Справа №2-183/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13
квітня   2007 року
Кельменецький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого -
судді:                                                Харабари
І.В.

при секретарі:                                                           Дєдовій
B.C.

за участю позивача:                                                 ОСОБА_1.

представника відповідача:                                      Присакаря
В.М.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Ленковецької
сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. подав
до суду позовну заяву, в якій просить визнати за ним право власності на
самочинно збудовані споруди, а саме житловий будинок позначений в інвентарній
справі доданій до позовної заяви літерою „А-І" вартістю 26263 гривні, гараж
позначений літерою „Б" вартістю 1914
гривень, сарай саманний позначений літерою „В" вартістю 3103 гривні, тамбур
позначений літерою „Г" вартістю 519
гривень, сарай позначений літерою „Д" вартістю 632 гривні, ворота
позначені №1 вартістю
319 гривень,
огорожу позначену №2 вартістю
779 гривень,
огорожу позначену №3 вартістю
402 гривні,
ворота позначені №4 вартістю
260 гривень
та огорожу позначену №5 вартістю
71 гривня, що
знаходяться по АДРЕСА_1Кельменецького району Чернівецької області, загальна
дійсна вартість яких становить 34262   гривні.

Представник
відповідача сільський голова с
Ленківці Кельменецького району Чернівецької області Присакар В.М. позов
визнав з тих підстав, що ОСОБА_1. згідно договору оренди, який був укладений 09 лютого 2007 року між
позивачем та Ленковецькою сільською радою, є користувачем земельної ділянки,
яка знаходиться АДРЕСА_1
на якій розташовані самочинно збудовані споруди, які залишились після
смерті ОСОБА_2. Ленковецька сільська рада, як власник цієї земельної ділянки не
заперечує щодо визнання за ОСОБА_1права власності на самочинне будівництво.
Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Позивач ОСОБА_1.
в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та обґрунтовуючи їх посилалася на
те, що господарство, яке розташоване в АДРЕСА_1було
побудоване ним та покійною ОСОБА_2яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1року. Позивач, як спадкоємець
заповітом,    не  зміг оформити за собою  право

2

власності на будинок та інші споруди, які
залишилися після ОСОБА_2„ поскільки вони є самочинним будівництвом.

09 лютого 2007 року позивач
уклав із Ленковецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької
області договір оренди земельної ділянки площею 0,53 Га, яка розташована в с. АДРЕСА_1, на якій
розміщене вищевказане самочинне будівництво. Позивач, як користувач земельної
ділянки, на якій розташоване самочинне будівництво просить визнати за ним право
власності на вищевказані самочинно збудовані споруди.

Представник
відповідача сільський голова с
Ленківці Кельменецького району Чернівецької області Присакар В.М. в
судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1. згідно договору оренди, який був
укладений 09 лютого 2007 року між
позивачем та Ленковецькою сільською радою, є користувачем земельної ділянки,
яка знаходиться в с АДРЕСА_1 на якій
розташовані самочинно збудовані споруди, які залишились після смерті ОСОБА_2.
Ленковецька сільська рада, як власник цієї земельної ділянки не заперечує проти
визнання за ОСОБА_1права власності на самочинне будівництво, яке розташоване за
вищевказаною адресою. Самочинно збудовані споруди не порушують права інших
осіб.

Судом встановлено, що 09 лютого 2007 року позивач
ОСОБА_1. уклав з Ленковецькою сільською радою Кельменецького району
Чернівецької області договір оренди земельної ділянки розміром 0,53 Га для
обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована в с АДРЕСА_1строком
на один рік. Таким чином позивач згідно ст. 93 ЗК України є її користувачем. На даній земельній ділянці
знаходяться житловий будинок та інші споруди, які зазначені у зведеному акті
інвентарної справи, а саме житловий будинок позначений в інвентарній справі
доданій до позовної заяви літерою „А-І" вартістю 26263 гривні, гараж
позначений літерою „Б" вартістю 1914
гривень, сарай саманний позначений літерою „В" вартістю 3103 гривні, тамбур
позначений літерою „Г" вартістю 519
гривень, сарай позначений літерою „Д" вартістю 632 гривні, ворота
позначені №1 вартістю
319 гривень,
огорожу позначену №2 вартістю
779 гривень,
огорожу позначену №3 вартістю
402 гривні,
ворота позначені №4 вартістю
260 гривень
та огорожу позначену №5 вартістю
71 гривня, загальна
дійсна вартість яких становить 34262
гривні, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого
проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним
інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні та екологічні норми і
правила.

Визнання
представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та
інтереси інших осіб.

Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Враховуючи
наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1. слід задовольнити та визнати за ним
право власності на    житловий будинок та

з

господарські і побутові
споруди, які розташовані                                в        АДРЕСА_1

Керуючись ст.
ст. 376, 392 ЦК України,
ст. ст. З, 8, 10, 15, 79, 88, 130, 174, 213,
214, 215 ЦПК України ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1право власності на самочинно збудовані житловий будинок та інші споруди,
які зазначені у зведеному акті інвентарної справи та розташовані в АДРЕСА_1, а саме на
житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви
літерою „А-І" вартістю 26263
гривні, гараж позначений літерою „Б" вартістю 1914 гривень, сарай
саманний позначений літерою „В" вартістю 3103 гривні, тамбур позначений літерою „Г" вартістю 519 гривень, сарай
позначений літерою „Д" вартістю 632
гривні, ворота позначені №1
вартістю 319 гривень,
огорожу позначену №2 вартістю
779 гривень,
огорожу позначену №3 вартістю
402 гривні,
ворота позначені №4 вартістю
260 гривень
та огорожу позначену №5 вартістю
71 гривня, загальна
дійсна вартість яких становить 34262   гривні.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення
суду набере законної після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набере законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький районний
суд.

Суддя: /підпис/

З оригіналом
згідно: