Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13
грудня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 4
травня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Горохолинської
сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконними рішення сільської
ради, Державного акта на право приватної власності на землю, зміну рішення
сільської ради та влаштування дороги, посилаючись на те, що Генеральним планом
забудови с.Горохолино в 1970, 1979 роках була передбачена дорога для сполучення
АДРЕСА_1, на якій розташовано її будинок, із центральною дорогою села, проте
сільська рада плану не дотрималась, дорогу не влаштувала, тому передача
земельних ділянок, до яких входить територія дороги, у приватну власність відповідачок
є незаконним.

Рішенням Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від
13 грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 4 травня 2007 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу
апеляційного суду та вирішити питання по суті, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позову, суд виходив із того, що запроектованої планом дороги ніколи
не існувало в зв'язку із забудовою території, ОСОБА_2, ОСОБА_3 правомірно
користувались своїми земельними ділянками з 1968 року, на даний час відповідно
до рішення сільської ради є їх власниками, відсутні передбачені законом
підстави для покладення на сільську раду обов'язку по влаштуванню дороги через
земельні ділянки відповідачів.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом             ОСОБА_1 до Горохолинської
сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконними рішення сільської
ради, Державного акта на право приватної власності на землю, зміну рішення
сільської ради та влаштування дороги, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 4 травня 2007
року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін