Справам 2-1513/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

м.  Ковель                                                                                                     21
серпня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Лапіна О.Ф.,  за участю секретаря   Зикової М .В.,

позивачки    ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на
частку в квартирі в порядку успадкування, -

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку
в квартирі АДРЕСА_1,  в м.  Ковелі,
- в порядку успадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

На
обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки
ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне останній майно у
тому числі й на належну останній частку у квартирі АДРЕСА_1 в м.  Ковелі,
право на яку за померлою посвідчується свідоцтвом про право власності на
житло від 13.01.1993 року № 654. Стверджує,
що заповіт від імені ОСОБА_3. не укладався,  а право на спадщину за законом виникло у
дітей померлої - позивачки по справі ОСОБА_1. та відповідача ОСОБА_2.
Стверджує,  що у встановлені законом
строки жоден із спадкоємців до нотаріального органу з приводу прийняття
спадщини не звертався та фактичними діями спадкове майно не приймав. Маючи
намір на оформлення спадкового майна звернулася до суду із заявою про
продовження строку на прийняття спадщини,
та,  рішенням суду від 04.07.2007
року їй визначено додатковий строк для прийняття спадщини до 15.10.2007 року.
Вказує,  що при звернені до нотаріального
органу отримала відмову в оформленні спадкового майна,  оскільки частки кожного із співвласників в
успадковуваній квартирі не визначені. Відповідач по справі -ОСОБА_2.
відмовляється від своєї частки у спадковому майні на користь своєї сестри,  а позивачки по справі - ОСОБА_1,  а тому вона ставить питання про визнання за
нею права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в м.  Ковелі в порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3.

У
судовому засіданні при попередньому розгляді справи позивачка позовні вимоги
підтримала з підстав,  викладених у
позові та просить суд визнати за нею право власності на 1/2 ідеальної долі у
квартирі АДРЕСА_1 в м.  Ковелі в порядку
спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3. Судові витрати прохає
залишити за нею.

Відповідач
ОСОБА_2 у попередній розгляд не з'явився. До суду надійшла його нотаріально
завірена заява,  зі змісту якої
вбачається,  що останній не заперечує проти
задоволення позову та прохає справу слухати у його відсутності.

Відповідно
до ч.4  ст.  130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,  встановленому
ст.  174 ЦПК України. Згідно ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення позивача та дослідивши матеріали цивільної справи,  суд приходить до висновку,  що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Судом встановлені
наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
виданого 24.11.1998 року Ковельським міським відділом РАГСу,  вбачається,
що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с.
4/.

Після
смерті ОСОБА_3. відкрилася спадщина на все належне останній майно,  в тому числі й на належну їй на підставі
свідоцтва НОМЕР_2про право власності на житло від 13.01.1994 року,  - частку в квартиріАДРЕСА_1 в м.  Ковелі / а.с.
5/.

Як
стверджено в ході попереднього розгляду позивачем,  хоча спадщина і відкрилась у день смерті
ОСОБА_3.,  а саме ІНФОРМАЦІЯ_1,  однак до 2007 року ніким прийнята не була,  а отже,
у відповідності до абз. 1 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в
редакції Закону 16.01.2003 року,  - до
вказаних правовідносин застосовується правила книги шостої даного Кодексу.

Відповідно
до  ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи,  яка померла (спадкодавця),  до інших осіб (спадкоємців).

Статтею
1217 ЦК України передбачено,  що спадкування здійснюється за заповітом або
за законом,  а з аналізу змісту  ст.
ст. 1222, 1241 ЦК України вбачається,
що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі,  в якому воно не змінено заповітом,  крім випадків права на обов'язкову частку у
спадщині,  незалежно від заповіту.

Позивачкою
стверджено,  а відповідачем не
заперечено,  що заповіт ОСОБА_3 не
укладався.

Відповідно
до  ст.
1261 ЦК України позивачка ОСОБА_1 має право першої черги спадкування за
законом після померлої ОСОБА_3,  як її
дочка,  що стверджується копіями
свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження / а.с.  9, 10/. Право на спадщину за законом після
померлої ОСОБА_3. також має син останньої,
а відповідач по справі - ОСОБА_2. Сторонами стверджено,  що інших спадкоємців за законом після
померлого немає.

За
змістом  ст.  1226 ЦК
України частка у праві спільної сумісної власнорті спадкується на загальних
підставах.

Статтею
1268 ЦК України
передбачено,  що спадкоємець за заповітом
чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно
до ч.1  ст.  1269 ЦК
України спадкоємець,  який бажає
прийняти спадщину,  але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в межах
встановленого законом шестимісячного строку.

В
попередньому розгляді встановлено,  що за
заявою ОСОБА_1.,  рішенням Ковельського
міськрайонного суду від 04.07.2007 року / а.с.
12/,  - останній визначено
додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.  Ковелі її матері ОСОБА_3 до 15.10.2007 року.
У визначені даним рішенням суду строки позивачка звернулася до нотаріального
органу із заявою про прийняття спадщини,
однак отримала відмову в оформленні спадкового майна,  оскільки у свідоцтві про право власності на
нерухоме майно,  яке входить до складу
спадщини,  не визначені частки належні
співвласникам квартири.

З копії
свідоцтва про право власності на житло / а.с. 5/,  копії технічного паспорта / а.с.  6-7/ на квартиру АДРЕСА_1 в м.  Ковелі вбачається,  що вказана квартира дійсно належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Частки спільної сумісної
власності не відображені.

Зі
змісту  ст.   ст.
370 ч.2 та 372 ч.2 ЦК України вбачається,  що частки кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними,  законом або рішенням суду.

З огляду
на вище вказану норму закону,  слід
вважати,  що частки кожного із
співвласників квартири АДРЕСА_1 в м.
Ковелі є рівними,  тобто,  кожному із співвласників належить по 1/2
частині квартири.

Таким
чином,  спадкове майно після померлої
ОСОБА_3. складає належна йому за життя частка,
а саме - 1/2 частина квартириАДРЕСА_1 в м.  Ковелі.

За
вказаних обставин визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить
закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи
встановлені факти та відповідні їм правовідносини,  суд приходить до висновку про підставність
вимог позивачки про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 в м.  Ковелі в порядку
спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_3.

Судові витрати
слід віднести за рахунок позивачки за її клопотанням.

На
підставі наведеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
174,  209,  212,
214-215 ЦПК України  ст.   ст.
370,  372, 1216,  1217,
1218,  1222,  1241,
1261,  1268 ЦК України, -

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1,  в м.
Ковелі в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з,  дня його проголошення та
поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього
подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений статтею 294 цього
Кодексу,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.