У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого     Патрюка М.В.,

суддів:               Прокопчука
Ю.В.,

Пшонки М.П., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні житлом, шляхом зносу самочинно збудованих приміщень та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення
самочинно збудованої огорожі та хвіртки, усунення перешкод в користуванні й
ремонту мансарди, визнання  права
власності та відшкодування моральної шкоди, за касаційними скаргами ОСОБА_3,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ялтинського міського суду від 18 квітня 2006 року
та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого 2007 року,

в
с  т  а
н  о  в  и  л  а :

07.12.2004 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом зносу самочинно
збудованих приміщень, посилаючись на те, що згідно з договором довічного
утримання від 13.10.2000 року ОСОБА_1 є власником 5/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1,
на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.1971 року ОСОБА_2 є власником
3/10 частки цього ж домоволодіння,
а відповідачка є власником 2/10 частки домоволодіння, на які припадає одна кімната площею 15,9 кв. м.
ОСОБА_3 без згоди співвласників та дозволу на будівництво, без будь-яких документів
прибудувала до своєї частки домоволодіння з порушенням будівельних норм та
правил кухню площею 8,2 кв.м., мансарду площею 20,1 кв.м, терасу площею 17,5 кв.м,
загальна площа прибудов близько 45 кв.м з захопленням часток домоволодіння, які
належать позивачкам. В результаті порушення будівельних норм будинок почав руйнуватись. Крім того, в 2004 році відповідачка
поглибила нішу, чим знизила звукоізоляцію стін між своєю та ОСОБА_1 квартирами. Просили суд зобов'язати ОСОБА_3 не
чинити перешкоди в користуванні житлом шляхом зносу самочинно збудованих
приміщень.

ОСОБА_3 позов не визнала та звернулася до суду
із зустрічним позовом до
ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та спорудами, посилаючись на те, що їй
на праві власності належить 2/10 частки домоволодіння АДРЕСА_1 з відповідною частиною
господарських споруд на земельній
ділянці площею 300 кв. м. У плані садиби та забудови домоволодіння зазначена огорожа з металевої сітки
- рабиці висотою 1,5 м, довжиною 14,8 кв. м, ОСОБА_1 самовільно встановила
металеву огорожу висотою 1,45 м та довжиною 21м. Відповідачка в порушення
договору користування будинком між учасниками спільної часткової власності
самовільно знесла колишню огорожу, що була межею внутрішнього улаштування
садиби і самовільно встановила розділ території шляхом зведення металевої огорожі і
хвіртки, чим порушила право власності. Крім того, вона створила їй перешкоди в обладнанні
мансарди будинку, оскільки встановила хвіртку, що закривається на замок, яка перешкоджає
доступу до мансарди. Просила суд зобов'язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та спорудами шляхом зносу самовільно
встановленої огорожі та хвіртки, відновлення самовільно знесеної огорожі, що була
межею внутрішнього улаштування згідно з договором користування будинком від 25.08.1987 року та
відповідно плану садиби та споруд домоволодіння, звільнити доступ до мансарди будинку для її ремонту,
добудови та здачі в експлуатацію.
Відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 3000 грн. за рахунок відповідачки та судові витрати.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доповнили свої позовні
вимоги, просили зобов'язати відповідачку ОСОБА_3 не перешкоджати їм в користуванні житлом, знести
самовільно збудовані приміщення 3-2 літ. а-2, цегляні стіни, що розділяють приміщення 5-1 та 6-1
літер а-3, заложити нішу в приміщенні літер а-2.

2005
року ОСОБА_3 звернулася до суду з додатковим позовом про визнання права власності, який
мотивує тим, що згідно з договором користування будинком між учасниками спільної
часткової власності від   25.08.1987 року
у користування ОСОБА_4
передана частина будинку в літ. А на першому поверсі - жила кімната 3-1 площею 15,9 кв. м.,
кухня 3-2 площею 11,5  кв. м., вбиральня
3-3 площею 0,8 кв. м. на
ділянці сарай літ. В. Договір посвідчений нотаріально і зареєстрований в БТІ. На підставі договору міни від  15.08.1991
року ОСОБА_3 придбала частин у домоволодіння в розмірі 2/10 часток за зазначеною
адресою. ОСОБА_4 у період свого життя в зазначеному будинку прибудувала до своєї жилої площі
приміщення а-2площею 15 кв. м, що
знаходиться на першому поверсі будинку літ. А, а також мансарди з

2006
приміщеннями 5-1 та 6-1. При переході права власності до ОСОБА_3 мансарда
не була здана в експлуатацію, а
відповідачка ОСОБА_1 перешкоджає здати в експлуатацію мансарду та заявляє на неї свої
права. Просить визнати за нею  право
власності на приміщення 3-1 площею
15,9 кв. м літ. А на першому поверсі, прибудову а-2  площею 15кв.м. літ. А на першому поверсі, яка
складається з приміщень 3-2 площею11,5кв.м, 3-3 площею 0,8 кв. м., тераси літ. а-4
площею 16,7  кв. м., масандри 5-1 площею
49,4 кв. м,  6-1 площею 20,1 кв. м літ. А мансардний
поверх.

2005
року ОСОБА_1 звернулася до суду з додатковим позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. Вимоги мотивовані тим, що відповідачка без
згоди співвласників будинку та без відповідних документів самовільно збудувала
прибудову до кухні площею 8,2 кв. м, мансарду 20,1 кв. м, терасу площею 17,5 кв. м, а усього більш
ніж  на 45 кв. м, в стіні, що розділяє її квартиру і квартиру відповідачки зробила нішу, чим значно погіршила звукоізоляцію
між квартирами. Над стіною суміжною між двома квартирами, звела цегляну стіну,
яка нависає над стелею квартири
ОСОБА_1, все це сприяє руйнуванню будинку. Крім того, просила відшкодувати
моральну шкоду в  розмірі 3 600 грн. Усього просила стягнути зі
ОСОБА_3 на її користь   7 204 грн. у відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

22.03.2006 року ОСОБА_3 уточнила
свої позовні вимоги
зазначила, що ОСОБА_2 самовільно збудувала приміщення 1-5 та 1-6 у цокольному
поверсі, самовільно пробила вікно в стіні самовільно збудованої споруди 1-6,
чим значно послабила стіну, в результаті чого в її прибудові а-2 приміщенні 3-2 просіла та дала тріщину підлога.
Самовільно встановлена огорожа на ділянці загального користування не дає їй
доступу до південної стіни її прибудови, у зв'язку з цим вона не має можливості доглядати
за стіною, що може привести до її руйнування. Відповідачка ОСОБА_1 самовільно
користується навісом на майданчику а-1 літ. А на першому поверсі, огорожа та
двері балкону не дають доступу ОСОБА_3 до східної сторони її прибудови а-2 нa першому поверсі і в зв'язку з цим
вона не має можливості доглядати
за стіною, що може привести до її руйнування. ОСОБА_1 самовільно встановила огорожу з хвірткою,
закріпивши її на стіну ОСОБА_3 приміщення 3-1 літ. А на першому поверсі, тому частина
будинку ОСОБА_3 залишилася за огорожею, встановленою ОСОБА_1, і позивачка не має можливості
доглядати за цією частиною
будинку. Самовільно встановлена огорожа ОСОБА_1 не дає доступу ОСОБА_3 до північної сторониt її сараю літ. „В", ОСОБА_1 цю
частину ділянки засипала землею та посадила кустарник, який потрібно поливати, в результаті
чого стіна сиріє, потребує ремонту.
Також, ОСОБА_1 перешкоджає ОСОБА_3 обладнати мансарду будинку, оскільки вона не
має доступу до мансарди будинку із-за встановленної хвіртки з замком. Крім того, ОСОБА_1
незаконно заявляє свої права на мансарду та не дає ОСОБА_3 здати її в
експлуатацію. Просила зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати їй у користуванні житлом
та заложити самовільно збудовані приміщення 1-5, 1-6 та віконний пройом в
приміщенні 1-6 літ. А, розібрати огорожу на ділянці загального користування та звільнити
доступ до належної ОСОБА_3 частини будинку. Зобов'язати відповідачку ОСОБА_1 не
перешкоджати у користуванні житлом та прибрати огорожу на самовільно збудованому навісі
майданчику а-1 першого поверху літ. А, знести самовільно збудовану огорожу та хвіртку на ділянці загального
користування, звільнити доступ ОСОБА_3
до належної їй частини будинку. Зобов'язати ОСОБА_1 не перешкоджати їй в здійсненні
законних прав - добудувати дві мансарди 5-1 і 6-1 мансардний поверх літ. А та здати їх
в експлуатацію. Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити мансарду 5-1 і звільнити доступ до неї. Визнати за нею право
власності на приміщення: 3-1 площею
15,9 кв. м літ. А на першому поверсі, прибудову а-2 площею 15 кв. м літ. А на
першому поверсі, яка складається з приміщень 3-2 площею 11,5 кв. м та 3-3 площею 0,8 кв. м, тераси літ. а-1
площею 16,7 кв. м, мансарди 5-1 площею 49,4 кв. м, мансарди 6-1 площею 20, 1 кв. м,
мансардного поверху літ. А, на ділянці сарай літ. В. Відшкодувати моральну шкоду в
розмірі 3000 грн., стягнувши її з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно.

Рішенням  Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого 2007 року, у
задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено. Позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_1 знести самочинно збудовану огорожу й хвіртку на
земельній ділянці загального користування між двома сходами в приміщення 5-1 та
6-1 на масандру жилого будинку АДРЕСА_1. У іншій частині позовів відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про часткове
скасування судових рішень з підстав порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ставиться питання про
скасування судових рішень з підстав порушення судами норм матеріального та
процесуального права з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути лише неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л
и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду від 18 квітня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.В. Патрюк

Судді:                                                                                       Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка