Справа
№2-927/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16
червня 2007 року
Індустріальний   районний   суд
м.

Дніпропетровська

у    складі:
головуючого судді      Слюсар Л.П.

при секретарі    Олексенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.

Дніпропетровська
цивільну справу за  позовом   ОСОБА_1,

ОСОБА_1
в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа КЖЕП №26   про
поділ

майна,
що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, про укладання

договору
на участь у витратах по утриманню домоволодіння та прилеглої території

,
-

В
С Т А Н О В И В:

У лютому  2007 року позивачка звернулася до
Індустріального

районного  суду з позовом до відповідача,  про
поділ майна, що є об'єктом

права
спільної сумісної власності подружжя, про укладання договору на участь у

витратах
по утриманню домоволодіння та прилеглої території.  В судовому

засіданні
позовні вимоги позивачкою були уточнені. В
ході судового засідання

позивачка  та її представник  уточнили позовні вимоги. В обґрунтування
своїх

вимог
посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований шлюб  між ОСОБА_3і ОСОБА_1.  В шлюбі народився син ОСОБА_2. В 1999 році
між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 був укладений договір довічного утримання.  Відповідно до

договору
ОСОБА_4 передала  у власність належну їй
на праві власності

квартиру
АДРЕСА_1.  Як  дружина

відповідача,  ОСОБА_1 доглядала ОСОБА_4 , готувала їжу,
вела всю роботу

по
дому.   ОСОБА_4  померла ІНФОРМАЦІЯ_2.  Після її смерті ОСОБА_3.

переоформив
спірну квартиру тільки на себе.
Просили суд   поділити  в

натурі  майно, що є об'єктом спільної сумісної  власності
подружжя, набутого

під
час шлюбу виділити позивачці 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею
42,8 кв.м. , житловою 27,1 кв.м.

,
а відповідачу 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 42,8 кв.м.,
житловою 27,1 кв.м. Просили

визнати
за ОСОБА_1  право власності на 2/3
частини

квартири
АДРЕСА_1 загальною

площею
42,8 кв.м., жилою 27,1 кв.м.  Крім
того  просили зобов'язати КЖЕП №26

Індустріального
району укласти із позивачкою  окремий
договір  найму 2/3

частини
квартири.  Все інше майно, яке було
набуте в шлюбі і яке було включене

у
уточнюючу позовну заяву  добровільно  поділено сторонами.

Відповідач
в судовому  засіданні позовні вимоги не
визнав. Просив в позові

відмовити.
Суду пояснив, що  дійсно між ним та його
бабусею  ОСОБА_4  був

укладений
договір довічного утримання.  Умови
договору виконував він та його

мати.
Позивачка не доглядала бабусю і ніякої роботи по дому не здійснювала. В

той
час в них народився син, за яким і доглядала позивачка. Бабуся  була

онкологічною
хворою.

Суд, заслухавши пояснення сторін,  свідків,
вивчивши матеріали справи,

вважає,
що позов  задоволенню  не підлягає з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи і
встановлено в судовому засіданні

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 і ОСОБА_1

зареєстрували
шлюб ( а.с.11). В шлюбі народився  син
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3( а.с.12).
Відповідно до договору довічного утримання від ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованому  державним нотаріусом
Шостої дніпропетровської державної

нотаріальної
контори ОСОБА_5 в реєстрі  за номером
НОМЕР_3,  ОСОБА_4

передала
у власність  ОСОБА_3.   квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_3  прийняв на себе обов'язок  повністю утримувати

ОСОБА_4
, забезпечувати її харчуванням, одягом , доглядом, та необхідною

допомогою
та залишив в її довічному безкоштовному користуванні квартиру ( а.с.

13).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.14).

Відповідно  до п.6
Прикінцевих положень Сімейний кодекс

України   може регулювати відносини, які виникнуть
починаючи  з дня набрання

ним
чинності.

Згідно  ст.22 КпШС
України майно, нажите подружжям за час

шлюбу,
є його сумісною власністю. Кожен з подружжя має
рівні права володіння,

користування
і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст.28 КпШС
України  у разі поділу майна, яке є

спільною
сумісною власністю подружжя, їх частки визначаються рівними. В окремих

випадках
суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи

інтереси
неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують

увагу.

Аналогічні норми передбачені
і ст. ст. 60,70  СК України.

Так
ст. 60 СК України   майно , набуте
подружжям за час шлюбу, належить дружині

та
чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.70 СК

України,
у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної  власності

подружжя,
частки майна  дружини  та чоловіка є рівними.

Однак договір довічного утримання був укладений  в 1999 році і

припинений
в 2001 році.

Відповідно до  Цивільного Кодексу
України  в редакції 1963

року  договір довічного утримання відносився до
договорів надання послуг.

Так ст. 425 ЦК України в
редакції 1963 року  за договором

утримання
одна сторона, що є непрацездатною особою, за віком або станом здоров'

я
( відчужувач) передає  у власність другій
стороні ( набувачеві майна) будинок

або
частину його, взамін  чого набувач майна
зобов'язується надавати

відчужувачеві
довічне матеріальне  забезпечення в
натурі у вигляді житла,

харчування,
догляду і необхідної допомоги.

В
судовому засіданні позивачка  посилалася
на те, що вона також була стороною в

договорі
і здійснювала безпосередній догляд за ОСОБА_4
Однак як

встановлено
в судовому засіданні,  позивачка
навідувалася в гості до   ОСОБА_4 із
дитиною  дуже рідко і догляд не  здійснювала.

Суд
не може прийняти до уваги показання свідка
ОСОБА_6, матері позивачки,

яка
розповіла про те, що позивачка через день ходила до ОСОБА_4  і що

договір
довічного утримання був укладений з метою поліпшення житлових умов

подружжя
ІНФОРМАЦІЯ_6, оскільки це спростовується доказами по справі і показаннями

свідків
ОСОБА_7,  ОСОБА_8

Як показала в судовому засіданні  свідок ОСОБА_8.,  мачуха відповідача,

померла
ОСОБА_4 була рідною бабусею
відповідача.  І хоча вона мала
двох

онуків,
однак вирішила залишити належну їй квартиру меншому онукові ОСОБА_3.

Договір
довічного утримання  виконувався ОСОБА_3,
а догляд здійснювала вона.

Оплату
комунальних послуг за договором здійснювала
свідок. Дружина відповідача

не
виконувала умов договору,  стороною в
договорі ОСОБА_1 не була.

Свідок  ОСОБА_7 , сусідка,  підтвердила, що  саме ОСОБА_8
доглядала  онкологічно хвору  ОСОБА_4 по тричі вдень

приходячи
до неї,  і не бачила як ОСОБА_1  здійснювала догляд.  В

розмові  ОСОБА_4 завжди казала, що квартиру хоче
залишити ОСОБА_3.

Також
суд не може взяти до уваги показання свідка
ОСОБА_9,  яка особисто

не
бачила хто здійснював догляд і ні одного разу не була в спірній квартирі за

життя
ОСОБА_4,   якій  все відомо
тільки зі слів  позивачки.

Свідок
ОСОБА_10, сестра позивачки , яка також не змогла пояснити, який

же
догляд здійснювала позивачка за померлою ОСОБА_4  Розповіла, що в той

період
часу сім'я її батьків  жила дуже
матеріально скрутно і не могли надавати

ніяку
матеріальну допомогу.

Відповідно
до ст.11 ЦПК України  суд розглядає
цивільні справи не інакше як за

зверненням
фізичних чи юридичних осіб,  в межах
заявлених ними вимог  і на

підставі
доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи
з вищевикладеного, суд  не вбачає
законних підстав для задоволення

позовної
заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України із позивачки
підлягає стягненню не доплачений

при
подачі позову судовий збір в сумі 51 грн. та збір на інформаційно-технічне

забезпечення
в сумі 30 грн.

Керуючись ст. ст. 22,28
КпШС України, ст. 425 ЦК України в

редакції
1963 року  ст. ст.11, 15, 60, 88,  212-215
ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити в
повному

обсязі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
держави

судовий
збір у розмірі в розмірі 51 грн. та збір на інформаційно-технічне

забезпечення
в  сумі 30 грн.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Суддя
Л.

П.  Слюсар