Справа № 2-1264/07
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

24 вересня 2007 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Петешенковій М.Ю.

при секретарі Николайчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської Ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності, суд -

в с т а н о в и в:

14 червня 2007 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 з позовною заявою до Дніпропетровської міської Ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності.

В обгрунтування позову вони посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їх батько ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину буд. АДРЕСА_1, яка належала йому на праві приватної власності спільного майна подружжя. Його дружина - мати позивачів ОСОБА_3 офіційно відмовилася від своєї частки у спадщині.

Вони зазначають, що оформити свідоцтво про прийняття спадщини вони не можуть, оскільки в документах батько допущена помилка, у свідоцтві про право приватної власності на частку у спільному майні подружжя від 15 липня 1965 року, по-батькові він зазначений як "ІНФОРМАЦІЯ_3", а у свідоцтві про смерть "ІНФОРМАЦІЯ_3".

Позивачі просять суд встановити факт належності ОСОБА_4, померлому, ІНФОРМАЦІЯ_1 року свідоцтва про право приватної власності на частку у спільному майні подружжя та визнати за кожним із них право власності на спадкове майно, а саме 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Дніпропетровської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи є лист з клопотанням розглядати цивільну справу без участі представника Дніпропетровської міської ради (а.с. 62). У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 вимоги позивачів вважала обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі

Представник третьої особи КП МБТІ в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи є лист з клопотанням розглядати цивільну справу без представника КП ДМБТІ (а.с. 64).

Представник третьої особи Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи містяться пояснення третьої особи щодо погодження із вимогами позивача та з проханням розглядати справу без їхнього представника (а.с. 45).

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право власності на частку у спільному майні подружжя від 15 липня 1965 року належить будинок АДРЕСА_1.

Власники будинку набули право власності по Ѕ частки на підставі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя від 15 липня 1965 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом РАЦС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 17 червня 2002 року, актовий запис № 612, в якому померлий ОСОБА_6 був по-батькові зазначений як "ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7)".

Після смерті ОСОБА_4, позивачі звернулися до Восьмої дніпропетровської нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою державного нотаріуса ОСОБА_5 їм було відмовлено через те, що не був наданий витяг з реєстру прав власності на вищевказаний будинок (а.с. 12).

Отримати відповідний витяг позивачі не мають можливості, оскільки в документах їх померлого батька є розбіжності, про що свідчить відповідь КП "ДМБТІ" від 24.05.2007 р. № 5400, а саме: у свідоцтві про право власності на частку у спільному майні подружжя від 15 липня 1965 року, виданого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою по батькові „ІНФОРМАЦІЯ_3 не відповідає по батькові „ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом РАГС Самарського районного управління юстиції (а.с.13).

Третя особа ОСОБА_3 відмовилася від належної їй за законом частки спадщини, яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_4 на користь її дочки ОСОБА_1, про що свідчить заява від 03 листопада 2002 р. (а.с. 11).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом УРСР та Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно з п.6 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року у Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4, від 23 серпня 1955 року, виданого виконкомом Чапельської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_6 по батькові зазначений як "ІНФОРМАЦІЯ_4" (а.с.6). У свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом РАГС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 17 червня 2002 року, актовий запис № 612, по батькові він зазначений як "ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 7).

Із свідоцтва про народження позивача ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 від 17 серпня 1959 року, виданого Придніпровським РАГС Дніпропетровської області, вбачається, що його батьком зазначений "ОСОБА_6" (а.с.8). Із свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 14 жовтня 1964 року, виданого Придніпровським РАГС Дніпропетровської області вбачається, що її батьком зазначений "ОСОБА_6" (а.с.9).

Суд вважає, що в свідоцтві на право власності на частку у спільному майні подружжя від 15 липня 1965 року, виданого на імя ОСОБА_4, він був неправильно зазначений по батькові. В дійсності, відповідно до свідоцтва про смерть, він по батькові є ІНФОРМАЦІЯ_6.

Таким чином факт належності правовстановлюючого документу підтверджено.

Факт, про встановлення якого просять позивачі, має для них юридичне значення.

В силу ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Ураховуючи наведені норми, співвідношуючи їх зі встановленим в засіданні обставинами, суд доходить висновку про те, що після смерті ОСОБА_4 залишилося три спадкоємці його майна: його дружина (третя особа) та його діти ( позивачі).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивачі на час смерті ОСОБА_4 фактично вступили в управління (володіння) спадковим майном, фактично мешкаючи у спірній квартирі, а тому спадщину прийняли, у розумінні ст. 549 ЦК УРСР, прийняли спадщину.

Водночас третя особа відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивача ОСОБА_1, звернувшись до нотаріуса 3 листопада 2002 року (а.с. 11).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачі прийняли спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4 та є єдиними спадкоємцями за законом в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 524, 529, 549 Цивільного кодексу УРСР, ст.ст. 10, 11, 16, 57-64, 169, 213-215, 224, 225, 234,256,258 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської Ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Дніпропетровську свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя від 15 липня 1965 року, реєстровий номер НОМЕР_3, виданого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року на 2/6 частини будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення.

Головуюча суддя: М.Ю. Петешенкова