Справа №2-3393/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
лютого 2007 року                                                                Києво-Святошинський
районний

суд Київської області в складі:
головуючого судді Волчка
А.Я.

при
секретарі Андрейчуку Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

В ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачка звернулася з цим позовом до
суду, посилаючись на те, що вона, ОСОБА_1, проживає у житловому будинку АДРЕСА_1
у Києво - Святошинському районі. Земельна ділянка, була передана у приватну
власність згідно рішення Виконкому Боярської міської ради від ІНФОРМАЦІЯ_2р.
(копія рішення додається) ОСОБА_1 (надалі за текстом -позивач) площа якої
складає 1000 кв.м. для обслуговування житлового будинку та 60 кв.м. для ведення
особистого господарства (передача земельної ділянки проводилась відповідно до
рішення Виконкому Києво - Святошинської районної ради депутатів від 8 лютого
1956р.).

По сусідству з нею, у житлових будинках АДРЕСА_7, проживають відповідачі:
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

ОСОБА_2 не дає їй можливості вільного проходу по її земельній ділянці,
використовуючи ділянку для своїх цілей, вона постійно загороджує автомобілями
прохід на її земельній ділянці, а на прохання припинити користуватися та
розпоряджатися землею, її не лише не ігнорують, а й руйнують її майно. Вона
двічі ставила браму, щоб огородити її землю - відповідач двічі її руйнувала.

ОСОБА_2 збільшила свою земельну ділянку з 0,035 га до 0,0435 га за рахунок
незаконного відчуження її площі. В Боярській міській раді Києво -
Святошинського району їй надали інформацію, що ніякого перерозподілу та
відчуження належної їй земельної ділянки починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_7 року не було
і аби врегулювати спір, вона повинна звернутися до суду (копія листа міського
голови ОСОБА_5 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року додається). Спільна часткова власність та
спільна суміжна власність на земельну ділянку не встановлювалась.

ОСОБА_3 провів через належних їй 49,12 кв.м водопровід без її на те згоди,
чим завдав їй клопотів та збитків, що проявляються у тому, що вона не може
навіть провести телефону лінію.

ОСОБА_4 поставила навколо відчуженої у неї частини землі браму, аби вона не
могла користуватися своєю територією.

У зв'язку з цим вона неодноразово зверталася до
відповідачів і просила не порушувати її прав щодо користування земельною
ділянкою, однак вони відмовлялися.

Просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом
зобов'язання: заборонити використовувати земельну ділянку ОСОБА_2 площею в 0,01
га.

Заборонити ОСОБА_3 використовувати належних позивачу
49,12 кв.м, а також зняти лінію водопроводу з вищевказаної ділянки.

Зобов'язати ОСОБА_4 заборонити користуватися земельною
ділянкою, а саме зняти браму з присадибної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідачка
ОСОБА_2 проти позову заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання
не зявилися, про день розгляду справи повідомлені.

Суд заслухавши осіб які приймали участь у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи, знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

За правилами ст.. 152 ЗК України власник земельної* ділянки або
землекористувач може вимагати усунення будя-яких порушень його прав на землю,
навіть якщо ці порушення не пов'язані зпозбавленням права володіння земельною
ділянкою, і відшкодування завданих цим збитків.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом та матеріалами справи встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 є
власницею житлового будинку АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київської
області.

Рішенням Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих від
ІНФОРМАЦІЯ_8 року за № 90 ОСОБА_1 під забудову було надано 0.09 га земельної
ділянки. Дана земельна ділянка була відведена в натурі, що підтверджується
актом від ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Рішенням Боярської міськради, Києво-Святошинського району від ІНФОРМАЦІЯ_2
року за НОМЕР_1 ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку та господарських
будівель передано у приватну власність 1000 кв.м. земельної ділянки.

Сторони по справі є суміжними землекористувачами земельних ділянок. Як
вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник саме з приводу
користування 1000 кв.м. земельної ділянки, яка була закріплена за позивачкою
рішенням Боярської міськради від ІНФОРМАЦІЯ_2 року і яка раніше, як свідчать
письмові докази перебувала в загальному користуванні суміжних землекористувачів
і була проїздом загального користування.

Земельна ділянка надана позивачці в розмірі 1000 кв.м. не виділена в натурі
і в матеріалах справи відсутній акт про відвід цієї земельної ділянки в натурі
з зазначенням меж, тому неможливо зясувати чи мають місце порушення меж
позивача з боку відповідачів, крім цього представником позивача не представлено
жодних безспірних доказів щодо порушення меж позивачки з боку відповідачів.

При таких обставинах коли вимоги позивачки є недоведеними в задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст.,
ст.. 125, 152 ЗК України, ст., ст.. 209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Київської області шляхом

подання заяви шю апеляційне оскарження протягом 10 днів з
дня проголошення рішення,

та шляхом подання /апеляційної скарги протягом 20 днів з
дня подання заяви про

апеляційне ocкарження