У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 вересня 2007 року                                                              м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Барсукової В.М.,

Балюка М.І.,

Данчука В.Г.,

Косенка В.Й., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області про
стягнення компенсації,

в с т а н о в и л а:

У
квітні 2005 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з
указаним позовом, зазначав, що він, як ліквідатор наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і інвалід 2 групи з 14 травня 2002 року, має право на
отримання одноразової компенсації в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на
момент встановлення інвалідності, що складає 7425 грн.

Крім
того, він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат щорічно, що в сумі за 2002-2004 роки складає 3179
грн. 90 коп.

Проте
відповідач виплачує йому вказані види допомоги в значно меншому розмірі, а саме
одноразову компенсацію виплачено в сумі 284 грн. 40 коп., а щорічно на
оздоровлення 26 грн. 70 коп.

Посилаючись
на викладене, просив стягнути з відповідача недоплачені компенсацію та допомогу
в розмірі 10320 грн. 50 коп.

Рішенням
Кузнецовського міського суду Рівненської області від                  2 лютого 2006 року позов
задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 6015 грн. 60
коп. одноразової компенсації та 4719 грн. 90 коп. щорічної допомоги на
оздоровлення.

Рішенням
апеляційного суду Рівненської області від 12 квітня 2006 року зазначене рішення
суду скасовано, постановлено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права, і залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства
України, призначення якого полягає у визначенні повноважень адміністративних
судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції,  порядок звернення до адміністративних судів і
порядок здійснення адміністративного судочинства.

Частиною 2 ст. 4 цього Кодексу визначено, що юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - Кодекс) компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу є
орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій
на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскільки спір, що виник між сторонами є публічно-правовим і відноситься до
компетенції адміністративних судів, тому його розгляд судом першої і судом
апеляційної інстанції повинен був здійснюватися за нормами Кодексу
адміністративного судочинства України.

Між тим, як убачається з матеріалів справи, суди розглянули справу після 1
вересня 2005 року за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом
України (далі - ЦПК).

Таким чином суди, вирішуючи спір, дійшли помилкового висновку про наявність
цивільно-правового спору і помилково розглянули справу за нормами ЦПК України.

З урахуванням наведеного, рішення районного та апеляційного суду підлягають
скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції для
розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
2 лютого 2006 року та рішення апеляційного суду
Рівненської області від         12 квітня
2006 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції для розгляду в
порядку адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В.Гнатенко

Судді:                                                                            В.М. Барсукова

М.І. Балюк

В.Г.Данчук

В.Й.Косенко