Справа №2-51/07
Р I Ш Е Н Н Я Іменем України
року     Красноградський районний суд
Харківської області в складі:
Головуючої                                                       суддя  Тарасенко Л.І.
при секретарі                                                  Деревінській Л.М.
за участю адвокатів                                         Штець В.М.
М.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про поновлення порушеного права та стягнення моральної шкоди та
зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення порушеного права з 3-ми особами
ОСОБА_5 та Красноградською міською радою Харківської області, -
ОСОБА_2. та ОСОБА_5.належить на праві власності житловий будинок, який
розташований в м.Краснограді, АДРЕСА_1, Харківської області. Земельна ділянка,
на якій розташований будинок по АДРЕСА_1 м. Краснограда межує з земельною
ділянкою, на якій розташований будинок по АДРЕСА_2 у м.Краснограді, який
належить на праві власності ОСОБА_4.
позивачі ОСОБА_1. та ОСОБА_2., весною 2004 року відповідачі ОСОБА_4. та ОСОБА_3. самовільно
перенесли межу земельних ділянок по АДРЕСА_1 та НОМЕР_1. в сторону земельної
ділянки НОМЕР_2 і в результаті чого було порушено межу землекористування в
сторону зменшення на відстані 0,9 метрів з фасаду домоволодіння від АДРЕСА_3 та
на 1,2 метра в глиб земельної ділянки. Крім того, відповідачами біля будинку
НОМЕР_2 посаджений горіх, корні якого доходять до фундаменту будинку а крона
розташована над кришою будинку. В зв'язку з цим позивачі просять поновити їх
В ході розгляду справи, відповідачами подано зустрічну позовну заяву,
згідно якої ОСОБА_4. та
ОСОБА_3. просять поновити їх порушене право та зобов'язати
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. знести самовільно збудовану добудову до будинку НОМЕР_2 по
АДРЕСА_3 м.Краснограда.
прийняття такого рішення, як вважає ОСОБА_4.
та ОСОБА_3., є те що при будівництві добудови було порушено
будівельні, санітарні та протипожежні норми, а саме: п.220 Державних
будівельних норм „ДБН 79-92" розділ „Житлові будинки індивідуальних
забудовників", згідно якого відстань від межі суміжної ділянки до стін
житлового будинку або господарських споруд слід приймати не менше метру. Згідно
ДБН 360 - 92 додаток №.1. „Протипожежні вимоги" п.1" відстань між
жилими будинками на двох сусідніх земельних ділянках необхідно приймати 8
метрів, а фактично на даний час відстань між житловими будинками складає 4
метра 85 сантиметрів.
В судовому
засіданні ОСОБА_1. та ОСОБА_2. свої позовні вимоги підтримали та пояснили, що
весною 2004 року ними було виявлено що ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. самовільно
перенесли межу земельних ділянок по АДРЕСА_3 між будинками НОМЕР_1 таНОМЕР_2..,
встановили шиферний паркан і в зв'язку з чим їх земельна
2 ділянка зменшилась на відстань 0,4 метрів з фасаду
домоволодіння від АДРЕСА_3, та на відстані 0,7 метрів вглиб земельної ділянки.
В результат цього,    стіна їхнього
будинку є частиною забору і у них відсутня можливість обслуговувати стіну.
ОСОБА_4. та ОСОБА_3. на своїй земельній ділянці посаджений горіх, корні якого
доходять до фундаменту будинку НОМЕР_2, а його крона розташована над кришою
будинку, а на території, яка раніше належала їм поставили туалет.
по справі судової будівельно-технічної експертизі для визначення правільності
встановленної межі, позивачі ОСОБА_1 відмовились, в зв'язку з відсутністю
коштів для оплати експертизи.
позивачі пояснили, що ОСОБА_4.
та ОСОБА_3. своїми протиправними діями завдали їм моральної шкоди,
так як вони після протиправних дій відповідачів були змушені на протязі
тривалого часу звертатися в різні інстанції для захисту свої прав, а ОСОБА_2.
після конфлікту з сусідами 5.06.2004 року із-за погіршення стану здоров'я,
знаходилась на лікуванні в кардіологічному відділенні Красноградської ЦРЛ на
протязі 3 тижнів, а тому позивачі просили стягнути з відповідачів - ОСОБА_4. та
гривен моральної шкоди, солідарно.
ОСОБА_4. та ОСОБА_3. не
визнали так як добудова до будинку НОМЕР_2 була зроблена не ними, а колишніми
власниками будинку НОМЕР_2 ще в 1986 році. Про існування вказаної добудови, ОСОБА_3. та ОСОБА_4. та
колишнім власникам будинку НОМЕР_1 було відома з моменту будування добудови,
але вони будь -яких претензій ні до колишніх власників будинку НОМЕР_2 і до них
до 2004 року, не пред'являли.
В судовому
засіданні ОСОБА_4. та
ОСОБА_3. позовні вимоги позивачів не визнали, свою позовну заяву
підтримали та пояснили суду, що своїми діями не порушили права ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. і межі землекористування ними не порушувалися. Паркан між дворами вони
збудували на тому самому місці де був старий паркан. Це підтверджується тим, що
поряд з парканом з їх боку росте абрикоса, якій понад 30 років, а також у кінці їх двору є старий туалет, який там
розташовувався ще на 1987 рік, коли ОСОБА_4. купила частину будинку. Вони не будуть перешкоджати
судсідам ОСОБА_1 обслуговувати їх стіну будинку зі свого двору в разі такої
потреби. При цьому вони вважають, що при будівництві добудови до будинку
НОМЕР_2 стіна добудови була поставлена по межі земельних ділянок, чим були
порушені будівельні, санітарні та пожежні норми. В разі дотримання вказаних
норм ОСОБА_1. та ОСОБА_2. не ставилося б питання про поновлення їх прав. ОСОБА_4. крім того
пояснила, що вона стала власником 12 частини будинку по АДРЕСА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 26.11.1987 року. На той час пристройка до будинку ОСОБА_1
уже була збудована. Другу частину свого будинку вона отримала у спадщину в 1991
році. Просили поновити їх порушене право та зобов'язати ОСОБА_1 знести
самочинну прибудову до будинку, яку збудовано з порушенням санітарно-технічних
та проти-пожарних норм.
самостійних вимог ОСОБА_5. в судове засідання не з'явився просив розглянути
спаву в його відсутність.
представник Красноградської міської ради за дорученням Меркулова Л.П. поясняла
суду, що при обстеженні зовнішніх меж присадибних ділянок сторін по справі,
комісією міської ради було складено акт, в якому зафіксовано порушення межі
збоку ОСОБА_3 на 0,3 м. з фронтальної сторони і на 0,9м. в кінці земельної
Суд вислухавши
пояснення сторін, 3-х осіб, вивчивши всі докази, які були надані сторонами по
справі, вважає, що позов ОСОБА_1. та ОСОБА_2. та зустрічна позовна заява
ОСОБА_4. та ОСОБА_3. задоволенню
До такого висновку суд дійшов виходячі з наступного.
передбачають право кожної особи на захист його порушеного права в судовому
порядку. Але відповідно до ч. 3 ст.16, ч.2-5 ст. 13 ЦК
України суд може відмовити у захисті цивільного права та
інтересу особи в разі, якщо особа при здійснені своїх прав порушує права інших
Суд при
прийнятті рішення, приймає до уваги вимоги ст. 11 ч.1 ЦПК України, згідно якої
суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі
Так, судом
встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7. було дозволено виконкомом Красноградської
міської ради 14.03.1974 року провести капітальний ремонт житлового будинку по
АДРЕСА_1. В результаті цього капітального ремонту ОСОБА_6 та ОСОБА_8. будо
добудовано до будинку прибудову літера «а», яка збільшила площю будинку і
зв'язку з чим виконкомом міської ради рішенням від 20.08.1986 року були
перераховані частки по будинку № АДРЕСА_1 у м. Краснограді. Відповідно до
поетажного плану від 11.09.1986 року добудова збільшила будинок в ширину на
3,10 м. а.с.133,134 т. 1.
висновком судової будівельно-технічної експертизи від 27 березня 2006 року
відстань від прибудови літера «а» до будинку № АДРЕСА_2 у м. Краснограді не
відповідає вимогам п.3,25 ДНБ 360-92**, а саме не витримана протипожежна
відстань між зовнішніми стінами будинків. Для усунення порушень вимог ДНБ
360-92** необхідно привести будівлі у відповідність до вимог п. 3,25 ДНБ
360-92**. а.с.36-42\
позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні видно, що порушення їх права полягає
перш за все в тому, що вони не можуть обслуговувати в разі потреби, стіну свого
будинку, яка виходить у двір ОСОБА_3 і саме для цього вони просили в позовній
заяві зобов'язати відповідачив перенести збудований ними паркан на відстань 0,9
м від вулиці і на 1,2 м. в кінці ділянки. В судовому засіданні позивачі просили
перенести паркан на вже на іншу відстань, а саме 0,4 м з вулиці і на 0,7 м. в
При виході судом
за місцем мешкання сторін 26.03.2007 року, було встановлено, що в разі переносу
паркану, який є межою меж домоволодіннями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на відстань 0,4 м.
від вулиці, ОСОБА_1 взагалі не будуть мати можливості доступу для обслугований
стіни свого будинку через малу відстань між будинком і парканом. Тим більше що
відповідачі ОСОБА_3 не заперечують надавати можливість ОСОБА_1 заходити у їх
двір і обслуговувати стіну свого будинку.
виході на місце судом було встановлено, що на відстані 0,25 м. від паркану у
дворі ОСОБА_3 росте абрикоса, якій понад 30 років та розташований туалет, який
виглядає, як стара споруда.
справи є технічна документація по подвіррям сторін, яка містить протиречіву
інформацію відносно межі між земельними ділянками.
технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по
АДРЕСА_1 м.Краснограда, зареєстрована земельна ділянка площею 975,0 метрів
квадратних, відповідно до рішення виконкому Красноградської міської ради від
19.08.1971 року. Згідно плану земельної ділянки, вона має розміри 32,5 метрів
до наданого технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового
фонду по АДРЕСА_2 м.Краснограда, зареєстрована земельна ділянка площею 295,6
метрів квадратних, відповідно до рішення виконкому Красноградської міської ради
від 19.08.1971 року. Згідно плану земельної ділянки, вона має розміри по
тильній стороні 5 метрів , а зі сторони вулиці 12 метрів.
суду фотографії їх двора по АДРЕСА_2 у м. Краснограда, згідно яких вбачається,
що на 1995 рік від вутла пристройки
літера «а» уже існував паркан з шиферу там де він є і на цей час фото № 9
розгляду справи свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 .вказали, що після добудови будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_3
м.Краснограда існував невеличкий паркан з штакетнику,
якій розділяв домоволодіння НОМЕР_2 та НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 м. Краснограда,
але на якій відстані від будинку НОМЕР_2 сказать точно не можуть.
сукупність наведених доказів суд приходить до висновку, що порушення права
позивачив ОСОБА_1 з боку відповідачів ОСОБА_3 в частині можливості обслуговувати стіну прибудови до будинку літера
«а» є надуманими, так як ще в 1986 році побудувавши цю прибудову мати
позивача ОСОБА_6 позбавила себе, та всіх хто після неї стали власниками будинку
№ АДРЕСА_1 у м. Краснограді нормальним чином обслуговувати стіну будинку, та
порушила протипожежні норми.
від проведення експертизи з землевпорядкування відмовились, а відповідно до
ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у
сторін та інших осіб, які беруть участь у справ, виникає спір. Доказування не
може грунтуватись на припущеннях.
відмовою сторін від проведення судової технічної експертизи з
землевпорядкування, суд вважає за можливе постановити рішення на підставі
доказів, які надали сторони по справі.
В матеріалах справи є акти обстеження меж присадибної ділянки в місті
Краснограді по АДРЕСА_1 від 18.05.2004 року, але суд не може прийняти
його як доказ тому, що присадибна земельна ділянка відповідачів ОСОБА_3 при
цьому не була обстежена а.с.5 т. 1. При обстеженні комісією Красноградської
міської ради 03.11.2004 року зовнішніх меж присадибних ділянок по АДРЕСА_4,
встановлено, що порушення меж між домоволодіннями НОМЕР_1 та НОМЕР_2 допущене
зі сторони садиби НОМЕР_1 по фронтальній стороні на 0,3 м. по тильній стороні на
0,9 м. Позивачі ОСОБА_1 просили суд встановити межу відповідно на 0,4 м. та 0,7
викладено і враховуючи протирічя в доказах, суд не находитить законних підстав
для задоволення позову ОСОБА_1. та ОСОБА_2. в повному обсязі.
позовної заяви ОСОБА_4. та ОСОБА_3.,
то суд вважає, що вказана позовна заява також не підлягає задоволенню з
виконавчого комітету Красноградської міської ради від 14 березня 1974 року
ОСОБА_6 та ОСОБА_7. було дозволено провести капітальний ремонт житлового
будинку /а.с. 133 т.1/.
до рішення Красноградської міської ради від 20.08.1986 року /а.с. 134 т.1/ в
зв'язку з проведенням перебудови було прийнято рішення про перерахунок частин
викладених документів, суд вважає, що добудову до будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_3
м.Краснограда, яка позначена в технічному паспорті літерою „а" не можна
вважати самовільно збудованою.
Крім того, ОСОБА_4. з 26.11.1987
року стала власницею 12 частини будинку № 120 по АДРЕСА_3 у м. Краснограді, а
з 18.01.1991 року володіла цілим будинком. На той час добудова під літерою «а»
до будинку № АДРЕСА_1 уже існувала у тому вигляді що і на теперешній час, але
за захистом своїх порушених прав ОСОБА_4. у
встановлені законом строки до суду не звернулась.
ОСОБА_3   про   поновлення
строку  позовної  давності,
які   були передбачені ЦК України 1963
2003 року не надходило.
Згідно ст. 80 ЦК України 1963
року закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для
вимог ст. 267 п.4 ЦПК України сплив позовної давності про застосування якою
заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови від позову.
викладеного, керуючись ст. ст. 13,15,16 ЦК
України 3,4,10, 11,57-60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України суд,-
ОСОБА_2 в задоволенні позовної заяви про поновлення порушеного права та
стягнені моральної шкоди відмовити.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
задоволенні зустрічної позовної заяви про поновлення порушеного права
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються в апеляційний суд
Харківської області через Красноградський районний суд.