Справа № 2 - 99 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2007
року                                    м.
Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в
складі: головуючого - судді Борсука П.П. при секретарі - Антонюк Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Пнівненської
сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права
власності на житловий будинок,

особи, які беруть участь у справі:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - Пнівненська сільська рада Камінь-Каширського
району та

її представник Ковальчук Сергій Михайлович,

встановив:

Позивач подав до суду заяву про визнання права власності
на спадкове майно батьків за заповітом, мотивуючи тим, що у 1960 році його
батьки спорудили житловий будинок з надвірними господарськими будівлями в АДРЕСА_1.

Реєстрацію права
власності на нерухоме майно проведено за матір'ю ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року -
матір.

Після смерті
матері ОСОБА_2. він,
подавши в шестимісячний строк до нотконтори заяву про прийняття спадщини за
заповітом, фактично вступив у володіння її спадковим майном.

Оскільки
свідоцтво про право власності на нерухоме майно ОСОБА_2. було втрачено, то нотаріус не може видати свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, а його дублікат органи бюро технічної
інвентаризації на померлих не видають.

Просить визнати його право власності на житловий будинок та надвірні господарські будівлі, які розташовані по вищезгаданій
адресі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Пнівненської сільради позовні вимоги визнав, при
цьому пояснив, що ОСОБА_2.,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року на праві приватної
власності в с.Пнівне мала житловий будинок, який на випадок своєї смерті
22.11.2005 року заповіла позивачу. Складений нею заповіт не змінено, і не відмінено. Позивач після смерті спадкодавця у
встановлений законом строк

2

прийняв спадщину за заповітом
шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подання в нотконтору заяви про прийняття спадщини.

Позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1.

Відповідно до
архівної виписки з рішення виконкому Камінь-Какширської
районної ради народних депутатів НОМЕР_2, за ОСОБА_2. встановлено право власності на житловий будинок.

Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» було проведено технічну інвентаризацію
житлового приміщення та господарських будівель, що є предметом
спору, та виготовлено технічну документацію
- право власності на нерухоме майно за адресою
АДРЕСА_1 зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_3 на праві приватної власності за ОСОБА_2. на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Камінь-Каширської районної ради народних депутатів,
згідно з рішенням НОМЕР_2.

Ще до смерті спадкодавець ОСОБА_2. залишила по собі заповіт від 22.11.2005 року, яким належний їй житловий будинок, що в
с.Пнівне заповіла позивачу.

Відповідно до положення ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, оскільки
на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2., а протягом строку визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України не відмовлявся від неї, подав в нотконтору заяву про її прийняття, що доводить довідка Пнівнеської сільської ради НОМЕР_3 та лист завідувача
Камінь-Каширської держнотконтори НОМЕР_4. Це все свідчить про факт
фактичного вступу ним у володіння та управління спадковим майном спадкодавця.

Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не має змоги через втрату спадкодавцем
передбачених чинним законодавством України
правовстановлюючих документів на житловий будинок та
надвірні будівлі.

Як передбачає ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може
пред'явити позов про визнання права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення статті 328 ЦК України визначає, що право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом.

3

Однією з таких підстав є спадкування, котре являє перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) /ст.1216 ЦК України/.

Позивач прийнявши спадщину набув
права власності на неї.

У зв'язку з цим, суд відповідно до ст.ст. 328, 392 ЦК України визнає за ОСОБА_1 право власності на вищевказані житловий
будинок та надвірні будівлі.

Суд з Пнівнеської сільської ради Камінь-Каширського району судового збору не стягує, оскільки право власності на спадкове
майно сільрадою не оспорюється.

Позивач відмовився від стягнення з відповідача в його користь витрат на інформаційно-технічного забезпечення по розгляду
цивільної справи, які сплачені ним при подачі заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1268,
1270, 1296 ЦК України,
суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності
на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, що знаходиться в АДРЕСА_1 Волинської області і складається з житлового будинку та господарських будівель, які до смерті належали ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області шляхом подачі
протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і наступної подачі після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги до Камінь-Каширського районного суду, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.