Справа
№ 22ц-3772/2006                                Головуючий в 1 інстанції - Кравченко М.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого -
Воробйової Н.С,

суддів-Оношко Г.М., Олійника В.І.

при секретарі -
Велицькому О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві
цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на рішення Обухівського районного суду від 08 листопада 2006 року в цивільній
справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, Обухівського районного відділу земельних
ресурсів, Верем"яїцької сільської ради Обухівського району Київської
області, треті особи : ОСОБА_7,
ОСОБА_8 - про визнання
недійсними державних актів на право приватної власності на землю та актів
погодження меж земельної ділянки, зобов'язання вчинити певні дії та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Верем"яцька
сільська рада Обухівського району, Київської області -про усунення
перешкод в користуванні розпорядженні земельною ділянкою,

встановила:

Позивачка ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом, в якому
просила визнати недійсними акт погодження меж земельної ділянки АДРЕСА_1 від 14.11.1996 року, , яка належала її
матері, акт погодження меж земельної ділянки АДРЕСА_2 від 31.10.1996
року, Державний акт на право приватної власності на землю за АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.09.1997 року, виданий
Верем"яцькою сільською радою Обухівського району на ім"я ОСОБА_1,
Держаний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_1 по вул. Луки
Дубового у с.Верем"я, Обухівського району Київської області ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.04.1997 року, виданий
Верем"яцькою сільською радою Обухівського району на ім"я ОСОБА_9, а
також зобов"язати Обухівський районний відділ земельних ресурсів провести
землевпорядковані роботи, здійснити обстеження, обмір, обчислення і перенесення
меж на місцевість та закріплення межовими знаками земельних

ділянок за НОМЕР_1
та АДРЕСА_2 в
межах, які фактично існували і були виділені в натурі колишнім
землекористувачам, припинити дії ОСОБА_1 по забороні відбудови паркану, який
знаходиться на сумісній межі.

ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_6 з зустрічним позовом про
усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.

Посилалась на те, що з ОСОБА_6 користуються суміжними
земельними ділянками. Остання після отримання в 2003 році спадщини після смерті
матері ОСОБА_9, всупереч визначеними державними актами меж земельних ділянок,
захопила частину її земельної ділянки шляхом будівництва паркану.

На даний час частина будівель ( сарай, альтанка,
туалет ін.), що
належать відповідачам знаходяться на її земельній ділянці.

Просила зобов"язати ОСОБА_6 не чинити перешкоди в
користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення огорожі та будівель - сараю, альтанки,
туалету, підземної частини погріба та плодових дерев на інше місце за рахунок
останньої.

Рішенням Обухівського районного суду від 08.11.2006 року позов
ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано Державний акт на право приватної власності на
землю за АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.08.1997 року, виданий В
ерем"яцькою сільською радою Обухівського району на ім"я ОСОБА_1
недійсним.

Визнано недійсним Державний акт на право приватної
власності на землю за НОМЕР_1
по вул.. Луки Дубового у с.Верем"я, Обухівського району Київської
області ІНФОРМАЦІЯ_2
від 17.04.1997 року,
виданий Верем"яцькою сільською радою Обухівського району на ім"я
матері позивачки ОСОБА_9.

В іншій частині позову ОСОБА_6 відмовлено.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
суду як Необгрунтоване та постановлене з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Просить постановити нове рішення, яким в позові ОСОБА_6
відмовити, зустрічний позов задовольнити.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 приєдналися ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Апеляційні скарги підлягають до задоволення частково з
таких підстав.

Встановлено ,
що згідно погосподарської книги головою господарства НОМЕР_1 по вул.Луки
Дубового с.Верем"я була Вештебей Катерина Михайлівна.

В користуванні господарства знаходилася земельна ділянка
слідуючи розмірів:

По 1948
рік-0,45 га;

З 1949
по 1994 рік-0,49 га.;

З 1995
по 1996 p.-0,39
га;

З 1999
року -0.31 га
(а.с.7).

17.04.1997
року ОСОБА_9 на підставі рішення Верем"яїцької сільської ради народних
депутатів від 31.01.1995
року №1 отримала
Державний акт на право приватної власності на землю ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6,6 зв.)

Відповідно до даного Акту ОСОБА_9 передано у власність
земельна ділянка, розміром 0,31
га в межах згідно з планом.

З матеріалів справи вбачається, що 14,11.1996 року в
присутності землекористувача ОСОБА_9 та суміжних землекористувачів було
проведено визначення та погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_1, про що і був
складений акт.

На час складання акту суміжними землекористувачами ніяких
претензій при встановленні меж землекористування не виявлено. Межі погоджені і
не викликали спірних питань. Межові знаки, якими закріплена ділянка показані на
місцевості та передані на зберігання землевласнику ОСОБА_9 ( а.с.22,23).

ІНФОРМАЦІЯ_3
року ОСОБА_9 померла (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом
спадкоємцем майна гр. ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року є її дочка ОСОБА_6

Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з
земельної ділянки розміром 0,31
га, що знаходиться на території Верем"яїцької сільської ради,
Обухівського району, яка належала померлій на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого Верем"яцькою сільською радою згідно рішення
від 31.01.1995 року №1 та
зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на
землю від 17.04.1997 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 в частині визнання
Державних актів на право приватної власності на землю на ім"я ОСОБА_9 та
ОСОБА_1 суд виходив з того, що межі земельних ділянок, зазначені в спірних
державних актах не відповідають фактичним обставинам землекористування, існує
наявність розбіжностей в розмірах земельних ділянок, переданих у власність
ОСОБА_9 з фактичним розміром, спірні державні акти видані з порушенням
законодавства.

Дані обставини, на думку суду, порушують права позивачки - ОСОБА_6

Проте, даний висновок суду не є безспірним.

Як встановлено судом у ОСОБА_9 на праві приватної
власності знаходилась земельна ділянка, розміром 0,31 га у с.Верем"я, Обухівського району Київської
області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на
землю від 24.09.1997 року та
планом зовнішніх меж земельної ділянки до нього.

14.11.1996
року в присутності землекористувача ОСОБА_9 та суміжних землекористувачів
було проведено визначення та погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_1.

На цей час землекористувач ОСОБА_9( АДРЕСА_1) та суміжні
землекористувачі (вул.. Л.Дубового,121) ніякі претензії при встановленні меж

землекористування не заявляли. Розміри земельних ділянок
та їх межі були погоджені і не викликали спірних питань. Межові знаки, якими
закріплена ділянка були показані на місцевості та передані на зберігання
землевласнику ОСОБА_9

В подальшому, після отримання Державного акту на право
приватної власності на землю (1997
р.) ОСОБА_9 до дня смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_3 року будь - які зауваження та заперечення щодо розміру
земельної ділянки та плану зовнішніх її меж не заявляла.

Позивачка -
ОСОБА_6 успадкувала ту земельну ділянку та в тих межах, яка перебувала у
власності її матері - ОСОБА_9

Будь-які докази, що свідчать про порушення права
позивачки щодо розміру земельної ділянки та встановлених в Державному акті
зовнішніх меж ділянки по АДРЕСА_1
в матеріалах справи відсутні.

Висновок суду стосовно порушеного права останньої не
ґрунтується на законі і спростовується матеріалами справи.

Посилання суду на відсутність рішення №1 від 31.01.1995 року, на
підставі якого ОСОБА_9, як і іншим 73
громадянам с.Верем"я (
в т. ч. і ОСОБА_6-0Д72 га) передавалась у приватну власність безкоштовно
земельна ділянка для обслуговування жилого будинку і подвірних побудов та
ведення особистого підсобного господарства не може бути взяте до уваги,
оскільки спростовується зібраними по справі доказами. Зокрема, Державними
актами на право власності на землю з зазначенням даного рішення ради та
підписом сільського голови, який працював на той час, засвідченого печеткою
Верем"яцької сільської ради та відповідною реєстрацією в Книзі записів
державних актів, матеріалами відділу земельних ресурсів та технічною
документацією по приватизації 74 земельних ділянок згідно рішення
Верем"яцької сільської ради № 1 від 31.01.1995 року.

Суд, як на доказ, послався на додаток до рішення
виконкому №4 Верем"яїцької
сільської ради від 31.01.95
року, в той час, коли в матеріалах справи знаходиться додаток до рішення №4 від 31.02.1995 року (а.с.234).

В матеріалах, наданих суду відділом земельних ресурсів, в
технічній документації по приватизації 74
земельних ділянок жителів с.Верем"я, знаходиться рішення
Верем"яцької сільської ради №1
від 31.01.1995 року.

Саме на підставі даного рішення була виготовлена технічна
документація на приватизацію земельних ділянок та видані Державні акти на право
приватної власності на землю усім 74
громадянам с.Верем"я.

В апеляційній інстанції представник Верем"яїцької
сільської ради підтвердила законність видачі Державних актів жителям
с.Верем"я та пояснила, що не може надати доказів, які б спростували факт
прийняття Верем"яїцької сільською радою рішення від 31.01.1995 року.

За даними архівного відділу Обухівської районної
державної адміністрації протоколи сесій, засідань виконкому, рішень
Верем"яїцької сільської ради за 1995
рік на зберігання до архівного відділу не надходили ( а.с.282).

Відсутність в архівах сільської ради на час розгляду
справи даного рішення, не може свідчити про те, що воно не приймалось Верем"яцької
сільською радою взагалі.

Крім того, розглядаючи позов про визнання недійсними
державних актів, виданих в 1997
році на ім"я померлої в 2001
році ОСОБА_9 та на ім"я ОСОБА_1, суд не застосував до спірних
правовідносин 3-річний строк позовної давності та не звернув уваги, що
позивачка ставить питання про захист права померлої особи, цивільна
правоздатність якої закінчилась в 2001
році.

Доводи ОСОБА_6 про те, що вона разом з ОСОБА_9 була
співвласником житлового будинку і спірної земельної ділянки не можуть бути
взяті до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи : свідоцтвом на
право власності на нерухоме майно на ім"я ОСОБА_9, свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
року на ім"я ОСОБА_7, ОСОБА_8 на домоволодіння НОМЕР_1 по вул.Л.Дубового              ( по 1/2 ), свідоцтвом на право на спадщину за законом на
земельну ділянку розміром 0,31
га на ім"я ОСОБА_6

За таких обставин рішення суду щодо позовних вимог
ОСОБА_6 постановлене без урахування вимог закону , а тому не може бути залишене без змін, підлягає
скасуванню. По справі слід ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_6 у
задоволені її позовних вимог в повному обсязі.

Не можна вважати безспірним також висновок суду про
відсутність доказів, що свідчать про порушення ОСОБА_6 прав ОСОБА_1 щодо
користування належної останній на праві приватної власності земельною ділянкою.

З технічної документації по встановленню та узгодженню
зовнішніх меж землекористування ОСОБА_1, розташованого по АДРЕСА_1 вбачається
невідповідність меж фактичного землекористування ОСОБА_1 земельною ділянкою та
меж земельної ділянки, зазначеної в плані зовнішніх меж Державного акту
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8,71).

З плану земельної ділянки згідно Державного акту ОСОБА_1 встановлено,   що
частина   земельної   ділянки
останньої   знаходиться   в користуванні ОСОБА_6 (а.с.71),

З матеріалів перевірки Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю Обухівської РДА вбачається, що господарські
споруди, що знаходяться у межах фактичного землекористування садиби за адресою
АДРЕСА_1 - альтанка, туалет, огорожа - є самочинними, їх розміщення не
відповідає плану забудови садиби і вони знаходяться на частині земельної
ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1 згідно Державного акту від
24.09.1997 року.

З плану забудови садиб НОМЕР_1 та АДРЕСА_2 , затверджених 29.01.1985 року
встановлено, що відстань від межі ділянки ОСОБА_9 до будинку №121 складає 2 м. (а.с.94, 281).

Станом
на 29.09.2006 року бетонний остов
та дерев"яна огорожа влаштована на
даній території гр. ОСОБА_6
на відстані І метру від жилого будинку ОСОБА_1 (а.с.281).

З урахуванням викладеного, колегія вважає, що доводи
позивачки по зустрічному позову знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні.

Висновок суду про відсутність підстав для задоволення вимог
зустрічного позову спростовується матеріалами справи та зібраними по справі
доказами.

Рішення в цій частині не може бути залишене без змін,
підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія вважає, що по справі слід
ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені первісного позову та
задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 307,309
ЦПК України, колегія

Вирішила

Апеляційну скаргу задовольнити. Рішення Обухівського
районного суду від 08.11.2006 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_6 в задоволені позовних вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 не чинити
ОСОБА_1 перешкод в користуванні земельною ділянкою в АДРЕСА_2 шляхом
перенесення бетонного остову та дерев"яної огорожі, самовільно побудованих
будівель -альтанки, туалету, сараю в межі земельної ділянки, що знаходиться у
власності ОСОБА_6 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом та
Державного Акту на право приватної власності на землю ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.

Головуючий -

Судді -