Справа
№22Ц-3544/2006                 Головуючий
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеля-ційного суду Київської області
у складі:

головуючого -
Воробйової Н.С,

суддів- Оношко Г.М., Олійника В.І.,

при секретарі -
Велицькому О.О. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17 жовтня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до державного підприємства „Центр Державного земельного
кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах",
начальника Ржищівського міського відділу Київської регіональної філії
державного підприємства „Центр Державного земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних ресурсах" ОСОБА_3 про примусове виконання
договору №740 від 13 липня 2005 року.

Заслухавши
доповідача,    перевіривши    матеріали
справи,    доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,-

встановила:

У липні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. В обгрунтування своїх
вимог посилався на те, що 26 листопада 2004 року рішенням XVII-ої
сесії Балико-Щучинської сільської ради IV-ого
скликання в його власність була передана земельна ділянка площею 1,47 га, розташована
по АДРЕСА_1.

У зв'язку з цим, 13
липня 2005 року він
уклав договір з Ржищівським відділом Київської регіональної філії ДП „Центр
Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних
ресурсах". За умовами цього договору останній зобов'язався встановити в
натурі межі наданої позивачу земельної ділянки, виготовити технічну документацію
по складанню державного акту на право приватної власності на землю.

Обумовлене договором зобов'язання Ржищівський відділ
Київської регіональної філії ДП „Центр Державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по земельних ресурсах" належним чином не
виконав, встановив межі земельної ділянки площею 0,5787 га, тобто у втричі
меншому розмірі, ніж було передбачено рішенням XVII-ої
сесії Балико-Щучинської сільської ради IV-ого
скликання від 26 листопада 2004 року.

Таке виконання договору ОСОБА_1 вважав неналежним, тому
просив суд зобов'язати відповідачів встановити в натурі межі наданої йому
земельної ділянки площею 1,47
га.

Рішенням Кагарлицького районного суду від 17 жовтня 2006 року у
задоволенні заявленого позову Дорофєєву В.В. відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить
судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що при вирішення спору, суд
припустився неповного з'ясування обставин, які мали значення для правильного
вирішення спору, помилково дійшов висновків, що не відповідають доданим до
матеріалів справи доказам.

Зокрема, безпідставно керувався рішеннями
Балико-Щучинської сільської ради від 15
липня 2005 року та
від 30 серпня 2006 року, не
перевіривши їх на предмет достовірності.

Не звернув увагу на те, що зменшення йому земельної
ділянки відбулось у зв'язку з незаконним виділенням земельної ділянки у
власність ОСОБА_4. Позивач на це згоду не давав, акт прийомки робіт по
складанню державного акту на право власності на земельну ділянку площею втричі
меншою, ніж площа, визначена рішенням XVII-ої сесії
Балико-Щучинської сільської ради IV-ого скликання від 26
листопада 2004 року, не
підписував.

Крім того, суд розглянув справу за відсутності ДП „Центр
Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних
ресурсах", якого притягнув до участі у справі в якості належного
співвідповідача.

На наведені доводи апеляційної скарги відповідачі свої
заперечення до суду не подали.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що 26 листопада 2004
року рішенням XVII-ої сесії Балико-Щучинської сільської ради IV-ого скликання у
власність ОСОБА_1 була передана земельна ділянка площею 1,47 га, розташована
по АДРЕСА_1.

У зв'язку з цим, 13
липня 2005 року
позивач уклав договір з Ржищівським відділом Київської регіональної філії ДП
„Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по
земельних ресурсах".

За умовами цього договору останній зобов'язався
встановити в натурі (на місцевості) межі земельної ділянки, переданої у
власність ОСОБА_1,

виготовити технічну документацію для подальшого
оформлення на його ім'я державного акта на право приватної власності на землю.

За правилами ст.ст.526 та 607 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного
законодавства.

У разі неможливості його виконання у зв'язку з
обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає, зобов'язання припиняється.
Від його виконання сторони зобов'язання звільняються.

Такою обставиною, зокрема, може вважатись рішення рішення
VI-тої сесії Балико-Щучинської сільської радсільської ради V-ого
скликання від 30 серпня 2006 року, яким було скасовано рішення XVII-ої
сесії цієї ради IV-ого скликання від 26 листопада 2004 року.

Докази, які спростували прийняття цього рішення, ОСОБА_1
суду не надав. Обумовлене спірним договором зобов'язання слід вважати
припиненим.

З матеріалів справи встановлено, що 30.08.2006 року звернувся
до виконкому Балико-Щучинської сільської ради з заявою про передачу йому у
приватну власність земельну ділянку, площею 0, 5787 га в АДРЕСА_1 для
ведення особистого селянського господарства та обслуговування жилого будинку
(а.с.70). Дана земельна ділянка була передана ОСОБА_1. у приватну власність (а.с.71).

Колегія суддів погоджується з висновком суду про
відсутність підстав для зобов'язання ДП „Центр Державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по земельних ресурсах" встановити позивачу
межі земельної ділянки площею 1,47
га та виготовити на підставі цього технічну документацію для видачі на ім'я
ОСОБА_1. державного
акта на право власності на землю.

Відмову у задоволенні таких вимог апеляційний суд вважає
обгрунтованою.

Доводи, якими апелянт заперечує законність оскаржуваного
рішення суду, наведені висновки не спростовують, оскільки не мають жодного
значення для вирішення питання про можливість зобов'язання відповідача виконати
договір в натурі.

Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. З07,308
ЦПК України, колегія

ухвалила:

Апеляційну
скаргу   представника  позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області
від 17 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.

Головуючий

Судді