У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

12 липня 2007 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1на рішення Здолбунівського районного суду ввід 7 березня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22 травня 2007 року в справі
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним
заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання прав
власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися із зазначеним позовом, посилаючись на те, що
їх матері ОСОБА_5 та батьку ОСОБА_6, на праві власності належав будинок
АДРЕСА_1, як майно подружжя. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати і вони, як спадкоємці
за законом першої черги прийняли спадщину, взявши особисті її речі. Крім них,
спадщину прийняв і їх батько ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачі також
після смерті батька прийняли спадщину за законом. Також, крім позивачів,
спадщину після смерті батька прийняла його дружина ОСОБА_7. Після смерті
батьків позивачі не отримували свідоцтва про право на спадщину, оскільки це є
їх право, а не обов'язок і реалізація цього права будь-яким строком не
обмежується. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7. Відповідачі, як її спадкоємці,
подали заяву про прийняття спадщини. В жовтні 2006 року позивачам стало відомо,
що ІНФОРМАЦІЯ_4 Здолбунівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво
про право на спадщину за заповітом від ІНФОРМАЦІЯ_5 на ОСОБА_7 після смерті
ОСОБА_6. Вважають, що заповіт в травні 1994 року їхнім батьком вчинено
неправомірно, оскільки він не мав право заповідати майно, яке йому не належить.
Просять визнати недійсними заповіт від ІНФОРМАЦІЯ_5 та свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, визнати за кожним із позивачів по 7/18 частини будинку,
а за кожним із відповідачів по 1/9 частини зазначеного будинку.

Рішенням Здолбунівського районного суду від 7 березня 2007 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 22 травня 2007 року,
у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати ухвалені рішення суду,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не спростовують.
Передбачених законом підстав неправильного застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання недійсним заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та
визнання прав власності на спадкове майно.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                      В.І. Гуменюк