Копія                                                                                                 №2-17312007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 серпня 2007року Харцизький
міський суд Донецбкої області у складі: головуючої - судді Хомінець І.В.
при секретарі Мякінченко В.В. з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м.Харцизьку про стягнення заборгованості по відшкодуванню шкоди заподіяной внаслідок
травмування на виробництві,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по
відшкодуванню шкоди ,заподіяної внаслідок травмування на виробництві ,у сумі 23759грн.85коп.,посилаючись нате,що в 1969р. він був
травмований автомобілем "Волга",що належала
автотранспортному підприємству 04119 в подальшому - АТП 11414 та ВАТ "Харцизьке АТП 11414".Травмування сталося на шляху
до місця його роботи- сталево-дротяний завод,про
що було складено акт .Згідно заключения лікарської комісії він визнаний
інвалідом 2 групи безстроково і підприємство-АТП 11414-щомісячно сплачувало
йому регресні виплати.Так було до 2002р.,після чого підприємство перестало
платити в зв"язку з порушенням справи про банкрутство.Рішенням Харцизького
суду від 21 жовтня 2004р.на його користь було
стягнуто заборгованість у сумі 20526грн.51 коп.та компенсація за затримку виплат у сумі 3231грн.34когі.Однак державний
виконавець виніс постанову про закінчення провадження в зв"язку з
банкротством підприємства. Рішенням Харцизького міського
суду від 14 жовтня 2005р.ліквіддаційну комісію ВАТ"Харцизьке
автотранспортне підприємство 11414"булло забов"язано забезпечити
капіталізацію необхідних коштів для сплати боргу.
13 грудня 2005р. підприємство було ліквідовано і 16 грудня 2005р.виключено з єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб,а
рішення про стягнення боргу так і не виконано.Просить стягнути суму боргу з
відповідача,оскільки у АТП немає правоприємників і немає ніякої іншої
організації,кто сплачує гроші за каліцтво на виробництві. В нього в довідці про
інвалідність вказано,що в нього трудове каліцтво,тому
вважає,що відповідач повинен сплатити йому 23759грн.85коп.Він звертався до відділення Фонду...в м.Харцизьку,отримав відповідь,що
вони не будуть платити йому,тому він звернувся до суду. За
місцем мешкання ліквідатора він звертався,але йому повернули документи тому,що в рішенні не правильно переведено назхву
вулиці,де живе ОСОБА_2.Більше він туди не звертався.

Представник
відповідача позов не визнала та пояснила,що дія Закону України' Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань,які спричинили втрату
працездатності"не поширюється на випадок з
позивачем.Він не був у трудових відносинах з автотранспортним підприємством,не був там застрахований,АТП не сплачувало відділенню Фонда... страхові внески,не передавало
відповідачу особисту справу ОСОБА_1.Підприємство відповідало перед позивачем на
підставі вимог Цивільного кодексу,як власник істочника
підвищеної опасності .Тому відповідач по справі не повинен нести відповідальність перед ОСОБА_1.Його випадок не є
страховим.

Суд,вислухавши
сторони,дослідивши матеріали справи,вважає позов таким ,що не підлягає
задоволенню.

2

Судом встановленого ОСОБА_1 був травмований 26 вересня 1969р.на шляху до місця роботи на Харцизькому канатному заводі.Винний був водій автотранспортного підприємства
11414.

З рішення Харцизького міського суду
від 14 жовтня 2005р.вбачається,що ВАТ "Харцизьке
АТП 11414"не своєчасно виплачувало ОСОБА_1 щомісячні платежи,внаслідок чого склалася заборгованість у сумі 23759грн.85коп. на
виплату якої суд забова"язав

Ліквідаційну комісію
ВАТ"Харцизьке автотранспортне підприємство 11414",ліквідатором якої є ОСОБА_2 Д.В.,забезпечити капіталізацію
необхідних платежів.

З постанови про закінчення
виконавчого провадження від 10.02.06р.,винесеної державним виконавцем ВДВС
Харцизького управління юстиції,вбачається,що провадження було закінчено в зв"язку з тим,що ліквідатор живе в
м.Донецьку.

Згідно ст.1
Закону України "Про загальнообов"язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,які спричинили втрату працездатності"
далі-названого Закону завданням страхування від нещасного випадку євідшкодування шкоди,пов"язаної з втратою застрахованими
особами заробітної плати або відпоовідної ії частинипід час виконання трудових
обов"язків.

Згуідно ст.2
названого Закону сфера його дії поширюється на осіб,які працюють на умовах
трудового договору на підприємствах незалежно від форм власності і були травмовані або отримали професійне захворювання в
зв"язку з виконанням ними трудових обов"язків.

Згідно ст.14 названого Закону
страховим випадком є нещасний випадок на виробництві. Згідно ст. 15 названого Закону нещасний випадок-це обмежена в часі подія
або раптовий впливна працівника небезпечного
виробничого фактора чи середовища,що сталися у процесі виконання ним трудових обов"язків,внаслідок яких заподіяно
шкоду здоров"ю або настала смерть.

Судом встановленого позивач не був у
трудових відносинах з ВАТ "Харцизьке АТП 11414" і був травмований не в зв"язку з виконанням своїх трудових
обов"язків,тому вважає ,що дія названого Закону не поширюється на його
випадок і тому відділення Фонду в м.Харцизьку не повинно
сплачувати заборгованість по відшкодуванню шкоди. В позову ОСОБА_1
А.Г.слід відмовити.

Керуючись
Законом України'ТІро загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань,що спричинили втрату працездатності",суд

ВИРІШИВ:

В позову
ОСОБА_1 про стягненні заборгованості по відшкодуванню
шкоди, заподіяної внаслідок травмування на виробництві  відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Харцизьку Донецької обл.відмовити.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційний суд Донецької обл. шляхом подачи  у 10 денний строк заяви про апеляційне
оскарження,після чого шляхом подачи у 20 денний строк апеляції з надісланням ії копії до апеляційного суду або у порядку,
передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України.