У Х В А Л А

іменем  україни

19 листопада 2007 року                                                    м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                      Прокопчука
Ю.В.,              Романюка  Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання, затвердження
часток в праві спільної власності, визнання порядку користування квартирою, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Донецької області від
15 травня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням
Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 2 листопада 2006 року визнано за
ОСОБА_1, ОСОБА_2 за кожним право спільної часткової власності на Ѕ частину
квартири АДРЕСА_1. У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визначення порядку
користування зазначеною квартирою відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2007 року рішення районного
суду скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про встановлення
порядку користування квартирою, позовні вимоги в цій частині задоволені.
Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між сторонами: виділено в
користування ОСОБА_1 з неповнолітнім сином ОСОБА_4 жилу кімнату, розміром 17,1
кв. м. з прилеглою до нею лоджією, ОСОБА_2 жилу кімнату, розміром 10,3 кв. м. Підсобні
приміщення залишено в загальному користуванні сторін. В іншій частині - рішення
суду залишено без зміни.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення апеляційного
суду та залишення в силі рішення районного суду, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням  норм
матеріального та  процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Щодо доводів касаційної скарги про неповідомлення касатора та його
представника про день і час слухання справи в суді апеляційної інстанції, в
матеріалах справи є дані про те, що вони належним чином повідомлялись про
судове засідання 15 травня 2007 року (а. с. 87, 88, 89).

Наведені в касаційній скарзі інші доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення апеляційного суду Донецької області від 15
травня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                     Прокопчук Ю.В.                 Романюк  Я.М.