АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-686-2007р.                                                      Головуючий
трудових                                                               Колода
правовідносин                                                                          Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16"
квітня 2007 р. Колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                Ювшина В.І.

суддів                           Качана О.В.,
Корнієнко Н.В.

при
секретарі               Наконечній М.М.

з участю
позивача       ОСОБА_1

з                     участю   Дубовик Л.М.

представника

позивача

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 січня 2007р. по справі за
позовом ОСОБА_1до
Міністерства аграрної політики України про поновлення на роботі та
відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Міністерства аграрної політики України про поновлення на
роботі та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що згідно трудового
контракту він призначений директором ДП «Черкаський консервний комбінат».
Наказом Міністерства №20-к від 08 липня 2005 року термін контракту продовжено
до 18 липня 2008 року. 17 листопада 2006 року відповідач наказом №285-п
розірвав з ним контракт і звільнив з посади директора за невиконання
зобов'язань перед бюджетом щодо сплати податків.

Вважає, що вказані обставини вже були предметом дослідження при
попередньому розірванні з ним трудового контракту, а тому таке звільнення
проведено з порушенням норм трудового права і є незаконним. Вважає, що під час
виконання ним обов'язків директора фінансовий стан підприємства покращився,
збільшились відрахування до бюджету. З актом перевірки стану
фінансово-господарської діяльності комбінату його як директора, ніхто не
ознайомив, а таких підстав для звільнення, які вказані в наказі, трудове
законодавство не передбачає. Даним незаконним звільненням йому заподіяно і
моральну шкоду. Просив суд поновити його на роботі на посаді директора ДП
«Черкаський консервний комбінат» та стягнути на його користь втрачену заробітну
плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 5000 гривень.

2

Рішенням Придніпровського районного суду від 22 січня 2007 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 січня 2007 року
скасувати, вважаючи, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що
мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального і
процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задоволити його у позовні
вимоги.

Заслухавши сторону, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Позивач, ОСОБА_1,
працював на посаді директора ДП «Черкаський консервний завод» відповідно до
наказу Міністерства аграрної політики України від 15.07.2002 року №303-к та від
08.07.2005 року №20-к. З метою визначення ефективності діяльності ДП
«Черкаський консервний комбінат» створено робочу групу та з виїздом на місце,
проведено v перевірку фінансово-господарської діяльності
підприємства, за результатами якої складено доповідну записку Міністру аграрної
політики України. Даною перевіркою встановлено, що підприємство основними
видами діяльності, передбаченої статутом підприємства, не займалось. З 9
місяців 2006 року підприємство спрацювало зі збитками в розмірі 158,3 тисяч
гривень. Основну долю в структурі кредиторської заборгованості займає
заборгованість перед бюджетом - 58,2%.

В основному це заборгованість по
податку на землю.

Підпунктом
в п.26 контракту передбачено, що керівник
може бути звільнений з » посади, а цей контракт розірвано до закінчення
терміну його дії у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом
щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів.  Тому
маючи  наявність  умов,
визначених  сторонами  в
контракті  для  його розірвання, відповідач провів звільнення
ОСОБА_1. згідно
п.8 ст.36 КЗпП України.

Судом
першої інстанції вірно встановлено факти і відповідні їм правовідносини та не
встановивши наявності порушеного права, за відновленням якого спрямоване
звернення до суду ОСОБА_1,
постановивши судове рішення з дотриманням вимог матеріального і
процесуального  права,  судом першої інстанції постановлено  правильне рішення, яким ' ОСОБА_1, відмовлено в
позові.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не
застосовані вимоги Закону України «Про місцеві державні адміністрації» в
частині що передбачає звільнення керівника підприємства, що належить до сфери
управління міністерств, за погодженням з головою відповідної місцевої державної
адміністрації є безпідставними, так як даний Закон не передбачає письмову форму
такого погодження. Крім того, мінагрополітики України разом з запереченням
надано копію листа Черкаської обласної державної адміністрації від 11.12.2006
року, в якому вона просить міністерство призначити іншу особу, ОСОБА_2., на
посаду директора, з якої проведено звільнення апелянта. Даний лист підтверджує
те, що звільнення ОСОБА_1 з
посади директора було проведено за погодженням з Черкаською обласною
адміністрацією. Крім того, підставою для розірвання контракту з ОСОБА_1 та
звільнення його з посади директора є акт перевірки, проведений в тому числі і з
участю спеціалістів Черкаської облдержадміністрації.

Також невірним є посилання апелянтом на ту обставину, що ст.12 Закону
України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом» введено , мораторій на задоволення вимог кредиторів, в тому числі і
по сплаті податків до бюджету, так як дана норма закону передбачає забезпечення
вимог кредиторів та встановлення мораторію на задоволення вимог кредитор і не
зупиняє необхідності сплачувати поточні платежі та податки. ОСОБА_1 звільнений за
несплату поточних платежів до бюджету, так як дія мораторію не поширюється на
задоволення вимог поточних кредиторів. Обов'язок сплачувати поточні платежі
лежить на керівнику підприємства, а не арбітражному керуючому.

3

Також
невірним є трактування апелянтом причин розірвання трудового контракту та його
звільнення з роботи, так як раніше його звільнили за невиконання умов контракту
в   . частині невиконання підприємством
зобов'язань перед Пенсійним фондом, а в поточний час ► його звільнено за
невиконання умов контракту в частині невиконання підприємством зобов'язань
перед бюджетом щодо сплати податків.

Інші доводи апелянта ретельно перевірені судом першої
інстанції і обґрунтовано

визнані безпідставними.                                                                                                                „

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування
норм матеріального J права висновків суду першої інстанції не спростовують,
оскільки ґрунтуються на невірному ]; трактуванні позивачем наведених правових
норм.

Керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-               v

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Придніпровського районного суду від 22 січня 2007 року, - відхилити, а
рішення Придніпровського районного суду від 22 січня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі
двох місяців, починаючи з дня її проголошення.