У Х В А Л А  І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

5 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,     Прокопчука Ю.В.,  Костенка А.В.,   Пшонки М.П., -

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ)
агрофірма “Червоний фронт” про стягнення збитків, за касаційною скаргою ВАТ
агрофірма “Червоний фронт” на рішення Василівського районного суду Запорізької
області від 10 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області
від 5 липня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2004 року ОСОБА_1 звернулася в суд з
вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач користується належною їй
земельною часткою (паєм) загальною площею 3,55 кадастрових  га та ухиляється від укладання договору
оренди зазначеної частки, при цьому, плату за користування виплачує в меншому
розмірі ніж це встановлено Указом Президента України “Про невідкладні заходи
щодо прискорення формування аграрного сектора економіки” від 3 грудня 1999 року
№ 1529. Уточнивши свої позовні вимоги просила стягнути з відповідача на її
користь збитки від не отриманого доходу за 2000-2005 роки в сумі 3 827 грн. 61
коп.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області
від 10 травня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від      5 липня 2006
року позов задоволено. З ВАТ агрофірма “Червоний фронт” на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування збитків стягнуто 3 827 грн. 61 коп.

У поданій касаційній скарзі ВАТ агрофірма “Червоний
фронт” просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції з підстав неправильного застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно
до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо
визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Судами було встановлено, що ОСОБА_1 є власницею земельної
частки (паю) загальною площею 3, 55 умовних кадастрових га в колективній
власності на землю ВАТ агрофірма “Червоний фронт”, що підтверджується
сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0125948 від 14 січня
1997 року (а.с. 6).

Також судами встановлено, що відповідач використовує
землю позивачки ОСОБА_1, отримує доходи, але від обов'язкового укладення
договору оренди земельної долі (паю) з 2000 року безпідставно ухиляється, тому
суд першої інстанції вірно з посиланням на Указ Президента України “Про
невідкладні заходи по соціальному захисту селян-власників земельних ділянок і
земельних часток (паїв)” від 2 лютого 2002 року зі змінами, внесеними згідно
Указу Президента від 13 вересня 2002 року, стягнув з ВАТ агрофірми “Червоний
фронт” на користь ОСОБА_1  кошти за
використання земельного паю в сумі 3 827 грн. 61 коп.

З матеріалів справи та змісту касаційної скарги вбачається,
що відповідач фактично визнає той факт, що з 2000 року використовує
земельну ділянку позивачки та отримує з неї доходи, а касаційна скарга, крім
посилань на деякі законодавчі акти, взагалі не містить даних про те, в чому
полягає необґрунтованість стягнення на користь позивачки.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішення суду
першої інстанції та ухвали апеляційної інстанції не вбачається порушення судами
норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга є необґрунтованою
і викладені в ній доводи висновків суду не спростовують, та відсутні
передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства
агрофірми “Червоний фронт” відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області
від 10 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 5
липня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка