№ 21 (П)                                                   Доповідач
УХВАЛА

Іменем
України

22 березня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Дніпропетровської області у складі: в

головуючого -
судді Барильської А.П.,

суддів -              Ляховської І.Є.,
Соколан Н.О.,

при секретарі -
Юровській О.Ю.

за участю -   позивачки ОСОБА_1та її представника
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу за

апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства
"Суха Балка"    на рішення

Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 червня 2006 року по
цивільній справі

за позовом ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства
«Суха

Балка» про стягнення заборгованості по щомісячним
виплатам відшкодування втраченого

заробітку, компенсації,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 червня 2006
року на користь позивачки з відкритого акціонерного товариства «Суха Балка»
(далі - ВАТ «Суха
Балка») стягнуто заборгованість по щомісячних виплатах відшкодування втраченого
заробітку в сумі 26062грн. 27коп., компенсація втрати частини відшкодування
шкоди в зв'язку з порушенням термінів виплати в сумі 16157грн.42 коп., держмито
-422.19грн..

В апеляційній
скарзі ВАТ «Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення про відмову в задоволені позову, посилаючись на те, що рішення
суду є незаконним і необгрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального
та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, які мають істотне
значення для розгляду справи. Зокрема, суд неправильно застосував коефіцієнти
підвищення тарифних ставок, посадових окладів; судом безпідставно стягнута
компенсація, оскільки суми відшкодування шкоди не є елементами заробітної
плати; не застосував трирічний строк позовної давності.

Позивачка ОСОБА_1. та її
представник ОСОБА_2. ( кожен
окремо), заперечували проти апеляційної скарги. Вважають, що рішення суду
відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється, що чоловік позивачки працював у
відповідача підземним прохідником 6
розряду з виконанням вибухових робіт на шахті імені Фрунзе у шкідливих умовах
праці. 20.10.1984 року з
ОСОБА_3. стався нещасний випадок, внаслідок якого від відкритого перелому
нижніх кінцівок ІНФОРМАЦІЯ_1він
помер. Позивачка знаходилась з ОСОБА_3. у зареєстрованому шлюбі

Відповідно до
наказу № 331 від 26.11.1992 року на користь
позивачки призначені виплати   на   утримання
неповнолітнього   сина  ОСОБА_4,   щомісячно   до

2

досягнення шістнадцятирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_2, а у разі
навчання до ІНФОРМАЦІЯ_3 по 2030руб.80 коп., з 27.10.1992року.

Згідно наказу № 31699 від 08.09.1999 року на користь
позивачки продовжені виплати у відшкодування шкоди у зв"язку із смертю годувальника
на сина ОСОБА_4, починаючи
з 01.08.1999 року до 01.07.2000 року. Закінчення
навчання 01.07.2002 року.

Відповідно до
ч.І п.4 ст. 311 ЦПК
України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов"язки осіб, які не
брали участь у справі.

Як вбачається із
наказу № 316X99 від 08.09.1999 року, закінчення
навчання сина позивачки ОСОБА_4
01.07.2002 року. Однак, суд першої інстанції не з"ясував, чи
продовжив після 01.07.2000
року син позивачки навчання і до якого часу, чи передавалася особова справа
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі і
чи зачіпає його інтереси даний спір.

Крім того,
задовольняючи вимоги позивачки в межах, які перевищують строк позовної
давності, суд першої інстанції виходив із того, що позовна давність не
поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням
здоров"я.

На думку колегії суддів, такий висновок суду є невірним .

Суд першої
інстанції не звернув увагу на норми ет. 71
ЦК України в редакції 1963
року, з урахуванням правила п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року та
роз'яснення, викладені в п.п. 1,
1-1, 1-2, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року ( з подальшими
змінами), «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», згідно з якими загальний строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист свого права ( позовна
давність), встановлюється тривалістю у три роки. У випадках, коли вимоги
потерпілого стосуються перерахунку сум щомісячних платежів, раніше визначених
судом або роботодавцем( у тому числі й у разі неправильного обчислення суми
щомісячних платежів) при задоволені позову, кошти стягуються за час, що не
перевищує трьох років, які передували моменту звернення особи до суду.

Однак, стягуючи
з ВАТ "Суха Балка" заборгованість по щомісячним виплатам
відшкодування втраченого заробітку за період з 01.07.1994 року по 01.04.2001
року, суд не звернув уваги на це правило, і не встановив, чи дотримано
позивачем строк позовної давності при звернені до суду з зазначеним позовом з
урахуванням наведених мотивів.

Крім того,
відповідно до абзацу 6 пункту 28 «Правил...»
перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати
професійної працездатності не може бути більшим від середнього заробітку
відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи
протягом повного календарного або у перерахунку на повний календарний місяць
роботи.

Суд цих положень
також не врахував, не витребував від відповідача відомості про розмір
середнього заробітку по професії позивача за умови роботи протягом повного
календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць роботи
відповідно до п.28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і
організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров"я, пов"язаним з виконанням ним трудових
обов"язків, на кожний момент підвищення тарифних ставок, посадових окладів
і не провів порівняння розміру нарахованого відшкодування і встановлених
обмежень.

3

В зв'язку з тим,
що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права,
ухвалене рішення підлягає скасуванню, з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. 303, 307, 311 ч. 1 п. 4, 5, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відкритого акціонерного товариства "Суха Балка" задовольнити
частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 червня 2006
року скасувати . Справу
направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

СУДЦІ: