Справа
№2-160/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 лютого 2007 р.
Хустський районний суд
Закарпатської області

в складі: головуючого                   Джуга С.Д.

при секретарі                                 Химчук Л. М.

з участю позивача                         ОСОБА_1

представника відповідача            Лешкович Г. А.

адвоката
Боровського І. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Закарпатського обласного державного підприємства теплових
мереж

про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі
трудової книжки, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування
моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до
відповідача.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Хустського
районного суду від 18.04.2006
року, яке вступило в законну силу 17.07.2006
року, скасовано розпорядження відповідача НОМЕР_1 від 12.12.2005
року в частині відсторонення його від роботи та стягнуто на його користь
середній заробіток за час вимушеного прогулу. Наказом відповідача НОМЕР_2 від
22.02.2006 року його звільнено з роботи на підставі ст. 40 п. З КЗпП України.
Рішенням Хустського районного суду від 11.05.2006
року, яке вступило в законну силу 13.09.2006
року його поновлено на роботі. 25.10.2006 року ДВС в м. Ужгород відкрила
виконавче провадження і зобов'язала відповідача добровільно в строк до
01.11.2006 року виконати рішення суду, внести відповідні зміни у його трудову
книжку і виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. 7 листопада 2006 року ним було
подано відповідну заяву про виплату йому компенсації за невикористану
відпустку, а також направлено трудову книжку для внесення відповідного запису
про зміну його звільнення. Листом від 17.11.2006
року за № 1968 відповідач
відмовив йому в цьому, посилаючись на подання касаційної скарги на рішення
апеляційного суду, що є незаконним. Через відсутність трудової книжки він не
може працевлаштуватися, чим порушено його конституційне право на працю. В
зв'язку із затримкою видачі трудової книжки відповідач зобов'язаний йому
сплатити середній заробіток, відповідно до КЗпП України, сплатити йому
компенсацію за невикористану відпустку. Крім того, протиправні дії відповідача
причинили йому душевні страждання і переживання, порушили його спокій,
викликали у нього негативні емоції, призвели до втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, що
є підставою для відшкодування йому причиненої моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись
на наведені в заяві обставини, позовні вимоги збільшив, просить стягнути на
його користь середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в
розмірі 1710,10 грн.,
компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 163,59 грн., моральну шкоду в розмірі 500 грн., 200 грн. витрат на
надання правової допомоги.

Представник відповідача Лешкович Г. А., діюча згідно
довіреності, позов визнала частково. Суду пояснила, що адміністрацією
підприємства не вчинено жодних протиправних дій щодо затримки внесення змін і
видачі позивачу трудової книжки та не порушено право позивача на
працевлаштування, оскільки підприємство подало касаційну скаргу на рішення апеляційного
суду від 11.05.2006 року і відповідно не могло виконати рішення суду. Заявлені

позовні вимоги визнає в частині стягнення грошової
компенсації за невикористані позивачем дні відпустки в розмірі 163,59 грн., в решті
заявлений позов є безпідставний, в задоволенні його просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріал справи
суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Рішенням Хустського районного суду від 11.05.2006 року ОСОБА_1 поновлено на роботі
оператором котельні Хустського РТМ Закарпатського обласного державного
підприємства теплових мереж, стягнуто на його користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу 849,56
грн., 500 грн.
моральної шкоди і 200 гривень
витрат за надання правової допомоги. Рішенням апеляційного суду Закарпатської
області від 13.09.2006 року дане рішення в частині вирішення вимоги про
поновлення на роботі змінено і викладено в редакції щодо поновлення позивача на
роботі днем 22 лютого 2006 року до 4 квітня 2006 року і зобов'язано
адміністрацію підприємства внести відповідні зміни в трудову книжку ОСОБА_1, в
решті рішення суду залишено без змін.

7  листопада 2006
року позивач надіслав відповідачу заяву з вимогами про виплату йому грошової
компенсації за невикористані дні відпустки та трудову книжку для внесення
відповідних записів про зміну його звільнення.

17.11.2006 року листом № 1968 відповідач відмовив
позивачу у вказаних вимогах, посилаючись не те, що вони не можуть бути виконані
через подання відповідачем касаційної скарги на рішення апеляційного суду
Закарпатської області.

Відповідно до ст. 319
ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з
моменту проголошення.

З врахуванням наведеного, дії відповідача є незаконними,
порушують законні права позивача.

Відповідно до ст. 235
ч. 4 КЗпП
України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або
уповноваженого ним органу працівнику виплачується середній заробіток за весь
час вимушеного прогулу. Середній заробіток відповідно до п. 32 ППВС України
«Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9 з наступними
змінами, вираховується з врахуванням положень «Порядку обчислення середньої
заробітної плати», затвердженого постановою KM України
від 08.02.19995 року № 100.

Заробітна плата позивача за період з 20.10.2005 року по 04.04.2006 року (156 робочих днів)
складає 2722 грн., 46 коп.
Середньоденна заробітна плата складає -
17,45 грн. (2722,45/156).

Середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки
з 08.11.2006 року по 14.02.2007 року (98 календарних
днів) складає 1710,10 грн.

Компенсація за невикористані дні відпустки, що підлягає
оплаті позивачу в розмірі 163,59
грн. визнана сторонами і є обставиною, яка згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не
підлягає доказуванню.

8    судовому засіданні встановлено, що
неправомірні дії відповідача порушили конституційне право позивача на працю,
оскільки через відсутність трудової книжки він не міг працевлаштуватися;
призвели до моральних страждань і переживань позивача, втрати душевної
рівноваги і спокою, нормальних життєвих зв'язків; позбавили його можливості
належно утримувати себе і свою сім'ю; вимагали від нього додаткових зусиль для
організації свого життя, що є підставою, відповідно до ст. 237 КЗпП України для
відшкодування моральної шкоди. Заявлений позивачем розмір причиненої моральної
шкоди відповідає характеру та обсягу перенесених позивачем душевних страждань.

За наведених обставин заявлений позов є обґрунтований і
підлягає до задоволення. Судові витрати, витрати з ІТЗ та витрати за надання
правової допомоги підлягають до стягнення з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст .
10, 60, 208-210, 215, 218 ЦПК України та ст.ст. 48, 83, 235, 237і КЗпП України, суд-

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з Закарпатського обласного державного підприємства теплових мереж на
користь ОСОБА_1 1710 гривень 10 копійок
середнього заробітку за час

затримки видачі трудової книжки, 163 гривні 59 копійок
компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, 500 гривень
моральної шкоди, 200 гривень
витрат за надання правової допомоги; на користь держави 51 гривню судового
збору, і на користь ДП «Судовий інформаційний центр» 30 гривень витрат
за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Сторонами може бути подана заява про апеляційне
оскарження рішення протягом 10
днів з дня проголошення рішення, а також може бути подана апеляційна скарга
протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду
Закарпатської області.

Головуючий