АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-210                                              Головуючий у 1 інстанції
2007р.                                                                     Семікін В.В.
Суддя-доповідач Савченко О.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007р.                                                                        м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Спас О.В., Бондаря М.С.

при секретарі: Череватій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою ЗАТ „Страхова
компанія „Кредо-Класик" на рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2006 року по справі за позовом ЗАТ
„Страхова компанія „Кредо-Класик" до ОСОБА_1, З особа: ОСОБА_2, про стягнення збитків за заподіяну шкоду в порядку
регресу,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2005 року ЗАТ
„Страхова компанія „Кредо-Класик" звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення у порядку регресу збитків, заподіяних відшкодуванням спричиненої в
наслідок ДТП матеріальної шкоди, -страхового
відшкодування.

Позивач посилався на те, що між ним
та ТОВ „Перша лізингова компанія" був укладений договір страхування у
формі сертифікату № НОМЕР_1.

7 жовтня 2004 року з вини ОСОБА_1., який керував
на підставі довіреності належним ОСОБА_2
автомобілем ВАЗ 21053 державний номер НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої
був пошкоджений належний ТОВ „Перша лізингова
компанія" автомобіль „Фольксваген" державний номер НОМЕР_3. Відповідно до акту автотоварознавчого дослідження від 3.11.2004 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля становила
50509 гр. 55 коп. при ринковій вартості автомобіля 47420 гр. 82 коп. на момент
ДТП, після якої вартість автомобіля згідно акту № НОМЕР_4 складала 18764 гр. 35
коп.

За умовами договору страхування від
5.03.2004
року товариству „Перша лізингова   компанія      страховою   компанією
була   виплачена   сума
страхового

2

відшкодування в розмірі 29043 гр.
97 коп., що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_5.

Оскільки
дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1, який, керуючи на підставі
довіреності автомобілем ВАЗ-21053 держномер НОМЕР_2, допустив порушення Правил
дорожнього руху, ЗАТ „Страхова компанія „Кредо-Класик" просило стягнути з
відповідача виплачену суму страхового відшкодування в розмірі 29043 гр. 97 коп.
та судові витрати у сумі 330 гр. 44 коп., з яких 40 гр. -пов"язані з
викликом відповідача витрати   і 290 гр;
44 коп. судового збору.

Рішенням
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2006
року у задоволенні позову ЗАТ „
Страхова компанія „Кредо-Класик" -
відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач просить скасувати рішення суду і ухвалити нове, посилаючись на
те, що суд неповно з"ясував обставини справи, дав неправильну оцінку
доказам і безпідставно відмовив у позові.

Заслухавши у
засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу,
перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ЗАТ
„Страхова компанія „Кредо-Класик" у задоволенні позову, суд виходив з
того, що позивач не надав суду належних доказів суми заподіяного збитку,
зважаючи, що на надане в якості доказу експертне дослідження пошкодженого в
результаті зіткнення з керованим ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21053 застрахованого
автомобіля „Фольксваген"
було проведено хоча із повідомленням відповідача, однак без залучення
власника автомобіля ВАЗ 21053
ОСОБА_2. Крім
того, наданий у довідці ДАІ опис спричинених ДТП пошкоджень автомобіля „Фольксваген" не співпадає з
пошкодженнями, які були виявлені у ході авто товарознавчого дослідження зазначеного
автомобіля.

З вказаним
висновком суду погодитися не можна, оскільки він зроблений без належної
перевірки матеріалів справи, з порушенням норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до
вимог ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Як вбачається з
матеріалів справи та встановлено судом, 5.03.2004
року між ЗАТ „Страхова компанія „Кредо-Класик" та ТОВ „Перша лізингова
компанія" було укладено договір страхування транспортного засобу у формі
сертифікату(а.с.б).

7.10.2004 року сталася
дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належний ТОВ „Перша лізингова
компанія" автомобіль „Фольксваген"
державний помер НОМЕР_6 був
пошкоджений.

Вказана дорожи автранспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1, який, керуючи
автомобілем ВАЗ 21053 державний
номер НОМЕР_2, допустив порушення Правил дорожнього руху, що підтверджується
постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2004 року, про
притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП(а.с.4).

Згідно з актом товарознавчого дослідження від 3.11.2004 року вартість
відновлюваного ремонту автомобіля „Фольксваген"
становила 50509 гр. 55 коп., що
перевищувало ринкову вартість автомобіля -
47420 гр. 82 коп.
Після ДТП ринкова
вартість пошкодженого автомобіля згідно акту № НОМЕР_4 стала складати 18764
гр. 35 коп.(а.с.7-29).
Відповідно до договору страхування ЗАТ „Страхова компанія „ Кредо-Класик"
виплатило ТОВ „Перша лізингова компанія" страхове відшкодування в сумі 29043 гр. 97 коп.(а.с.ЗО-ЗІ).
Таким чином, спричинена власнику автомобіля „Фольксваген" матеріальна
шкода у розмірі ринкової вартості застрахованого автомобіля перевищувала розмір
здійсненого позивачем страхового відшкодування.

3

Між тим, ст.ст. 1166, 1187 ЦК України передбачають, що майнова шкода, завдана
майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода ж, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Вимоги про повне відшкодування вартості автомобіля, який не може використовуватися за призначенням, ТОВ „Перша лізингова
компанія", як потерпілою особою, по даній справі не заявлялися, отже не могло бути
і предметом розгляду питання про передачу
нею після відшкодування збитків пошкодженого автомобіля або його частин
особі, відповідальній за шкоду.

Безпосереднім
учасником ДТП, в наслідок
якого було пошкоджено застрахований автомобіль „Фольксваген", був відповідач
ОСОБА_1, який в свідоцтві про реєстрацію
належного ОСОБА_2 автомобіля ВАЗ 21053 зазначений в якості особи,
яка, як і власник, має право керування цим автомобілем(а.с.Зб). Отже за таких обставин безпідставним є висновок суду щодо
незаконності- проведення за замовленням позивача товарознавчого
дослідження автомобіля „Фольксваген",
пошкодженого у результаті зіткнення з автомобілем
ВАЗ 21053,
без виклику власника цієї машини,
враховуючи, що ОСОБА_2 учасником дорожньо-транспортної пригоди не був, на її
момент автомобіль ВАЗ 21053
знаходився у володінні його сина. За
таких умов власник не несе відповідальність за наслідки скоєної ОСОБА_1 дорожньо-транспортної
пригоди. Суперечить висновок суду першої інстанції і змісту п.5.2 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України та ФДМ
України № 142/2092 від 24.11.2003 року.

Як вбачається з матеріалів справи, про отримані автомобілем
„Фольсваген" в результаті ДТП механічні пошкодження ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області була надана довідка, в
примітці якої міститься зауваження, що вона не є підставою для визначення
суми спричиненої матеріальної шкоди(а.с.91).

Автотоварознавче
дослідження, надане позивачем в обгрунтування завданих
збитків, дійсно було проведено на замовлення ЗАТ „Страхова компанія „Кредо-Класик" 18.10.2004 року, про що винний у ДТП ОСОБА_1 був повідомлений телеграмою від 15.10.2004
року(а.с.98), однак участі у дослідженні, у тому числі у огляді
пошкодженого ДТЗ, не прийняв. Клопотань про проведення судової автотоварозначої експертизи під час розгляду
справи він не заявляв.

Між тим, як зазначено у ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, висновків
експертів, речових, письмових доказів. При цьому у розумінні ст. 64 ЦПК України
письмовими доказами є будь-які документи, акти , довідки, листування службового або
особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про
обставини, які мають значення для справи.

Наданий же
позивачем в обгрунтування розміру заподіяного збитку висновок автотоварознавчого дослідження, як письмовий доказ,
відповідачем ніяким чином не спростований, хоча відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає, що постановлене по справі рішення не відповідає обставинам
справи і підлягає скасуванню, а позовні вимоги ЗАТ „Страхова
компанія „Кредо-Класик" про стягнення в порядку регресу з відповідача ОСОБА_1 виплаченого ТОВ „Перша лізингова
компанія" страхового відшкодування у сумі 29043 гр. 97 коп. та    330
гр.44 коп. судових витрат підлягають задоволенню.

4

Керуючись ст.ст.
307, 309, 314, 317 ЦПК
України, колегія судців,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ЗАТ „Страхова компанія
„Кредо-Класик" -задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2006 року по даній
справі - скасувати
та постановити нове рішення наступного змісту:

„
Позов ЗАТ „Страхова компанія „Кредо-Класик" - задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ЗАТ „Страхова компанія „Кредо-Класик" за заподіяну
шкоду у порядку регресу 29043гр.97 коп., а також 40 гр. витрат, пов"язаних з викликом відповідача, 290 гр. 44 коп. судового
збору".

Рішення набуває законної сили з моменту його проголошення, проте може бути
оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.