overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-3127/2007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

05.11.2007 року
Стрийський   міськрайонний    суд
Львівської   області

в складі : головуючого - судді             Янко Б.Я.

при секретарі
Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка
звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів  в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів
щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1..

На
обгрунтування позову покликається на те, що
на даний час вони  з відповідачем
припинили шлюбні відносини,  спільно не
проживають, відповідач не надає
матеріальну допомогу на утримання дочки. Вона не має змоги сама
утримувати дитину і рахує, що відповідач може надавати таку допомогу, а тому
звернулася до суду про примусове стягнення аліментів.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить суд стягнути з
відповідача аліменти в розмірі ј частини всіх видів його доходів щомісячно.

У зв”язку
з неявкою відповідача у судове засідання, який був  належно повідомлений про час і місце розгляду
справи, про причини неявки не повідомив, суд вважає винести заочне рішення.

Заслухавши
пояснення позивачки,  перевіривши
матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позов слід
задоволити.

В судовому
засіданні встановлено, що 24.11.1992р. позивачка уклала шлюб з відповідачем,
який був зареєстрований у відділі ЗАГСу м. Стрия, актовий запис №461. Від
шлюбу  мають  дочку ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає і
знаходиться на повному її утриманні. На даний час сторони  спільно не проживають, відповідач не
надає  матеріальної допомоги на утримання
дитини. Вона не має змоги сама утримувати дочку і рахує, що відповідач може
надавати таку допомогу.

Враховуючи
викладі обставини, керуючись ст., ст. 10, 60, 212, 215, 225, 226 ЦПК України,
ст., ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов
задоволити.

Стягувати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого АДРЕСА_1., на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3   проживаючої АДРЕСА_1.
аліменти на утримання дочки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх
видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2007 року і до досягнення нею
повноліття.

Стягнути
з   ОСОБА_2 держмито в дохід держави в
сумі 51 (п'ятдесяти одної) грн.

Заяву про
перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
Б.Я.Янко
№ 2-1332/2007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 квітня 2007
року

Краматорський
міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Космачевської Т.В.,
при секретарі Вітрік О.О., за участю позивача ОСОБА_1., розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2007
року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення боргу,
мотивуючи свої вимоги тим, що 10 червня 2006 року він на прохання відповідача
передав йому гроші в сумі 26500 грн., про що відповідач написав розписку.
Відповідач зобов'язався повернути борг за вимогою кредитора. Однак, при
пред'явленні вимоги, відповідач борг в повному розмірі не повернув, незважаючи
на його неодноразові вимоги, починаючи з листопада 2006 року.

В
судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги та просить стягнути з
відповідача суму боргу в розмірі 26500 грн. та сплачені ним судові витрати:
судовий збір в сумі 265 грн. та витрати з інформаційно - технічного розгляду справи
в сумі 30 грн.

Відповідач
в судове засідання не з'явився по невідомій причині, про час слухання справи
повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення. За таких обставин
суд визнає неявку відповідача неповажною і вважає за можливе ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши
пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Згідно
письмового договору позики від 10.06.2006 року ОСОБА_1. дав у борг ОСОБА_2.
гроші в сумі 26500 грн. зі строком повернення за вимогою, (а.с. 4).

Таким
чином, суд вважає доказаними доводи позивача про отримання відповідачем грошей
в розмірі 26500 грн. і з нього на користь позивача підлягає стягненню борг в
сумі 26500 грн.

Крім
того, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, сплачені ним при подачі позовної заяви в розмірі 295 грн.

Керуючись
ст. ст. З, 14, 88, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, ст. ст. 530, 1047, 1049 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти за договором позики в сумі 26500 грн. та
судові витрати в сумі 295 грн., а всього 26795 (двадцять шість тисяч сімсот
дев'яносто п'ять) грн.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його пере­гляд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення ухвалено
на надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.
Спр.№2-31007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року.                           Тячівський районний
суд Закарпатської області в

складі:
головуючого судді Розман М.М.

при
секретарі Цех Г.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
міста Тячів цивільну справу за позовом ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1
про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго» звернулось в суд з позовом
до відповідача про стягнення суми. Позовні вимоги мотивує тим , що в порушення
Правил користування електроенергією для населення в будинку відповідача було
виявлено самовільне підключення до мереж ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго»,
внаслідок чого електроенергія , що споживається , не враховується , за що
складено акт № 49524 від 17.10.2005 року та проведено нарахування на суму 390,04
гривень , яку відповідач в добровільному порядку відшкодувати відмовляється.

Просить стягнути з відповідача на користь ВАТ ЕК
"Закарпаттяобленерго" заборгованість за заподіяні збитки у розмірі 390,04 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на
викладені в позовній заяві обставини і просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився хоч був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду справи через опубліковане оголошення в
пресі, а тому в порядку ст. 169
, 224 ЦПК України суд розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Дослідивши всі
обставини справи , суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено ,
що відповідач є користувачем електроенергії в дворогосподарстві АДРЕСА_1, де 17 жовтня 2005 року було
виявлено порушення Правил користування електроенергією для населення , що стверджується
Актом про порушення Правил користування електроенергією та тимчасової
відсутності обліку електроенергії №
49524 від 17.10.2005 року , за що проведено
нарахування на суму 390,04
гривень завданих збитків ,
яку відповідач в добровільному порядку відшкодувати відмовляється.

Враховуючи наведене ,
суд вважає , що до
правовідносин сторін слід застосувати правила ст.ст. 22 , 1166 ЦК України і позов
задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 390,04 гривень за
заподіяні збитки.

Судові витрати в частині сплати судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду покласти на відповідача
ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 4,
10 , 60, 169, 209 ,213-215, 224-226 ЦПК України , ст.ст. 22 , 1166 ЦК України , суд,

РІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ ЕК"
Закарпаттяобленерго" 390
(триста дев'яносто) гривень 4
копійки заборгованості за заподіяні збитки, 51 гривень сплаченого судового збору та 30 гривень
сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області
через Тячівський районний суд шляхом подання заяви про його апеляційне
оскарження протягом 10 днів , з наступним
поданням апеляційної скарги протягом 20
днів.

Заява про
перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів.
Справа № 2-252/07
Рішення

Іменем України

16 квітня 2007
p.

Тячівський
районний суд Закарпатської області

В складі: головуючого
: Чопик В.В.

при секретарі: Галац Г.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.
Посилається на те, що з відповідачем одружилися 03.09.2005 року, та шлюб між ними зареєстровано у виконкомі
Тернівської сільської ради за актовим записом № 52.

Від даного шлюбу мають дітей не мають, а через органи РАЦСу відповідач
розірвати шлюб не бажає.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем не зійшлися характерами та
поглядами на життя, не розуміють одне одного, часто сваряться, не проживають
разом один рік. На даний час відповідач знаходиться у фактичних шлюбних
відносинах з іншою жінкою, а тому просить шлюб між нею і відповідачем
розірвати.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, за
строк, який був наданий судом для примирення, вони не примирилися.

Відповідач в судове засідання не з"явився по невідомій суду причині, а
тому на підставі ст. 169
ЦПК України справу розглянуто у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, фактичних сімейних стосунків між
сторонами не має, не зійшлися характерами, не розуміють один одного, в наданий
судом строк для примирення не примирилися.

Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов може бути пред'явлений одним
із подружжя.

Згідно ст. 112 Сімейного
кодексу України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є:
1. Суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини. 2. Суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

2

Отже, враховуючи, що між сторонами фактичні сімейні стосунки відсутні,
виникають непорозуміння та суперечності, в наданий строк для примирення не примирилися,
суд вважає, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст.
ст. 10, 213-215, 224-229
ЦПК України, ст. ст. 110,
112, СК України

Рішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у виконкомі
Тернівської сільської ради за актовим записом № 52 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 17
гривень судового збору в користь держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області
через Тячівський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з
подальшим поданням апеляційної скарги протягом 20 днів

Заочне рішення, з дня отримання його копії, може бути переглянуто
Тячівським районним судом шляхом подання заяви протягом 10 днів
14 листопада 2007 року
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

Рішенням Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська від 29 березня 2007 року задоволено частково позов ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення та
відшкодування моральної шкоди, постановлено вселити позивачку з неповнолітньою
дочкою ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на користь
позивачки 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від
25 липня 2007 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних
вимог про відшкодування моральної шкоди скасоване та постановлено відмовити в
задоволенні позову         ОСОБА_2 в цій
частині; в решті рішення залишене без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційного суду в частині задоволення позову та постановити нове рішення про
відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
позов в частині вселення в квартиру, суди виходили із того, що ОСОБА_2 є
співвласником квартири АДРЕСА_1, однак проживати в ній не може, оскільки
відповідач чинить їй перешкоди в користуванні житлом.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного рішення також не
дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити
у відкритті касаційного провадження у справі за позовом         ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні квартирою, вселення та відшкодування моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 25 липня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін
15 листопада 2007 року
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та в
його інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Полтавської
області від          24 липня 2007 року,
Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 29
травня 2007 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання удаваним договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 16 травня 2003 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_4.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24
липня 2007 року рішення суду першої інстанції скасоване та постановлене нове
рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та в його інтересах ОСОБА_2,
ОСОБА_3 просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що скасовуючи
рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний
суд виходив із того, що відсутні передбачені законом підстави для визнання
угоди удаваною, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали саме ту угоду, яку дійсно мали на
увазі.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм процесуального
права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні фактів, також не
можуть бути визнані такими, що викликають необхідність перевірки матеріалами
справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного рішення також не
дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом             ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання
удаваним договору купівлі-продажу квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_1 та в
його інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Полтавської
області від 24 липня             2007
року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін
У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 року

м.
Київ

Суддя
Верховного Суду України  Пшонка М.П.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення
Автозаводського районного суду
м. Кременчуг Полтавської області від 12 квітня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської
області від 8 серпня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької філії відкритого міжнародного університету розвитку
людини “Україна” про скасування наказу про звільнення, зміну формулювання причини
звільнення, стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника
та завданої моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Автозаводського
районного суду м. Кременчуга Полтавської області від 12 квітня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 8 серпня
2007 року, позов задоволено частково. Визнано формулювання
запису № 10 від 1 вересня 2006 року в трудовій книжці про причину звільнення ОСОБА_1 неправильним. Зобов¢язано
ВМУРЛ “Україна” скасувати наказ про звільнення ОСОБА_1 № 25-К від 1 вересня 2006 року та в трудовій книжці на ім¢я ОСОБА_1 за порядковим номером 10
внести запис “Звільнена з посади старшого викладача Кременчуцького
міжрегіонального центру дистанційного навчання та заступника завідувача КМрЦДН
Кременчуцької філії ВМУРЛ “Україна” за власним бажанням у зв¢язку з порушенням роботодавцем трудового
законодавства, ч. 3 ст. 38 КЗПП України. Стягнуто з ВМУРЛ “Україна” на користь ОСОБА_1 невиплачену при звільненні неоспорювану заробітної плату в сумі 6413,62
грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 5367,04 грн.,
компенсаційні витрати частини грошових доходів, у зв¢язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 466,71 грн., вихідної допомоги
в сумі 2191,95 грн., не донарахованої оплати щорічної відпустки в сумі 339,50
грн., не нарахованої заробітної плати в сумі 480 грн., допомоги на оздоровлення
в сумі 730,65 грн. та 2000 грн. в рахунок компенсації завданої моральної
шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування постановлених у справі судових рішень,
мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального
права.

У
відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно
до частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного
провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою
і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів
справи.

Із
оскаржуваних судових рішень, доданих до них матеріалів вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись
п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити
ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької філії
відкритого міжнародного університету розвитку людини “Україна” про скасування
наказу про звільнення, зміну формулювання причини звільнення, стягнення
заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника та завданої моральної
шкоди.

Додані
до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду
України
М.П. Пшонка
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М    У К Р А Ї Н И

9 листопада 2007 року                                                                          м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України Лихута Л.М.

розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства «Донецька
залізниця» на рішення Червоногвардійського
районного суду Донецької області від 15 червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від
6 серпня 2007 року у справі за
позовом Державного
підприємства  «Донецька залізниця» до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

Державне підприємство  «Донецька залізниця» звернулось у суд із
позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 41 436 грн.,
завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, витрати на проведення
експертного дослідження у розмірі 600 грн. та судовий збір у розмірі 141 грн.
36 коп.

Рішенням Червоногвардійського
районного суду Донецької області від 15 червня 2007 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької області від 6 серпня 2007 року, у задоволенні позовних вимог       відмовлено.

У касаційній скарзі Державне підприємство  «Донецька залізниця» просить скасувати рішення Червоногвардійського
районного суду Донецької області від 15 червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від
6 серпня 2007 року, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті та справедливе рішення з одних лише формальних
міркувань.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК
України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі,
якщо касаційна скарга є необгрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування  судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм процесуального та матеріального права, і
доводи скарги цих висновків не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом Державного підприємства  «Донецька залізниця» до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі,
що подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                 Л.М. Лихута