У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 вересня
2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                                Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,            Балюка
М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Скобелевської сільської ради Казанківського району
Миколаївської області, комунального підприємства “Скобелевський сількомунгосп”
Казанівського району Миколаївської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3про скасування
розпорядження про звільнення, зміну запису формулювання звільнення, стягнення
заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку
розрахунку, матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою          ОСОБА_1на рішення Казанківського
районного суду Миколаївської області від 25 січня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду  Миколаївської області
від 7 червня 2007 року,

встановила:

У  січні 2006 року позивач звернувся
в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 1 липня 2003 року між ним
та Скобелевською сільською радою укладено контракт, за яким позивач призначений
на посаду директора комунального підприємства “Скобелевський сількомунгосп”
Казанківського району Миколаївської області.
Зазначав, що 28 листопада     2005
року головою Скобелевської сільської ради в порушення ст. 49-2 КЗпП України,
винесено розпорядження про розірвання контракту з ним, як директором
комунального підприємства  “Скобелевський
сількомунгосп” та звільнено його з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП без попередження.
Після звільнення відповідач не сплатив нараховану заборгованість по заробітній
платі за період з 15 липня 2005 року по 29 листопада 2005 року, розмір якої
становить 8317 грн. 90 коп.

Крім того вказував, що неправомірні дії відповідача завдали позивачу
моральної шкоди, яка стала наслідком переживань в зв'язку з незаконними
звільненням та несплатою заробітної плати.

Позивач просив скасувати розпорядження Скобелевської сільської ради
Казанківського району Миколаївської області № 158 від 28 листопада           2005 року про звільнення; скасувати
запис про звільнення в трудовій книжці та вважати його звільненим з 20 січня
2006 року; стягнути з Скобелевської сільської ради на його користь
заборгованість по заробітній платі в сумі
8317 грн. 90 коп., середній заробіток по день фактичного розрахунку та
моральну шкоду в сумі 1700 грн.

24 лютого 2006 року позивач, збільшивши позовні вимоги, просив змінити
запис про прийняття на роботу та звільнення в трудовій книжці та стягнути з
Скобелевської сільської ради на його користь заборгованість по заробітній платі
в сумі 11317 грн. 91 коп. та 19 травня 2006 року просив поновити строк
звернення до суду у зв'язку з його
пропуском з поважних причин.

Рішенням  Казанківського районного
суду Миколаївської області від      25
січня 2007 року позов задоволено частково. Поновлено позивачу строк позовної
давності для звернення до суду; стягнуто з комунального підприємства
“Скобелевський сількомунгосп” Казанківського району Миколаївської області на
користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 10313 грн. 16 коп.,
вирахувавши обов'язкові платежі. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області  від 7 червня         2007 року рішення Казанківського
районного суду Миколаївської області від
25 січня 2007 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі  ОСОБА_1
просить скасувати рішення Казанківського районного суду Миколаївської
області від 25 січня 2007 року та ухвалу апеляційного суду  Миколаївської області від 7 червня 2007 року,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права і ухвалити нове рішення, яким задовольнити
його позовні вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не    може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що оскаржувані судові рішення постановлено з додержанням норм
матеріального і процесуального права та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави
для їх обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.
331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від          25 січня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду  Миколаївської області
від         7 червня 2007 року  залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк