overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№
Каховського міськрайонного суду Херсонської області
27 лютого 2007 року                                                                      місто
Суд           в складі:    головуючого-судді    Єйбог І.М.
при секретарі              Кобзаренко
відкритому    судовому засіданні, в
приміщенні суду, в місті Каховка, Херсонської області цивільну справу за
до     ОСОБА_2 про     розірвання шлюбу,
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить
розірвати шлюб з відповідачем.
тим, що сімейні стосунки не склалися, внаслідок взаємного непорозуміння між
розпалася і шлюб носить формальний характер.
судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить справу
розглянути у її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог .
судове засідання двічі не з'явився, належно сповіщений про день та час.
слухання справи.
на підставі ст. 224 ЦПК
України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на
підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши
матеріали справи, дослідивши їх в судовому засіданні , вважає
необхідним задовольнити позов.
Судом
встановлено, що сторони уклали шлюб 01.05.1992
року. Від шлюбу дітей не мають.. Подружні стосунки не склалися.
Майнового спору між подружжям не має.
21.55.124. Конституції
України, на підставі ст.ст. 110.112.114
СК України, ст.ст. 10.11.60.212-214.
224-228 ЦПК України,
Задовольнити позов, розірвати шлюб:
зареєстрований 01.05.1992 року
Червоноперекопською сільською радою Каховського району Херсонської області,
актовий запис НОМЕР_1.
При отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу стягнути держмито з ОСОБА_2- 17 грн.; ОСОБА_1 -від сплати держмита звільнити.
ЦПК України заяву про апеляційне оскарження заочного рішення суду може бути
подано протягом 10 днів з
дня проголошення заочного рішення. Апеляційна скарга на заочне рішення суду
подається протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Херсонської
області через Каховський міськрайонний суд, з одночасним направленням копії
апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
ч.4 ст.295 ЦПК України апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений ст.294 цього Кодексу,
заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.
може бути переглянуто Каховським міськрайонним судом, за письмовою заявою
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя:   І.М. Єйбог
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 вересня 2007
року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2до ОСОБА_3про зобов'язання вчинити певні дії по приведенню квартири у первісний стан,

в с т а н о в и л а
:

У липні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач
самовільно і незаконно здійснив перепланування квартири, яка належить на праві
власності йому та неповнолітній ОСОБА_2, зменшивши таким чином жилу площу
квартири.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 5 березня     2007 року
в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду  м. Києва від 18 травня 2007 року рішення
районного суду від 5 березня 2007 року скасовано, позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, яка
діє за дорученням ОСОБА_3., просить скасувати рішення Апеляційного суду  м. Києва від 18 травня           2007 року і залишити в силі рішення
суду першої інстанції від 5 березня
2007 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом
норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав для
висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині також
не можуть бути визнані як підстава для призначення справи  до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4відхилити,
рішення Апеляційного суду  м. Києва від
18 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України
:
Є.Ф.Левченко

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін
Справа № 2-о-75/2007
РІШЕННЯ

Іменем   України

м.
Донецьк                                                                                                   01
березня 2007 р.

Петровський районний суд м. Донецька в складі: головуючий
- суддя Іванов В.М., народні засідателі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при секретарі
Абрамчук А.В., за участю заявника ОСОБА_1,
розглянувши у судовому засіданні справу за заявою

ОСОБА_1 про визнання
громадянина

безвісно
відсутнім, -

Встановив:

Заявник
звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_2
безвісно відсутнім.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що заявниця перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження, з яким вони мешкали деякий час у м. Краснодарі
Ставропольського краю Россії, але потім переїхали у м. Донецьк до батьків
заявниці. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку . 15 років тому чоловік
пішов з дому, покинувши її та доньку і по теперішній час місце його знаходження
невідоме, у вказаній квартирі його речей немає, тому на підставі
вищевикладеного, заявниця просить суд, визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтвердила свої заявлені вимоги та
їх обґрунтування, наполягає на їх задоволенні.

Суд вважає, що
заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 43 ЦК України
фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного
року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її
перебування.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що ОСОБА_1Знає давно,
років 15 тому вона з чоловіком приїхала з Краснодару,
після чого її чоловік зібрав усі свої речі та пішов від сім'ї. З того часу
ніяких відомостей про нього немає.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_6суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_2
пішов від дружини, зібравши усі свої речі та з тих пір його ніхто більш не
бачив.

В
судовому засіданні, згідно наданих документів, встановлено, що ОСОБА_2 у розшуку не
значиться, (а.с. 10).

Крім
того в судовому засіданні, згідно наданої довідки з адресного бюро, ОСОБА_2 зареєстрованим
не значиться. (а.с. 7)

Вказаний
висновок суду ґрунтується на наступних доказах.

За відомостями житлового органу ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрованим не значиться, за вказаною адресою не мешкає, (а.с. 9).

Сукупність приведених доказів свідчить про те,
що протягом більш як одного року за місцем постійного мешкання відносно ОСОБА_2 відсутні
відомості про місце його перебування, що згідно ст. 43 ЦК є підставою для
визнання його безвісно відсутнім.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 43 ЦК,
ст. 213-215, 249 ЦПК, суд

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, безвісно відсутнім.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано через місцевий суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через місцевий суд
до судової палати по розгляду цивільних справ апеляційного суду Донецької
області.
Справа № 2-о-50/2007р.
РІШЕННЯ

іменем     України

м. Донецьк                                                                                              26
лютого 2007 р.

Петровський районний суд м. Донецька в складі: головуючий
- суддя Сліщенко Ю.Г., народні засідателі ОСОБА_3, ОСОБА_4, при секретарі
Тросовій М.О., за участю заявниці, розглянувши у відкритому судовому засіданні
справу за заявою

ОСОБА_1 про
визнання особи безвісно відсутньою, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно
відсутнім.

В заяві вказано, що заявниця ІНФОРМАЦІЯ_1 року зареєструвала шлюб з
ОСОБА_2, від якого має доньку ОСОБА_5, 16 липня 1998 року народження.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року чоловік пішов на роботу та не повернувся. З цього часу
відомостей про місце знаходження чоловіка немає. Заявниця намагалась його
розшукувати, але ніяких результатів це не дало. У заявниці виникла необхідність
оформити матеріальну допомогу на доньку, в зв'язку з чим просить суд визнати її
чоловіка безвісно відсутнім.

В судовому
засіданні заявниця підтвердила вимоги заяви та їх обґрунтування.

Представник
заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, звернувшись до

суду із заявою про згоду з вимогами
заявника та розгляд справи у його відсутність.

Суд вважає, що
заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 43 ЦК
фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо у місці її
постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом одного
року.

Згідно довідки начальника ЖЕК № 2 м. Донецька, в квартирі заявниці
значаться зареєстрованими: вона, чоловік - ОСОБА_2 та донька - ОСОБА_5 (а.с.7).

Згідно довідки Кіровського РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2
значиться в розшуку як безвісно зниклий (а.с. 9).

Згідно довідки адресного бюро, ОСОБА_2 значиться
зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно акту,
складеному головним інженером та паспортистом КП ЖЕК-1, ОСОБА_2 не мешкає за
вказаною адресою з грудня 2005 року (а.с.11).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила факт непроживання ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_1 з грудня 2005 року. Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали суду
аналогічні показання.

В судовому засіданні
належними доказами підтверджено, що ОСОБА_2 з 2005 р. за місцем прописки
заявниці не мешкає, відомості про його місце перебування відсутні, що є
підставою для оголошення його безвісно відсутнім.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 43 ЦК,
ст. 213-215, 249 ЦПК, суд

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3р. народження, безвісно відсутнім від дня
набрання законної сили цим рішенням.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого
суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду Донецької області через місцевий суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2- 1501 2007 p.
РІШЕННЯ ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

6 лютого 2007 року
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого                                     -          Целуха А.П.

при секретарі                                    -          Корнієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу та

моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить
суд стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 3000 доларів США (еквівалентну 15150 грн.), яка
являється боргом, а також стягнути заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 30000 (тридцять тисяч)
гривень, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі - 51 (п'ятдесят одна)
гривня та за інформаційно-технічне забезпечення у розмірі ЗО (тридцять) гривень
.

Даний договір
позики був укладений у письмовій формі у вигляді розписки, згідно якої ОСОБА_2.
узяв у борг у ОСОБА_1. суму у розмірі 3000
(три тисячі) доларів США, що на сьогоднішній день еквівалентно 15150 (п'ятнадцять
тисяч сто п'ятдесят) гривень, підтверджується власноручно написаною
відповідачем розпискою від ІНФОРМАЦІЯ_1р. і
зобов'язалася повернути позивачеві гроші до 30 листопада 2006
р. Але до теперішнього часу відповідач свою обіцянку не виконав.

Відповідач з позовними вимоги
позивача згоден.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить
до висновку, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1р. між
сторонами був укладений договір позики грошових коштів, згідно якого ОСОБА_2.
узяв у борг у ОСОБА_1. суму у розмірі 3000
(три тисячі) доларів США, що на сьогоднішній день еквівалентно 15150 (п'ятнадцять
тисяч сто п'ятдесят) гривень, і зобов'язався повернути вказану суму до 30 листопада 2006 p., що
підтверджується розпискою від ІНФОРМАЦІЯ_1р.

Відповідач гроші
позивачу не повернув, став ухилятися від зустрічей, нічим не пояснюючи своєї
поведінки.

Відповідно до
ст. 526 ЦК
України, зобов'язання повинно бути вконано належним чином згідно умов договору.

Відповідно до
ст. 625 ЦК
України, боржник не звільнюється від відповідальності за неможливість виконання
грошового зобов'язання.

Законом не передбачено стягнення моральної шкоди по даних правовідносинах,
у зв'язку з чим моральна шкода стягненню не підлягає.

З урахуванням
висловленого суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню
частково.

Керуючись ст.ст.
60, 64, 74, 212, 213,
214, 215 ЦПК України і ст.ст. 1048, 1052 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути   з   ОСОБА_2на
користь   ОСОБА_1грошову суму у
розмірі 15150 (п'ятнадцять
тисяч сто п'ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1витрати по оплаті держмита в розмірі 51 (п'ятдесят одну) гривну.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1витрати за інформаційно-технічне забезпечення у розмірі
30 (тридцять) гривень.

На рішення
суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення рішення, а також апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Целух А.П.
Справа №2- 2214/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 березня 2007
року     Нахімовський районний суд міста
Севастополя у складі:

головуючого
судді - - Луньової С.І.

при секретарі -
Сіротенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3про визнання права власності на
домоволодіння у порядку спадкоємства,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1. звернулася до суду з заявою про
визнання права власності на спадкоємне майно після смерті її мати ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається
з домоволодіння № АДРЕСА_1у м. Севастополі, який належав їй на праві власності
згідно з Договором купівлі- продажу від 10.02.1990 року. Спадкоємцем першої
черги є вона ті її дочка- відповідачка по справі ОСОБА_3. Вона, позивачка,
постійно мешкала разом з спадкодавцем і продовжує мешкати у спадкоємному майні,
вважає що фактично прийняла спадщину.

Позивач
підтримала позов і просила його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3. в судове засідання не з'явилася, надіслала лист, у
якому просить розглянути справу у її відсутність. Позов визнала в повному
обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, позов обгрунтованим і таким, що
піддягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи виходить, що суперечка виникла про спадкове майно,
спадщина відкрилася до вступу до дії ЦК
України в редакції 2003 року, отже до правовідносин сторін необхідно
застосовувати ЦК України
в редакції 1963 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1є дочкою померлої ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1року, що підтверджується свідоцтвом про народження, після її смерті
відкрилась спадщина яка складається з домоволодіння № АДРЕСА_1у м. Севастополі,
яке належало їй на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, який
посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4., реєстровий № 1-1568, від 10.02.1990
року.

Згідно зі ч. 1 ст. 549 ЦК
України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:
якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він
подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Спадкоємець ОСОБА_1. постійно мешкала разом зі спадкодавцем і продовжує
мешкати у житловому будинку після смерті спадкодавця (Договір найма житлового помешкання
від 20.11.1996 року № 13, копія домової книзі). Вона є спадкоємцем першої черги
за законом. Відповідачка по справі погоджена з прийнятім спадщини після смерті
бабки її матір'ю, позивачкою по справі.

Дослідивши і оцінивши представлені суду докази в їх сукупності, слід
визнати, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому розгляді.

На підставі ст. ст. 529, 548, 549 ЦК
України в редакції 1963 року, керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на спадкоємне майно за
законом, яке складається з домоволодіння № АДРЕСА_1у м. Севастополі, яке
залишилося після смерті її мати ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Рішення може бути оскаржено згідно чинного законодавства
до апеляційного суду м. Севастополя через Нахімовський районний суд м.
Севастополя.
Справа № 2-3102007
РІШЕННЯ

ІМ ЕНЕМ   У КРАЇН И

7
березня 2007 року             Нахімовський
районний суд м. Севастополя у складі: головуючого

- судді
Луньової С.І, при секретарі Сиротерко Т.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду у м. Севастополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2. і
просить стягнути с нього
аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, 1987 року народження у
розмірі 14 частки всіх видів заробітку, доходів, у зв'язку з тім, що він
продовжує навчання у .Севастопольському національному технічному університеті і
йому потрібна матеріальна допомога.

Позивачка підтримала свої вимоги, відповідач зі вимогами не згодився, був
допитаний відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу, вважає, що його
син є повнолітнім і він не повинен сплачувати йому аліменти на його утримання.
Сторони просять розглянути справу у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1. та відповідач
ОСОБА_2. знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 1986 року по 1991 рік, від шлюбу
мають дитину сина ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_2року народження. Відповідач є батьком
дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження. ОСОБА_3мешкає разом з
матір'ю. Як вибачається з довідки (а.с. 3) ОСОБА_3прожовує навчання у
Севастопольському національному технічному університеті.

Суд вважає, що відповідач, в силу матеріального положення
має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, у зв'язку з
його навчанням.

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, як що
повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної
допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років
за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 199, 200
Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 60,79, 212, 215, 234, 235 ЦПК України,
суд

ВИРИШ ИВ:

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, який народився с. Зоря Саратського
району Одеської області, на користь ОСОБА_1аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження в розмірі 14 частки його заробітку, доходів, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягненням
дитиною двадцяти трьох років за умови, він продовжує навчання, починаючи з 23
грудня 2005 року.

Стягнути
з ОСОБА_2судовий збір в доход держави в сумі 51 (п'ятдесят одна) грн.

Рішення
може бути оскаржено згідно чинного законодавства в апеляційний суд м.
Севастополя через Нахімовський районний суд м. Севастополя.
Справа № 2 - 502/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем            України

м.Донецьк                                                                       21
березня 2007 р.

Суддя Петровського районного суду м. Донецька Трінька О.В., при секретарі
Кулік Н.Р., за участю позивача - Гонтарева Е.Є., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

Позивач звернувся до Петровського районного суду м. Донецька з позовною
заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач зареєстрував
шлюб з ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського
районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 249. Від суспільного
шлюбу дітей не маємо. Позивач втратив почуття поваги та кохання до дружини,
розірвав з нею шлюбні стосунки 12.05.2006року та не бажає їх поновлення.

В відкритому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягав на позовних
вимогах.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, надала заяву про
розгляд справи у ії відсутність, з позовом згодна.

Суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Петровського
районного управління юстиції м. Донецька, ІНФОРМАЦІЯ_1 року сторони
зареєстрували шлюб, актовий запис № 249.

Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили
шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися
такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Суд також приймає до
уваги, що спору відносно майна між сторонами немає.

Судовий збір при
реєстрації розірвання шлюбу в державному органі РАЦСу суд вважає за необхідне
покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 112 СК України, ст. ст. З, 212 - 215,
294 ЦПК України , суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1-
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 року у відділі
реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м.
Донецька, актовий запис № 249 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органі РАЦСу стягнути з ОСОБА_1в прибуток
держави судовий збір в розмірі 25 грн., на розрахунковий рахунок:
0010 місцевий бюджет Петровського району м. Донецька, МФО 834016, .

Звільнити від стягнення в прибуток держави судового збору ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення, якщо його
не було оскаржено.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову
палату по цивільних справах апеляційного суду Донецької області через
Петровський районний суд м Донецька протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.