УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року лютого місяця 6 дня колегія
суддів судової палати по цивільних справах

Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді                                   Любобратцевої
Н.І.,

Суддів                                                                    Чистякової Т.І.

Даніла Н.М.

При секретарі     Бахтагарєєвої М.В.,

За участю представника позивача, представника
відповідача, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи: Приватний
нотаріус ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання
договору дарування недійсним, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, 3-ті особи: приватний нотаріус ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання договору дарування недійсним,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 на
рішення Ялтинського міського суду АРК від 22.09.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-ті особи: Приватний нотаріус
ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання договору дарування недійсним, в якому, уточнивши
позовні вимоги, просила суд визнати недійсним договір від ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
реєстровий номер НОМЕР_1 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дарування 1/10
частки індивідуального боксу для зберігання маломірних плавзасобівНОМЕР_2,
розташованого по шосе ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Ялта. Вимоги мотивовані тим, що враховуючи, що з відповідачем склалися довірчі
стосунки, замість договору купівлі-продажу вони уклали договір дарування, умови
щодо оплати предмету договору обумовили усною угодою. Порушуючи досягнуті
домовленості, відповідач до теперішнього часу не розрахувався за
придбану частку нежитлової будівлі та посилаючись на оформлений договір
дарування взагалі заперечує існування зобов'язань з купівлі-продажу.

ОСОБА_4 також звернувся з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: приватний
нотаріус ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, і просив суд залучити його до участі у справі як третю особу,
яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, визнати вказаний договір
дарування недійсним. Вимоги мотивовані тим, що договір укладений без достатніх
правових підстав, з порушенням вимог чинного законодавства та з порушенням його
законних прав та інтересів як власника спірного об'єкту нерухомості. Заявник вказує, що 16.12.2004 року між ОСОБА_4 і
ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу спірного об'єкту. Оскільки
ОСОБА_1 ухиляється від нотаріального посвідчення договору, ОСОБА_4 звернувся до
третейського суду, рішенням якого від 13.01.2006
року договір від 16.12.2004 року визнаний дійсним. Таким чином, ОСОБА_4 є
власником зазначеного нерухомого майна.

Справа № 22-Ц-440/07                                         Головуючий
у першій інстанції

Романенко В.В. Доповідач
Любобратцева Н.І.

2

Рішенням Ялтинського міського суду АРК від 22.09.2006 року постановлено:
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задовольнити. Визнати недійсним договір купівлі-продажу
1/10 частки індивідуального боксу для зберігання маломірних плавзасобів
НОМЕР_2, розташованого по шосе ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Ялта, укладенийІНФОРМАЦІЯ_1 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень шляхом перерахування на
розрахунковий рахунок: 0604, отримувач: Управління ДСА України в АРК,
код отримувача: 26273942, БАНК: Управління держказначейства в АРК, МФО банку: 824026.

На вищевказане
рішення суду першої інстанції представник ОСОБА_2 -ОСОБА_7 подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Апелянт вважає, що рішення суду постановлено з порушенням
вимог матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін та їх представників, проаналізувавши доводи
апеляційної скарги в межах ст. 303 ЦПК України, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Задовольняючи заявлені вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що
договір дарування майна, вартість якого складає 1 500 000 грн., є
удаваним правочином, який вчинений для приховання іншого правочину - договору
купівлі-продажу, а тому відносини сторін регулюються правилами щодо правочину,
який сторони насправді вчинили. Також під час укладення угоди між позивачкою і
ОСОБА_2, ОСОБА_1 не була власником 1/10
частки індивідуального боксу для зберігання маломірних плавзасобів НОМЕР_2,
розташованого по шосе ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Ялта, оскільки раніше продала його
ОСОБА_4, а тому не мала права розпорядження цім майном.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають
фактичним обставинам, встановленим у судовому засіданні.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що 16.12.2004 р. між ОСОБА_8, який діяв від імені
ОСОБА_1 на підставі довіреності, та ОСОБА_4 був укладений
договір купівлі-продажу складського приміщення 8-1 площею 51,3 кв. м, комори
8-2 площею 6,2 кв. м, балкону „є 14", які знаходяться в індивідуальному
боксі для зберігання маломірних плавзасобів НОМЕР_2, що розташований на 6-му
поверсі по шосе ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ялта (а.с.126). Рішенням постійно діючого
третейського суду „Перший третейський суд Асоціації „Правопорядок" від
13.01.2006 р. вищезазначений договір купівлі-продажу визнаний дійсним і за
ОСОБА_4 визнано
право власності на зазначені приміщення (а.с.77-80). Це право власності на
нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_4. Ялтинським бюро технічної
інвентаризації за реєстраційним № НОМЕР_3.

Договір дарування 1/10 частки індивідуального боксу для
зберігання маломірних плавзасобів НОМЕР_2 по шосе ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Ялти, був
укладений 25.12.2004 р. між ОСОБА_6, яка діяла за дорученням від імені ОСОБА_1,
та ОСОБА_5, який діяв за дорученням від імені ОСОБА_2 (а.с.7), тобто після
того, як ОСОБА_1 продала майно ОСОБА_9

3

У засіданні суду апеляційної інстанції третя особа ОСОБА_5 підтвердив, що
ОСОБА_2 уповноважила його на укладення договору купівлі-продажу
нерухомого майна, і спочатку ОСОБА_6, що
діяла за довіреністю від імені ОСОБА_8, було видано довіреність від 21.12.2004
р. на укладення саме цієї угоди (а.с.114). Але у зв'язку з тим, що у сторін виникли якісь труднощі при її укладені, вони
вимушені були укласти замість договору купівлі-продажу договір дарування
об'єкту нерухомості. Виходячи з наведеного суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що договір дарування є удаваною угодою і з посиланням на
вимоги ч. 2 ст. 235 ЦК України
застосував до неї правила щодо договору купівлі-продажу. Але вважаючи на те, що
ОСОБА_2 своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу щодо сплати 1 500 000
грн., тому суд зробив також правильного висновку, що цей договір є недійсним.

Обгрунтовано суд
також дійшов висновку про недійсність договору купівлі-продажу, оскільки його
уклала особа, яка під час його укладення не була власником предмету договору.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В супереч вимог
ст. 10, 60 ЦПК України відповідачка ОСОБА_2 та її представник у судовому
засіданні не надали доказів, які б могли спростувати висновки суду.

Посилання
апелянта на незаконність рішення третейського суду, яким був визнаний дійсним
договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 і за останнім
визнано право власності на приміщення в індивідуальному боксі НОМЕР_2,
розташованому по шосе ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ялті, є безпідставним, оскільки дане
рішення на теперішній час ніким не скасовано та набрало законної сили.

При розгляді
справи суд повно, об'єктивно та всебічно, з дотриманням вимог процесуального права дослідив обставини справи,
дав належну оцінку наданим сторонами доказам. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої інстанції і не можуть бути прийняті до
уваги, тому що зроблені судом висновки відповідають фактичним обставинам,
матеріалам справи та вимогам закону, у зв'язку з чим оскаржуване рішення не
може бути скасовано чи змінено.

На підставі
викладеного та керуючись статтями 303, 307, 308, 313, 314 Цивільного
процесуального кодексу України. Колегія суддів судової палати у цивільних справах

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - представника ОСОБА_2  відхилити. Рішення Ялтинського міського суду
АРК від 22 вересня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може, бути

оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо у Верховний Суд України протягом двох

місяців.