Головуючий у першій інстанції: Буран О.М.
Справа № 22ц-2300/2007
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

15 травня 2007 року                                                                                      м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого                        Сегеди СМ.,

суддів:                                 Гайворонського
СП.,

Виноградової Л.Є., при секретарі                       Шкрабак В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної
шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м.
Одеси від 15 листопада
2006 року про
залишення позову без розгляду,

встановила:

В 2001
році позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобов'язання
відповідачки ОСОБА_2 провести заміну системи каналізації та водопроводу, а
також сантехнічного обладнання санвузлу в належній їй на праві власності
квартирі. Мотивував свої вимоги наступним. У грудні 1998 року придбав
квартиру АДРЕСА_1. Над
його квартирою розташовані квартира
НОМЕР_1 та квартира НОМЕР_2, належні на праві власності відповідачці
ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Після придбання квартири він провів в ній реконструкцію і
отримавши згоду відповідних інстанцій, відкрив салон архітектурних форм. Але в
квартирі відповідачки був несправний водопровід та каналізація, а тому з 2001 року з квартири
ОСОБА_2 постійно заливається його квартира каналізаційними стоками.

23 липня 2002 року рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси відповідач ОСОБА_2 була зобов'язана не
перешкоджати проведенню ремонтних робіт по заміні труб водопостачання в
належній їй квартирі АДРЕСА_2.
Ремонтні роботи повинні бути проведені за рахунок коштів ОСОБА_1, в частині
проведення ремонтних робіт по заміні труб водопостачання в квартирі
відповідачки допущено негайне виконання рішення суду.

В той же день відповідачка відмовилась впустити в свою
квартиру працівників ЖЕО для проведення ремонтних робіт, про що складений
відповідний акт, після чого заливи та замикання електропроводу квартири
позивача із квартири відповідача продовжуються.

28 грудня 2002 року позивач
знову звернувся до суду з позовом про відшкодування на його користь
матеріальної шкоди у розмірі 2882
грн., які ним були витрачені на ремонт квартири, та моральної шкоди у
розмірі 2 882 грн.,
яка йому була завдана у зв'язку з заливом
його квартири. Вказує на те, що після відкриття виконавчого провадження
державним виконавцем 5 серпня 2002 року, відповідач постійно чинила перешкоди
для виконання рішення суду в частині заміни каналізаційної труби.

Відповідач позовні вимоги не визнала, посилаючись на те,
що 23 липня 2002 року ніякі
працівники ЖЕО та інші особи до її квартири не приходили і не пропонували
проводити ремонтні роботи пов'язані з заміною каналізаційної системи, оскільки
в цей день всі перебували в суді.

Зазначила, що до
грудня 2003 року до
неї ніхто не звертався і ніхто не пропонував провести заміну каналізаційної
системи на виконання рішення суду від 23.07.2002
року. Заміну труб провели лише в грудні 2003 року.

Ухвалою
Малиновського районного суду м. Одеси від 15
листопада 2006 року
позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду через повторну неявку позивача
до суду.

Ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області
від 24.04.2007 року
апелянту був поновлений строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи
до суду першої інстанції для розгляду її по суті позовних вимог.

Мотивує свою
скаргу тим, що не знав про судовий розгляд справи і не був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду справи на 15.11.2006 року.

Перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, заслухавши
доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про
задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що апелянт був сповіщений про розгляд справи в судовому
засіданні на 04.10.2006 року
а.с.225, але через його неявку розгляд справи був відкладений на 15.11.2006 року, на 12.00 годин. Однак на
зазначену дату і час позивач не був належним чином сповіщений, чим був
позбавлений можливості прийняти участь у ньому, про що свідчать матеріали
справи а.с.225-234.

Несповіщення
позивача про час і місце слухання справи позбавило його права на безпосередню
участь у розгляді справи, надання доказів стосовно позовних вимог, чим були
порушені права сторони у цивільному процесі, передбачені ст.ст. 60,27, 31 ЦПК України.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав і основних свобод людини кожна людина при визначенні її
громадянських прав і обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд
впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, створеним відповідно
до закону.

Відповідно до п.
З ч.І ст. 207 ЦПК
України позовна заява може бути залишена без розгляду у разі повторної неявки
позивача у судове засідання, при умові його належного сповіщення. Оскільки
матеріали справи не містять в собі доказів належного сповіщення позивача, суд
першої інстанції постановив ухвалу без належних до того підстав, а тому ухвала
підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду для розгляду по суті
позовних вимог.

При новому
розгляді справи слід врахувати наведене, вирішити спір з дотриманням норм
процесуального права, правильним застосуванням норм матеріального права,
ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись п.4 ч.
2 ст. 307; п.3 ч.1 ст. 312; ст.ст.313-315, 317; 319 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Малиновського районного суду м. Одеси від 15
листопада 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та
матеріальної шкоди скасувати, а справу направити на новий розгляд по суті
позовних вимог до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.