Справа №2-310/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

17 квітня 2007
року                                                       Луцький
міськрайонний суд

у складі
головуючої                 Крупінської С.С

при секретарі                           Давидович А.А.

з участю
позивача                   ОСОБА_1

відповідача                               ОСОБА_2.

представника
відповідача       ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Луцької
міської ради про визнання частково недійсним Державного акту про право
приватної власності на землю , визнання недійсним рішення Луцької міської ради
від 30.11.2000 року №619,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі зазначають, що рішенням
Луцької міської ради від 30.11.2000 року № 619, передано у приватну власність
земельну ділянку ОСОБА_2.   в АДРЕСА_1
площею 0,0377 га для обслуговування житлового будинку та надвірних
господарських будівель і споруд.

Рішенням Луцького міськвиконкому за
№ 619 від 30.11.2000 року земельна ділянка, яка закріплена за будинком по
АДРЕСА_1 площею 0,0377 га безоплатно передана у власність ОСОБА_2.

Відповідно до
рішення Луцького міського суду від 4 лютого 2002 року та додаткового рішення
того ж суду від 22 квітня 2003 року за позивачами визнано право власності на
добудову до частини будинку по АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва про право власності
від 25.05.06 року позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 належить на праві приватної спільної
часткової власності по 31/200 частин кожному в будинку поАДРЕСА_1

У зв'язку з
належністю частини житлового будинку позивачам на праві власності вони просять
визнати недійсним рішення Луцького міськвиконкому від 30.11.2000 року №619 про
передачу у приватну власність ОСОБА_2. земельну ділянку площею 0,0377 га в АДРЕСА_1 та
визнання частково недійсним Державного акту про право приватної власності на
зазначену земельну ділянку.

Відповідач
ОСОБА_2. заявленого позову не визнав та суду пояснив, що приватизація земельної
ділянки ним здійснена правомірно так як була виділена йому ще у 1968 році. Дану
земельну ділянку він може передати в довгострокову оренду відповідачці.
Представник Луцького міськвиконкому заявленого позову не визнав та пояснив, що
підстав для відмови в приватизації земельної ділянки заявнику на час винесення
рішення не було , а тому  воно є
законним.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення.

Згідно ст.116
Земельного Кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання
їх у користування.

2

Як вбачається    з рішення Луцького міськвиконкому    за № 619 від 30.11.2000 року земельна
ділянка, яка закріплена за будинком по АДРЕСА_1 площею 0,0377 га безоплатно
передана у власність ОСОБА_2. для обслуговування житлового будинку та   господарських будівель та споруд .

Рішенням Луцького міського суду від 4 лютого 2002 року та
додатковим рішенням того ж суду від 22 квітня 2003 року за позивачами визнано
право власності на добудову до частини будинку по АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва
про право власності від 25.05.06 року позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 належить на
праві приватної спільної часткової власності по 31/200 частин кожному в будинку
по АДРЕСА_1

Стаття 120 ЗК України передбачає, що при переході права
власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку
визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше
не передбачено у договорі відчудження будівлі і споруди. Тобто право власності
на будівлю породжує право на користування земельною ділянкою яка виділена для
обслуговування даного будинку.

Судом встановлено, що за спірним будинком закріплена
земельна ділянка розміром 0,0377 га та відповідно передана у власність ОСОБА_2.
Таким чином позивачі по справі, як власники частини житлового будинку
позбавлені права користування земельною ділянкою, яка виділена для його
обслуговування.

Порушуючи спір про встановлення права власності на
частину будинку в суді станом на лютий 2000 року , позивачка зверталася в ДНВПП
„Луцькмістобуд" з вимогами про заборону проведення можливої приватизації.
Звернення до суду з заявою про заборону проведення можливої приватизації в майбутньому
не стверджує те, що така приватизація здійснена. Державний акт на право
приватної власності на землю був виданий на ім,я відповідача 27 грудня 2000
року .В судовому засіданні сторона позивача пояснила, що про приватизацію всієї
земельної ділянки відповідачем їм стало відомо у 2006 році при оформленні
свідоцтва про право власності на нерухоме майно.. На момент визнання права
власності за позивачами на будинок земельна ділянка, що виділялася для його
обслуговування була приватизована. Судом не добуто даних про те, що з моменту
проведення приватизації земельної ділянки ОСОБА_2. позивачі були поставлені до
відому про цей факт, а тому ним приймаються до уваги пояснення позивачів про
те, що у 2006 році їм стало відомо про приватизацію земельної ділянки після
отримання свідоцтва про право власності на будинок. З урахуванням викладеного,
строк звернення до суду  за захистом
порушеного права позивачами не порушено.

Приймаючи до уваги, що спірна земельна ділянка закріплена
за даним житловим будинком для його обслуговування та господарських будівель,
споруд та беручи до уваги, що позивачі є співввласниками будинку, то вони мають
право на відповідну частку земельної ділянки. Таким чином рішення Луцького
міськвиконкому від 30.11.2000 року № 619, яким передано у приватну власність
земельну ділянку ОСОБА_2. в АДРЕСА_1площею 0,0377 га підлягає до скасування.
Відповідно підлягає до визнання частково недійсним Державний акта на право
приватної власності на землю, виданий ОСОБА_2 27.12.2000 року та зареєстрований
у Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 3307 в
частині передачі у приватну власність земельної ділянки розміром 0,0377 га в АДРЕСА_1

Керуючись ст..
10,11.60,212,215 ЦПК України , на підставі ст.116,120,125,126 ЗК України,
суд,

ВИРІШИВ:

3

Позов
задовольнити.

Скасувати
рішення Луцької міської ради від 30.11.2000 року № 619 про передачу у приватну
власність ОСОБА_2 земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею 0,0377 га.

Визнати
частково недійсним Державний акт на право приватної власності на землю виданий
ОСОБА_2 27.12.2000 року  та
зареєстрований у Книзі державних актів на право приватної власності на землю за
№ 3307 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки розміром
0,0377 га в АДРЕСА_1 Стягнути з  ОСОБА_2
судовий     збір  в сумі
51   грн.  .  в
міськбюджет м. Луцька   та кошти за інформаційно-технічне
забезпечення до Луцького міськрайонного суду Волинської області, перерахувавши
30 грн. на депозитний рахунок № 0002 , МФО 803014, , банк одержувача ГУДКУ у Волинській області, одержувач м. Луцьк
22050000.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1, ОСОБА_4 витрати по
сплаті судового збору в сумі 8,50 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 7.50 грн.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до Луцького міськрайонного суду.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження в суд першої інстанції..