overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-993/07
УХВАЛА

06.04.2007 року           Суддя
Бориспільського міськрайонного суду Київської області Левченко А.В.

ознайомившись з
позовною заявою ОСОБА_1 до АТВТ «Укрфінком» про відшкодування завданої шкоди,

встановив:

21.03.2007р. до Бориспільського міськрайонного суду
надійшла вищезазначена заява ОСОБА_1 для розгляду по суті.

Ухвалою судді Бориспільського
міськрайонного суду від 27.03.2007
року позовну заяву ОСОБА_1було залишено без руху з наданням строку по 05.04.2007 року для
усунення недоліків, які вона мала.

Станом на 06.04.2007 року недоліки,
про які було зазначено в ухвалі судді, ОСОБА_1взагалі не усунула. Так зокрема в
своїй позовній заяві не чітко викладені позовні вимоги та обставини, якими
позивач їх обґрунтовує, а також не долучені докази, що підтверджують кожну
обставину, викладену в заяві або підстави для звільнення від доказування. Крім
того в заяві нерозбірливо зазначено повну адресу місце проживання сторін, не
вказано поштовий індекс, номер засобів зв'язку свої та позивача, повну назву відповідача
та ім"я та по батькові позивача. Також позивач не вірно оплатила витрати
на інформаційно технічне забезпечення судового процесу за вимогу про стягнення
матеріальної шкоди у розмірі 7,50
грн., оскільки згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р.
№ 1258 „Про
затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду цивільних справ та їх розмірів", витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу при подачі майнового позову оплачуються у розмірі
ЗО грн. Крім того заява про витребування доказів має форму окремої заяви, щодо
оформлення якої, згідно ст. 137
ч.2 ЦПК України, ставляться певні вимоги, а саме: у заяві про витребування
доказів має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа
вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей
доказ. А також, із заяви не вбачається, яким чином позивач визначила розмір
завданої їй матеріальної шкоди та упущеної вигоди. Крім того на порушення вимог
ст. 120 ЦПК України,
до позовної заяви не долучено копії всіх документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів. Крім того, копії документів мають бути
завірені належним чином.

За таких обставин позовна заява
ОСОБА_1підлягає поверненню.

На підставі наведеного,
керуючись: ст. 121 ч.2 ЦПК
України суд,

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТВТ «Укрфінком» про
відшкодування завданої шкоди вважати не поданою і повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження ухвали суду протягом п'яти днів з
дня її проголошення та наступної подачі апеляційної скарги на ухвалу суду
протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
Справа №2н-100/2007р.
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
СУДОВИЙ    НАКАЗ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2007 року                                                                                    М.Бориспіль
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду Київської області Левченко А.В.,
розглянувши заяву Комунального підприємства водопровідно-каналізаційного
господарства м. Бориспіль "Бориспільводоканал" про видачу судового
наказу та стягнення з ОСОБА_1суми боргу в розмірі 139 грн 16 копійок, -
звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з заявою про
видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1суми боргу в розмірі 139 грн. 16 коп.
заборгованості згідно договору від 21.03.2006
сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
до п. 1 ч.2 ст. 11 ЦКУ підставами
виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України.
Статтею 525 ЦК України,
передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно
до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
підставі викладеного, приймаючи до уваги, що заявлена Комунальним підприємством
водопровідно-каналізаційного господарства м. Бориспіль
"Бориспільводоканал" вимога грунтується на правочині, вчиненому у
письмовій формі, керуючись ст.ст.11, 509,
525, 526 Цивільного кодексу України та ст.ст.96, 97, 99, 102, 103 Цивільного
процесуального кодексу України, -
заявлені вимоги. Стягнути з ОСОБА_1, що мешкає в АДРЕСА_1на користь
Комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м.
Бориспіль "Бориспільводоканал", розташованого в м. Бориспіль, вул..
Дзержинського 10, р/р 260081481 в Бориспільській
філії АППБ "Аваль", МФО
заборгованість в сумі 139
грн. 16 коп. та 15 грн. сплачених
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 154 гривні 16 коп.
заперечення проти вимог стягувача боржник має право протягом десяти днів з дня
отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
набирає законної сили у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох
днів після закінчення строку на її подання.
Суддя:
Справа №2-290/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ            УКРАЇНИ

13 квітня 2007 Р. Шполянський районний
суд Черкаської області

В складі:
головуючого- судді      ГОРОБЕЦЬ O.K.

При секретарі                                                     КАВУН
Т.О.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Шпола справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про продовження строку позовної давності та визнання права власності на
спадкове майна,-

Встановив: Позивачка просила
продовжити строк позовної давності на звернення до суду та визнати право
власності на спадкове майно померлої 29.07.2003р. сестри - ОСОБА_3: садибу та
земельну ділянку 0, З 311 га,

Відповідачка позов визнала, не заперечує щоб позивачка
успадкувала майно після смерті ОСОБА_3-
садибу та присадибну земельну ділянку в с Сигнаївка. Обставини справи встановлені судом такі:

ІНФОРМАЦІЯ_1.
в с Сигнаївка Шполянського району Черкаської області померла сестра позивачки
ОСОБА_1- ОСОБА_3- актовий
запис про смерть №23 по
Сигнаївській сільраді і після її смерті залишилося спадкове майно : садиба вартістю 17573 грн. по АДРЕСА_1
та приватизована присадибна земельна ділянка площею 0,3311 га вартістю 3283 грн.
Спадкоємцями по закону 2-ї
черги є сторони.

Позивачка в 6 - місячний термін
з дня смерті сестри звернулася в Шполянську нот контору з заявою про прийняття
спадщини, але їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину так
як спадкодавиця за життя не оформила технічний паспорт на житловий будинок та
інші будівлі і позивачці було рекомендовано в судовому порядку встановити право
власності на спадщину, 3
дня смерті спадкодавиці минуло більше 3-х
років, однак спадщину позивачка прийняла відразу після смерті сестри і
поскільки тільки на початку 2007
р. позивачка через БТІ виготовила технічний паспорт на будівлі, вона
вважає, що пропустила строк позовної давності на звернення до суду з поважної
причини і згідно ст.. 73
ЦПК України суд може цей строк продовжити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення згідно ст.. 73 УМК України та
норм спадкового права ЦК
України.

Керуючись СТ..СТ. 1218,
1225 . 1262ЦК України ст..
10,60,73. 88. 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ: Позов ОСОБА_1, 1926 р. народження
задовільнити повністю продовжити їй строк позовної давності на звернення до
суду за захистом своїх спадкових прав.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. сестри
- ОСОБА_3, актовий запис
про смерть № 23 по
Сигнаївській сільській раді Шполянського району Черкаської області, а саме на :

-
садибу / будинок
та господарсько- побутові будівлі /
вартістю 17573 грн.
розташовану вАДРЕСА_1

- приватизовану
земельну ділянку площею 0,
3311 та вартістю 3283грн. розташовану в садибі поАДРЕСА_1

На рішення суду сторонами може бути
подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення  та апеляційна    скарга до

2

апеляції иного
суду Черкаської області протягом 20
днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

СУДЦЯ підпис З оригіналом згідно:

СУДДЯ Шполянського районного
суду    O.K. ГОРОБЕЦЬ
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

«4»
квітня 2007року                             Гайсинський
районний суд Вінницької області

в складі:
головуючого судді Панасюка О.С.

при
секретарі Отрошко Н.М., розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.
Гайсині справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на
утриманні, -

встановив:

12.03.2007р.
ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою в якій просила з метою отримання допомоги по
втраті годувальника встановити факт перебування її на утриманні чоловіка
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1р. з 14.02.2001р., по час його смерті.

В
судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала і пояснила, що з
06.11.1976р. перебувала в шлюбі з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1р.; з 2001р.
вона постійної роботи не мала і єдиним стабільним джерелом доходів їх сім'ї
була пенсія чоловіка, який отримував пенсійне забезпечення Міністерства оборони
України.

Представник
Управління пенсійного фонду України в Гайсинському районі позовні вимоги
визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення.

З'ясувавши
позиції учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить
до висновку про необхідність задовольнити вимоги заявниці з огляду на таке.

В
судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_1 з 06.11.1976р. перебувала
в шлюбі з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1р. ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу (а.с.12) та свідоцтвом про смерть (а.с.13). З 14.02.2001р.
ОСОБА_1 постійної роботи не мала і єдиним стабільним джерелом доходів їх сім'ї,
відповідно до довідки Жерденівської сільської ради (а.с.8), довідки
Гайсинського районного військового комісаріату (а.с.10) та копії трудової
книжки заявниці (а.с.3-5), була пенсія померлого ОСОБА_2, що беззаперечно
свідчить про перебування ОСОБА_1 на його утриманні. Цей факт має для заявниці
юридичне значення, оскільки дає можливість отримати пенсійне забезпечення по
втраті годувальника, іншого порядку його встановлення законом не передбачено,
тому з метою захисту майнових прав заявниці його необхідно встановити на
підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 256 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву
задовольнити повністю.

Встановити,
що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, перебувала на утримані ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1р., з 14.02.2001р. по ІНФОРМАЦІЯ_1р.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької
області через Гайсинський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

28 березня 2007
року      Гайсинський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого-судді С.К.Медвецький при секретарі
А.А.Сегеді

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в місті Гайсині справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа управління пенсійного фонду України у Гайсинському районі про
встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

встановив:

19.03.2007
року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності
посвідчення НОМЕР_1 про нагородження його нагрудним знаком «Почесний донор
СРСР»  виданого на прізвище «ОСОБА_2»,
посилаючись на те, що через неправильність запису його прізвища у вказаному
документі, обмежені його права на отримання доплати до пенсії.

В
судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав, просив встановити,
що посвідчення видане на прізвище «ОСОБА_2» належить ОСОБА_1

Представник
управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі ОСОБА_3 не
заперечувала проти задоволення вимог заявника.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 1 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В
судовому засіданні беззаперечно доведено, що при видачі ОСОБА_1 посвідчення НОМЕР_1
про нагородження його нагрудним знаком „Почесний донор СРСР" помилково
записано його прізвище „ОСОБА_2" (а.с.4) замість „ОСОБА_1" (а.с.4).

Спірні
правовідносини регулюються ст. 256 ч.2 ЦПК України визначає, що судовим
порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено
іншого порядку їх встановлення.

Оскільки
при видачі ОСОБА_1 посвідчення НОМЕР_1 про нагородження його нагрудним знаком
«Почесний донор СРСР» помилково записано прізвище «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_1»,
то з метою захисту його прав необхідно встановити, що посвідчення НОМЕР_1
видана ОСОБА_2 належить ОСОБА_1.

Встановлення
факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для
заявника, оскільки дозволяє йому реалізувати право на отримання доплати до
пенсії.

На
підставі наведеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 256 ЦПК
України, суд -

2

вирішив:

Заяву
задовольнити повністю.

Встановити,
що посвідчення НОМЕР_1 про нагородження нагрудним знаком „Почесний донор
СРСР" видане на прізвище ОСОБА_2 належить ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької
області через Гайсинський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
№ 2о-91/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«4»
квітня 2007року                Гайсинський
районний суд Вінницької області

в складі:
головуючого судді Панасюка О.С.,

народних
засідателів ОСОБА_3, ОСОБА_4, при секретарі
Отрошко Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсин   заяву Гайсинського ТМО про обов'язкову
госпіталізацію до протитуберкульозного закладу ОСОБА_1,-

встановив:

Представник
Гайсинського РТМО звернувся з заявою до суду про обов'язкову госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу ОСОБА_1,  вказуючи
,  що
він хворіє на    заразну форму
туберкульозу і ухиляється від лікування, внаслідок чого є джерелом інфекції і
становить загрозу для оточуючих.

В
судовому засіданні лікар фтизіатр ОСОБА_2 пояснив , що ОСОБА_1. є виділювачем
мікробактерій туберкульозу, становить епідеміологічну загрозу для оточуючих, у
зв'язку із захворюванням потребує лікування в умовах обласного тубдиспансеру
строком більш як шість місяців.

ОСОБА_1
визнав необхідність лікування, пояснив , що проходив лікування в умовах облтубдиспансеру
проте самовільно залишав лікувальний заклад.

Заслухавши
пояснення, дослідивши матеріали справи суд визнає, що вимоги заяви є
обґрунтованими і підлягають задоволенню .

Відповідно до cm. 12 Закону України
«Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз», хворі на заразні форми
туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями
на наркоманию, які
ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед
населення за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до
протитуберкульозних закладів. Оскільки ОСОБА_1 з 2000 року перебуває на обліку
у Вінницькому обласному тубдиспансері, хворіє дисемінованим туберкульозом в
фазі розпаду з полірезистичною стійкістю МБТ до хіміопрепаратів і потребує
довгострокового лікування в умовах обласного тубдиспансеру, 8.09.2006р.
самовільно залишив лікування в Вінницькому облтубдиспансері, що стверджується
випискою із амбулаторної картки (а.с.3), то необхідно постановити рішення про
його про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу на строк
шість місяців. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,15-1,
30,62,203,217 ЩІК України, -

вирішив:

Застосувати
до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, жителя с Ярмолинці Гайсинського
району Вінницької області обов'язкову госпіталізацію до Вінницького обласного
туберкульозного диспансеру на строк шість місяців.

Витрати по
справі віднести на рахунок держави.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької
області через Гайсинський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 cm.295 ЦПК
України.
Справа
№ 2-1533
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 травня 2007 року Ялтинський міський суд
АРК у складі судді Ганича М.

Ф.,
при секретарі Василенко Ж.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в

залі
суду в м. Ялта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в
якому просить суд розірвати

її
шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя між ними не

склалося
у зв'язку з тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, тому

виникають
сварки та скандали, відсутнє взаєморозуміння між ними. Шлюбні

відносини
між ними були припинені. Вони разом проживають, але спільного

господарства
не ведуть, неповнолітня дитина проживає разом з ними, але утримує

її
вона, відповідач вихованням дитини не займається, не забезпечує дитину

матеріально.
Вона вважає, що сім'я розпалася остаточно та примирення між нею та

відповідачем
неможливо, підтримувати шлюбні відносини вона не бажає.

Відповідач
з позовом згоден, вважає, що сім'ю дійсно не можливо зберегти,

оскільки
вони втратили одне до одного почуття кохання та поваги.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає

задоволенню
з наступних підстав.

Згідно
ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і

чоловіка.

Відповідно
до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,

якщо
буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу

суперечило
б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне

значення.

Судом встановлено, що сторони знаходяться
у зареєстрованому шлюбі з 14

листопада
1998 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження (а.с.11).

Від
спільного життя мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
що слідує з копії свідоцтва про народження (а.с.

6).

Спільне
життя між сторонами не склалося у зв'язку з відсутності взаєморозуміння

між
ними. ОСОБА_1 до відповідача втратила почуття кохання, підтримувати

з
ним шлюбні відносини не бажає. Сумісного господарства сторони не ведуть, що

відповідач
в судовому засіданні не заперечував. При таких обставинах суд

вважає,
що зберегти сім'ю неможливо і шлюб необхідно розірвати, оскільки

подальше
спільне життя і збереження сім'ї суперечили б їх інтересам.

Витрати,
пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в сумі 17

гривень,
суд вважає необхідним покласти на відповідача.

На
підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 112 СК

України,
ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 14 листопада 1998 року Червоноармійською
селищною

радою
Красноперекопського району Автономної республіки Крим, актовий запис №15-

розірвати.

Витрати,
пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в сумі 17

(сімнадцять)
гривень, покласти на ОСОБА_2, ОСОБА_1 від витрат звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду АРК через Ялтинський міський

суд
АРК в порядку та строки, передбачені ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя:
Справа
№ 2-3878
11 жовтня 2007  року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим
складі головуючого судді Земляної Г.В., при секретарі Копистко О.М.,
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ялти цивільну справу
позовом Комунального підприємства Ялтинської міської ради
„Ялтакурорттеплоенерго”
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треття особа: Комунальне
РЕО № 3,  Комунальне підприємство
«Ялтинські теплові мережи» про
заборгованості за теплоенергію, суд
серпня 2007 року позивач КП Ялтинської міської ради „Ялтакурорттеплоенерго”
до Ялтинського міського суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треття
особа: Комунальне підприємство РЕО № 3, Комунальне
«Ялтинські теплові мережи» про стягненя заборгованості за
у сумі 2055 гривень 38 копійок.
судовому засіданні 11 жовтня 2007 року позивач заявив клопотання про закриття
по справі, у зв'язку з тим, що на теперішній час вимоги не
через сплаченя позивачами сумми боргу.
у судове засідання не заперечували проти заявленого клопотання.
заявлене клопотання, вислухавши думку сторін суд вважає, що воно
п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд закриває провадження по справі, якщо
відмовився від позову і відмова прийнята судом.
від позовних вимог позивачем не порушує прав і інтересів сторін  і не
закону, позивачеві роз'яснені правові наслідки ст.206 ЦПК України.
таких обставинах, суд вважає, що провадження по цивільній справі за
позовом  КП Ялтинської міської ради
«Ялтакурорттеплоенерго» варто закрити.
Відповідно до п.4 ч.2 83 сплачена сума коштів
на оплату витрат на інформаційно-
забезпечення розгляду справи повертається за ухвалою суду з разі
провадження у справі.
до платіжних доручень №400 від 11 липня 2007 року, що  знаходяться в
справи позивачем сплачені витрати на інформаційне-технічне
для розгляду справи у сумі 30 гривні (арк. спр. 2).
чином, суд вважає, що витрати на інформаційне-технічне забезпечення слід
підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст. 205, ст.ст.206, п.4 ч.2 ст. 83,
293 ЦПК України, суд
Комунального підприємства Ялтинської міської ради
«Ялтакурорттеплоенерго»
відмову від позову Комунального підприємства Ялтинської міської ради
«Ялтакурорттеплоенерго»-
по цивільній справі за позовом Комунального підприємства Ялтинської
ради „Ялтакурорттеплоенерго” до ОСОБА_4,
ОСОБА_6, треття особа:
підприємство РЕО № 3, про стягненя заборгованості за теплоенергію-
Державне підприємство «Судовий інформаційний центр»  повернути
підприємству Ялтинської міської ради „Ялтакурорттеплоенерго”
ОКПО: 02648343) з Державного підприємства судовий інформаційний центр
сплачений за платіжним дорученням № 400 від 11 липня 2007 року платіж
інформаційне технічне забезпечення у розмірі 30 (тридцяти) грн.
ухвалу може бути подана заява про апеляційне оскарження на протязі п`яти
від дня її оголошення.  Апеляційна скарга
на ухвалу суду подається
десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через
міський суд АРК, згідно зі ст.ст. 294,296 ЦПК України.
Суддя
суду                                                      Г. В.