Справа № 2- 896
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

18 травня 2007 року                              Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим у складі

головуючого судді - Кайро І.А.

при секретарі   - Іванової С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Лівадійської селищної ради, ОСОБА_2про визнання незаконним, скасування рішення,
скасування державного акту

В С Т А Н О В И
В :

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Лівадійської селищної
ради, 3-я особа ОСОБА_2. про визнання незаконним, скасування рішення,
скасування державного акту. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з 1981 року
по теперішній час обробляє спірну земельну ділянку. 24 липня 2006 року вона
звернулася до відповідача з заявою про надання їй у власність спірної земельної
ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських
споруд. Рішенням відповідача від 03 жовтня 2006 року їй було надано дозвіл на
складання проекту землеустрою по відводу спірної земельної ділянки, після чого
вона почала збір узгоджувальної документації. Після чого їй стало відомо, що
спірна земельна ділянка передана у власність ОСОБА_2та йому був виданий
відповідний державний акт на спірну земельну ділянку. Зазначені дії відповідача
на її думку порушують її право на приватизацію цієї земельної ділянки, у
зв'язку з чим вона та звернулася до суду з даною позовною заявою.

Представник Лівадійської селищної ради у судовому засіданні позов визнав,
при цьому він пояснив, що дійсно спірною земельною ділянкою користувалась
позивачка яка звернулася до них із заявою про надання земельної ділянки у
власність, та просив суд позов задовольнити.

Представник ОСОБА_2- ОСОБА_3. у судовому засіданні проти задоволення позову
заперечувала, при цьому вона пояснила, що її довіритель у встановленому законом
порядку звернувся до відповідача, який прийняв законне рішення про надання у
власність земельної ділянки, у зв'язку з чим вона просила у задоволенні позову
відмовити.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає що у
задоволенні позову необхідно відмовити, по наступних підставах:

У відповідності до ст. 14
Конституції України кожному громадянинові України, гарантується право на землю.

Згідно ст. 12 Земельного
Кодексу України, розпорядження землями територіальних громад, передача
земельних ділянок комунальної власності у власність громадян i юридичних осіб,
відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст.

У відповідності зі ст.
116 ЗК України громадяни i юридичні особи здобувають право власності й права
користування земельними ділянками із земель державної, або комунальної
власності за рішенням органів виконавчої влади, або органів виконавчої влади,
або органів місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень.

Відповідно до п. 6 ст.
118 ЗК України - громадяни, зацікавлені в одержанні безкоштовно у власність
земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для
обслуговування житлового будинку й споруджень подають заяви у відповідну
міську, сільську Раду.

Відповідно до п. 7 ст.
118 ЗК України, - сільська Рада у випадку згоди на передачу земельної ділянки у
власність дає дозвіл на розробку проекту його відводу.

Потім, відповідно до п.
10 ст. 118 ЗК України, - сільська  Рада в
місячний термін відводу й ухвалює рішення щодо передачі земельної ділянки у
власність.

При цьому судом встановлено, що 24 липня 2006 року позивачка звернулася до
Лівадійської селищної ради з заявою про
надання їй у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,04 га, для
будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за
адресою м. Ялта, с. Ореанда 32 (а.с.8).

Рішенням Лівадійської селищної ради від 03 жовтня 2006 року їй було надано
дозвіл  на складання проекту землеустрою
по відводу земельної ділянки орієнтовною площею 0,04 га, для будівництва та
обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою м. Ялта, с.
АДРЕСА_1 після чого вона почала збір узгоджувальної документації (а.с.9-23).

Згідно листа Лівадійського селищного голови від 08 грудня 2006 року,
земельна ділянка, яка була самовільна включена до огороду позивачки була
передана ОСОБА_2у власність.

Судом також встановлено, що рішенням Лівадійської селищної ради від 24
грудня 2004 року ОСОБА_2надано дозвіл  на
складання проекту землеустрою по відводу земельної ділянки орієнтовною площею
0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських
споруд за адресою м. АДРЕСА_2, після чого він зібрав усі необхідні
узгоджувальної документи.

Рішенням Лівадійської селищної ради від 26 жовтня 2005 року затверджений
проект землевлаштування по відводу у власність земельної ділянки ОСОБА_2., та
земельна ділянка площею 0,0836га, передана йому у власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель за адресою
м. Ялта, с. АДРЕСА_2.

15 лютого 2006 року ОСОБА_2був наданий державний акт на право власності на
земельну ділянку, у зв'язку з чим він на даний час є власником спірної
земельної ділянки.

При цьому суд не бере до уваги пояснення позивачки, стосовно того, що вона
на протязі тривалого часу користується спірною земельною ділянкою, у зв'язку з
чим вона має право на отримання спірної земельної ділянки у власність на
підставі ст.. 119 ЗК України. Норми вказаної статті не поширюються на право
відношення яки виникли до набрання законної чинності Земельного Кодексу України
від 2002 року. Таким чином , позивачка не має якого не будь пріоритетного права
на отримання у власність спірної земельної ділянки.

Більш цього у матеріалах справи є
лист начальника ДЖЕО «Лівадія», згідно якого прошена ОСОБА_2земельна ділянка,
раніше використовувалась під огородництво, проте останнім часом не
використовується.

Також у даному листі зазначено, що фактично землекористувач у даної
земельної ділянки відсутній. Цей факт також був підтверджений висновком
Ялтинської міської СЄС від 12 вересня 2005 року, та висновком Управління
екологічної інспекції Південно - Кримського регіону від 26 серпня 2005 року, у
яких зазначено, що спірна земельна ділянка не використовувалася (протягом
останніх ста років), та граничить лише з землями Лівадійської селищної ради.

Крім того згідно довідки Ялтинського міського управління земельних ресурсів
від 15 липня 2005 року ця ділянка числиться на обліку, як не передана у
власність, та не надана у користування.

Оскільки у відповідності до п.б, ч.2, ст. 198 ЗК України, погодження меж
земельної ділянки проводиться тільки з суміжними власниками та
землекористувачами, а судом було встановлено, що позивачка не відноситься до
них, суд також не бере до уваги пояснення позивачки, стосовно того, що проект
відводу спірної земельної ділянки ОСОБА_2був самовільно розроблений без її
згоди та відома, як і не бере до уваги пояснення позивачки, що до того що акт
вибору  та обстеження земельної ділянки
та у решті документів по проекту відводу спірної земельної ділянки відсутній
підпис землевпорядника Лівадійської селищної ради, оскільки зазначені документи
підписані головою постійної депутатської комісії з будівництва та затверджені
Лівадійським селищним головою.

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2у встановленому законом
порядку, отримав у власність спірну земельну ділянку, і лише після того,
позивачка стала звертатися до Лівадійської міської ради  із заявою про надання її у власність.

За таких підстав суд приходить до висновку, що спірне рішення Лівадійської
селищної ради прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України та
виданий на підставі цього рішення державний акт є законним і не порушує прав
позивачки.

На
підставі викладеного й керуючись ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України; ст..198 ЗК
України,

В И Р І Ш И В :

У
задоволенні позову ОСОБА_1до Лівадійської селищної ради,  ОСОБА_2про визнання незаконним, скасування
рішення, скасування державного акту - відмовити.

Рішення може бути оскаржена в
апеляційному порядку через Ялтинський міський суд  АРК у порядку встановленому ст. ст. 294, 296
ЦПК України.

СУДДЯ  підпис

З оригіналом згідно

Суддя

Секретар