Справа № 2-239/2007 p. РІШЕННЯ
12 лютого 2007 року                                                 Надвірнянський
районний суд
головуючої-судді:                                                            Бсзбородько
секретаря:                                            Дмитрук
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до Ланчинської селищної ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання договору дарування частково недійсним та визнання права
власності на 1/2 частину будинковолодіння та за позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, Ланчинської селищної ради про визнання права власності на 1/2 частину
ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Ланчинської селищної ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору
дарування частково недійсним та визнання права власності на 1/2 частину
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до
ОСОБА_1, Ланчинської селищної ради про визнання права власності на 1/2 частину
В судовому засіданні позивачка свій
позов підтримала, позов відповідачів визнала і пояснила, що з ОСОБА_4.
проживала в шлюбі з 1979
року по 1997 рік. Під
час спільного проживання подружжя розпочало будівництво житлового будинку та
господарських споруд. 19.04.1994
року ОСОБА_4 подарував свою частину будинковолодіння дітям, ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. Даний договір вважає частково недійсним, тому що в 1984 році вона з
бувшим чоловіком розпочали будівництво і станом на 1994 рік спільно
побудували житловий будинок на 54%, а також в 1993 році побудували літню кухню, стайню. Будівництво
житлового будинку було закінчено в 2005
році. Вже після дарування в 1994-1995
роках вона побудувала стодолу криницю, вбиральню, поставила огорожу,
ворота, Дані будівлі побудовані з відхиленням від плану.
Згідно ст..ст. 60-62
СК України, якщо майно придбане подружжям під час шлюбу, воно являється объектом спільної
ЦК України їй та її чоловіку належало рівні частини будинковолодіння, тобто по
1/2 частині. Вважає, що ОСОБА_4. мав право подарувати дітям лише 1/2 частину
Позивачкою на дані будівлі
виготовлено технічний паспорт, ніяких порушень архітектурних, будівельних,
пожежних норм не виявлено.
Просить постановити рішення, яким
визнати договір дарування від 19.04.1994
року не дійсним частково та визнати за нею право власності на 1/2 частину самочинно
збудованого будинковолодіння та продовжити строк позовної давності.
Ланчинської селищної ради в судове засідання не заявився, однак від нього
поступила заява в якій просить справу слухала у його відсутності, позов визнає.
а також представник ОСОБА_2., ОСОБА_3. свій і ОСОБА_2. позов
підтримала, позов ОСОБА_1. позов визвала, пояснила, що не заперечує проти «тмим права власності
на 1/2 частину самочинно збудованого будинковолодіяня за ОСОБА_5, а за нею та
ОСОБА_2. просить визнати право власності на кожного по 1/2 частині
Суд, вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позови підлягають до
задоволення з наступних підстав.
Рішенням Ланчинської селищної ради НОМЕР_1 дано дозвіл ОСОБА_4 на
будівництво житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1
Надвірнянського району Івано-Франківської області і виділено земельну ділянку
для будівництва в розмірі 0,07
га

ОСОБА_1. з ОСОБА_4. проживала в шлюбі з 1979 року по 1997 рік. Під час
спільного проживання вони розпочали будівництво житлового будинку та
господарських споруд. Згідно договору дарування від 19.04.1994 року ОСОБА_4
подарував свою частину будинковолодіння дітям, ОСОБА_2. та ОСОБА_3.

Суд вважає даний договір частково недійсним, тому що в 1984 році подружжя спільно,
перебуваючи в шлюбі, розпочало будівництво і станом на 1994 рік спільно
побудували житловий будинок на 54
%, а також в 1993 році
побудували літню кухню, стайню. Будівництво житлового будинку було закінчено в 2005 році. Вже після
дарування в 1994-1995 роках
позивачка побудувала стодолу криницю, вбиральню, поставила огорожу, ворота.
Дані будівлі побудовані з відхиленням від плану.

Згідно ст.ст. 60-62 СК України, якщо
майно придбане подружжям під час шлюбу, воно являється объектом спільної
сумісної власності

Згідно ст. 357ЦК України
позивачці та ОСОБА_4 належали рівні частини будинковолодіння, тобто по 1/2 частині. ОСОБА_4
мав право подарувати дітям лише 1/2
частину будинковолодіння, а друга 1/2
частина на момент дарування належала ОСОБА_1.

В зв"язку з цим, згідно
договору дарування від 19.04.1994
року ОСОБА_2. та ОСОБА_3 належить по 1/4
частині будинковолодіння.

Позивачкою на
дані будівлі виготовлено технічний паспорт, ніяких порушень архітектурних,
будівельних, пожежних норм не виявлено.

Право власності на майно не
оформлялось про що свідчить довідка Івано-Франківського ОБТІ №НОМЕР_2.

Позивачкою на
дані будівлі виготовлено технічний паспорт.

Згідно висновку Надвірнянської райархітектури за № НОМЕР_3 самовільно
побудоване будинковолодіння відповідає вимогам будівельних, санітарних і
протипожежних норм і архітектура не заперечує проти визнання права власності на
майно.

Сторони в судовому засіданні не
заперечують проти пред"явлених позовів і вважають, що вони підлатають до
задоволення.

Суд, оцінюючи в сукупності здобуті
докази приходить до висновку про необхідність задоволення позовів, спору про
будинковолодіння немає, техдокументація виготовлена.

Строк позовної давності слід поновити, так як позивачка
не вважала і не знала. Що її права порушені, тому що користувалась і по даний
час користується будинковолодінням.

На підставі ст.ст.328,319,321,357,376, 392, ЦК України,
ст.ст.60-62,70 СК
України, керуючись ст.ст.209,213,214,215, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Поновити строк позовної давності.

Визнати договір
дарування від 19.04.1994
року дарителя ОСОБА_4
в користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 незакінченого будівництвом житлового будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1 Надвірнянського
району Івано-Франківської області та посвідчений 19.04.1994 року державним нотаріусом Надвірнянського району
Івано-Франківської області частковою дійсним.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину самочинно збудованого будинковолодіння, яке складається з житлового
будинку, господарських
будівель та споруд загальною вартістю 27797
грн. та знаходиться в АДРЕСА_1,
Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на 1/4
частину самочинно збудованого будинковолодіння, яке складається з житлового
будинку , господарських
будівель та споруд загальною вартістю 13898,50
грн. та знаходиться в АДРЕСА_1,
Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

3

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на 1/4 частину
самочинно збудованого будинковолодіння, яке складається з житлового будинку , господарських
будівель та споруд загальною вартістю 13898,50
грн. та знаходиться в АДРЕСА_1,
Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заява про
апеляційне оскарження не було подано. У разі подачі заяви про апеляційне
оскарження, але апеляційна заява не була подана в строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано
протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.

Суддя                    підпис                         Безбородько В.А.

Вірно: Суддя                     Безбородько В.А.