№2-0-3/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року                         Володарський районний
суд Донецької області в складі:

судді:                                                  Яковенко М.М.

при секретарі:                                    Болбат Н.І.

за участю осіб, які приймали участь у справі:

позивача                                            ОСОБА_1

представник позивача:                     ОСОБА_2

представники відповідача:               Тлустов О.Б., Зінов*єв М.П.

представника 3-ої особи                  ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Володарське цивільну справу за
позовом:

ОСОБА_1 до

Відкритого акціонерного товариства „ММК імені
Ілліча"

3-особа:
Володарське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на

виробництві та
професійних захворювань України,

відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та

професійних
захворювань України м.Маріуполя про

встановлення факту отримання травми на виробництві, відміну акту форми
НПВ від 20.10.2006 року складений комісією ВАТ „ММК Імені Ілліча" та
зобов'язання відповідача скласти акт форми Н-1 про нещасний випадок на виробництві,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог, прийнятих судом,
просить визнати як нещасний, випадок на виробництві, який стався з ним
11.09.2006 року по місцю проживання в с.Республіка Володарського району
Донецької області; відмінити акт НОМЕР_1 форми НПВ від 20.10.2006 року по
розслідуванню даного нещасного випадку; зобов'язати комісію по розслідуванню
нещасного випадку ММК ім.Ілліча скласти акт про нещасний випадок та стягнути з
відповідача всі понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач
підтримав позов, наполягав на його задоволені та пояснив суду, що працював
водієм в агроцеху ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2004 року і за ним закріплений автомобіль
ВАЗ-2107 д/н НОМЕР_2. 11.09.2006 року він вранці почав розбирати задній міст
автомобіля ВАЗ-2107, який належить агроцеху №53 ВАТ „ММК ім.Ілліча".
Автомобіль ремонтував у себе вдома на подвір'ї, про що знав начальник гаражу ОСОБА_4, і який привіз йому підшипник від машини. По ходу роботи він відчув, що йому
щось потрапило в око, болі не відчув, однак око покрасніло. Він подумав,
що знов у нього з*явився на оці "ячмінь", особового уваги на це не
звернув, а тому до лікарні зразу не звернувся. Згодом, коли він став себе вже хуже почуватись,
звернувся до лікарні і лікар сказав, що йому щось потрапило в око і відправили
в м.Донецьк, де йому зробили операцію по видаленню інородного предмету.
Інструктаж по техніці безпеки не проводився, засоби індивідуального захисту
йому не видавались. Представник позивача також наполягав на задоволені позову.
Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали і пояснили суду,
що висновки комісії по розслідуванню даного нещасного випадку є вірними і
законними. Крім того, ніякого розпорядження про виконання робіт ОСОБА_1 по
ремонту автомобіля з боку керівництва не було, звернувся до зав. гаражу вже
після того, як розібрав автомобіль, що підтверджується матеріалами
розслідування нещасного випадку, а саме, пояснювальною запискою ОСОБА_1 від
25.09.2006 року и протоколом
опросу потерпілого
від 20.09.2006 року. ОСОБА_1 нічим не підтвердив, що ремонт автомобіля повинен
бути проведений саме на подвір'ї будинку
ОСОБА_1, що є грубим порушенням техніки безпеки. Також звертає увагу на те що з
моменту отримання травми ОСОБА_1 і повідомлення ним про нещасний випадок
пройшло де кілька днів, доказів того, що позивач отримав травму ока саме за
зазначених обставин немає. На підставі вищевказаного просить відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача. Представник
3-ї особи заперечував проти задоволення позову. В судовому засіданні свідок ОСОБА_4
пояснив, що з 09.09.2006 року він виконував обов"язки начальника цеху по
механізації. 11.09.2006 року був робочий день, йому подзвонив ОСОБА_1 и повідомив, що зламалась його машина, яка обслуговувала
бухгалтерію. Ремонтом машин займаються самі водії. Ремонт за правилами
проводиться в гаражі агроцеху, де обладнана спеціальна майстерня, але ОСОБА_1
від дозволив

2

ремонтувати
автомобіль вдома. На підприємстві проводиться інструктаж по техніці безпеки.
Хто привозив ОСОБА_1 запчастини на автомобіль він не бачив. Про проблеми
ОСОБА_1 з оком йому стало відомо від нього самого. В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що працює в агроцеху №53
начальником гаражу. 11.09.2006 року ОСОБА_1 повідомив йому, що зламалась
машина і йому потрібні запчастини. Водії самі роблять ремонт закріплених за
ними автомобілями.Дозволу на ремонт автомобіля вдома він ОСОБА_1 не давав, тому
що в гаражі є всі умови для ремонту, а про ремонт йому стало відомо, коли той вже
розібрав службовий автомобіль. Він привіз з смт.Володарське зайчатини на
автомобіль, які ОСОБА_1 особисто забрав їх. Про погіршення стану здоров'я
ОСОБА_1, йому стало відомо на третій день. В
судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він працює в агроцеху №53 водієм.
11.09.2006 року він їхав в м.Маріуполь і заїхав до ОСОБА_1 додому, де
той ремонтував робочий автомобіль ВАЗ-2107. Загалом машини водії ремонтують
самі в своїх боксах, але також трапляється, що ремонтують у себе вдома. Засобів
індивідуального захисту також не отримував. ОСОБА_1 він особисто возив в
м.Донецьк в лікарню, тому що йому щось потрапило в око. В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що 09.09.2006 року
її чоловік ОСОБА_1 поїхав з роботи і сказав, що у нього зламалась машина і він
з дозволу керівництва буде ремонтувати її вдома. В понеділок вранці він
пішов на роботу до завгара за запчастинами, після чого почав працювати. Ближче
до обіду чоловік закінчував роботу, коли
вона побачила, що чоловік присів і сказав, що йому щось потрапило в око, яке покрасніло.
Вона запропонувала поїхати до лікарні, але він відмовився, подумали, що знов
вскочив "ячмінь". Почав приймати ліки самостійно, тому що око боліло.
Потім таки поїхали в лікарню в м.Маріуполь, де їм запропонували зробити операцію,
яку і було проведено в м.Донецьку, тому як якись осколок, як повідомили лікарі,
глубоко проник у
око. Вислухавши пояснення, осіб, які приймали участь у справі, а також свідків,
перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази у їх взаємній
сукупності, розглянувши позов, в межах заявлених вимог, суд прийшов до
наступного:

·згідно наказу
про прийом на роботу, ОСОБА_1 зарахований на роботу водієм в Агроцех НОМЕР_3;

·згідно журналу вводного інструктажа
Агроцеху №53, ОСОБА_1 проінструктован про свої службові обов'язки, про що
свідчить його підпис у журналі;

·відповідно до
довідки Агроцеха №53, ОСОБА_1 дійсно знаходився на роботі 09.09.2006 року, а
11.09.2006 року проводив ремонт службової машини;

·згідно акту
НОМЕР_1 про нещасний випадок на підприємстві не пов'язаний з виробництвом,
нещасний випадок, який трапився із ОСОБА_1 11.09.2006 року визнаний таким, який
не пов'язаний з виробництвом;

-згідно виписки
з історії хвороби, ОСОБА_1 знаходився на лікарняному в обласному офтальмотравмологічному
центрі "Мікрохірургія ока" з травмою ока з 16.09.2006 року по
06.10.2006 року, з 06.10.2006 року продовжував хворіти, травма зафіксована як
виробнича, була проведена операція по видаленю інородного тіла з ока;

-згідно табелю
виходів за вересень 2006 року, ОСОБА_1 з 16.09.2006 року знаходиться на
лікарняному.

Відповідно до
ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999
року із змінами і доповненнями(далі Закон)- нещасним випадком на виробництві є
обмежена у часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого
фактора або середовища, які виникли у процесі виконання ним службових обов'язків,
внаслідок чого причинена шкода здоров'ю. Тобто, відповідно до правового змісту
цієї норми, необхідно встановити, чи відноситься пошкодження здоров*я
потерпілого до нещасного випадку та чи була ця травма отримана в процесі
виконання ним службових обов*язків. Перелік обставин, за яких настає страховий
випадок, визначається відповідно до Постанови КМУ від 25 серпня 2004 p.
N 1112 " Про деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних
випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві" із змінами і
доповненнями(далі Постанова) де вказано, що обставинами, при яких наступає
страховий випадок, є перебування на робочому місці, на території підприємства
або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту
прибуття працівника на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися
відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку, у тому числі протягом
робочого та надурочного часу. До того ж, підставою для страхових виплат
відповідно до ст.13 Закону є акт розслідування нещасного випадку по
встановленій формі. В залежності від певних обставин відповідно до Постанови,
комісія, після проведення розслідування та з'ясування обставин і причини
нещасного випадку складає акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5
згідно з додатком 2, а також акт про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком
3, якщо цей нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з Виробництвом, або
акт про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом, за формою НПВ
згідно з додатком 4, якщо цей нещасний випадок визнано таким, що не пов'язаний
з виробництвом, і передає їх на затвердження роботодавцю.

3

Як було
встановлено у судовому засіданні комісією відповідача по розслідуванню нещасних
випадків на підприємстві було проведено
розслідування відносно ОСОБА_1, по факту отримання ним травми ока та було беспосередньо
встановлено, що обставини, за яких стався нещасний випадок (п.6 АктуНОМЕР_1)
було те, що 11.09.2006 року в робочий час водій агроцеху №53 ВАТ "ММК
ім.Ілліча" ОСОБА_1 за власною ініціативою, без розпорядження керівника
гаражу, заїхав до себе додому та почав проводити ремонт заднього моста закріпленного за ним службового автомобіля
ВАЗ 2107 держ.номер НОМЕР_2, який належить Агроцеху №53. Зі
слів потерпілого, орієнтировочно близько 14-30 г. під час набивки підшипнику
полуосі за допомогою молотка та наставки при нанесені удару трапився скол металевої частини, яка потрапила до ока, яка спричинила пронікающую
інфіцировану рану роговиці глазу.
Відповідно до проведенного
розслідування також було встановлено, що ОСОБА_1 при виконанні своїх
службових обов*язків під час ремонту автомобіля, були порушені норми
законодавства по охороні праці, що знайшло своє відображення у п.10
АктуНОМЕР_1. Тобто комісія яка провела розслідування, встановила факт отримання травми ОСОБА_1 в зазначений час, визнала факт
та причини нещасного випадку, зазначила заходи, щодо усунення причин
нещасного випадку(п7,12 Акту НОМЕР_1), але не визнала його в зв*язку з тим, що ОСОБА_1, він допустив порушення законодавства
про охорону праці, що ремонт автомобіля виконувався в місці не предназначенному
для ремонту автомобіля, т.б. у дворі частного будинку, під час ремонту ОСОБА_1 особисті
засоби захисту не застосовував та інше. Суд не погоджується з доводами представників
відповідача та 3-х осіб, що доказів того, що ОСОБА_1 отримав травму глазу саме в цей
період, при зазначених обставин, немає, тому як суд вважає встановленим і у суда не винікає сумнів у
правдивості, як пояснень самого позивача, показань свідка ОСОБА_7, яка
підтвердила, ту обставину, що під час ремонту автомобіля, коли вона була
надворі, її чоловіку, щось потрапило до ока, але побачити нічого не вдалося,
так і правильності висновків самої комісії, щодо обставин , за яких стався
нещасний випадок з ОСОБА_1, які були встановлені після розслідування та яка
згодом склала акт НОМЕР_1. До того ж, про запалення ока ОСОБА_1, помилково
вважаючи, що у нього на оці з*явився "ячмінь" , вже доповів іншим
свідкам, практично зразу після випадку, взяв отпуск за свій рахунок, звернувся до лікарні, хоча ніякого "ячміню" на оці й не було,
де після більш ретельного огляду ока, він був вже згодом направлений до лікарні,
де провели операцію, та вилучили інородне тіло. Розглядаючи заперечення з приводу того, що нещасний випадок, що стався
з позивачем, не пов*язаний з виробництвом, в зв*язку з тим, що ОСОБА_1 були
допущені порушення законодавства про працю, те, що він проводив ремонт у
себе вдома та таке інше, зазначене у Акті НОМЕР_1, суд не приймає до уваги та
не може з ними погодитися, тому як, у
випадку й порушення позивачем норм законодавства про охорону праці, це не є
підставою для визнання нещасного випадку, такого, що не пов*язанний з
виробництвом та вважається страховим випадком, про що зазначено у ст. 13
Закону. Крім того, суд не погодджується з запереченнями, що ремонт автомобілю
ОСОБА_1 проводився не спеціально відведеному для цього місці та без дозволу
керівництва, тому як відповідно до п.14 Постанови- визнаються пов'язаними з
виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання
трудових обов'язків, а також ті, що сталися у період: перебування на робочому
місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням
роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його
відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до вимог правил внутрішнього
трудового розпорядку підприємства, у тому числі протягом робочого та
надурочного часу, або виконання завдань

роботодавця в неробочий час, підчас відпустки, у вихідні, святкові та
неробочі дні.    Якщо    й
не    було прямої вказівки на
проведення такого ремонту, то й небуло зворотнього, т.6. прямої заборони про
це, про що свідчить видача запчастин. Розглядаючи
позов, в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 дійсно стався
нещасний випадок та він отримав травму ока 11.09.2006 року близько о 14-30 год. по місцю свого
проживання протягом робочого часу, саме під час проведення ремонту службового
автомобіля, т.6. в процесі виконання ним службових обов'язків, внаслідок чого
була причинена шкода його здоров'ю. На підставі викладенного, суд вважає, що
позов є обгрунтованим, а вимоги позивача про визнання нещасного випадку, який трапився з ним по місцю його проживання, як
такий, що пов'язаний із виробництвом; відміну акту НОМЕР_1 форми НПВ від
20.10.2006 року, складений комісією ВАТ „ММК імені Ілліча" по
розслідуванню нещасного випадку відносно ОСОБА_1; зобов'язання комісії по
розслідуванню нещасного випадку ВАТ „ММК імені Ілліча" скласти акт про
нещасний випадок на виробництві форми Н-1 слід задовольнити у повному обсязі. В
зв*язку з чим, судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України слід покласти на
відповідача. Керуючись ст.209, 212-215, ст.88 ЦПК України, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та профзахворювання, які спричинили втрату працездатності» від
23.09.1999 року, Постановою КМУ від 25 серпня 2004 p. N 1112
„Про деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві" із змінами
та доповненнями, суд, -

вирішив:

Визнати нещасний
випадок, який трапився із ОСОБА_1 11.09.2007 року по місцю його проживання в
АДРЕСА_1 як нещасний випадок, пов'язаний із виробництвом.

4

Відмінити акт НОМЕР_1
форми НПВ від 20.10.2006 року, складений комісією ВАТ „ММК імені Ілліча"
по розслідуванню нещасного випадку відносно ОСОБА_1 як незаконний.

Зобов'язати
комісію по розслідуванню нещасного випадку Відкритого акціонерного товариства
„ММК імені Ілліча" Донецької області скласти акт про нещасний випадок на
виробництві форми Н-1 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, про те, що нещасний
випадок який трапився з ОСОБА_1 11.09.2006 року пов*язаний з виробництвом.

Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства „ММК імені Ілліча" на користь ОСОБА_1
350 /триста п*ятьдесят/ гривень за надання правової допомоги, 7/сім/ гривен 50
коп. за інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 357/триста
п*ятьдесят сім/ грв. 50 коп.

Стягнути
Відкритого акціонерного товариства „ММК імені Ілліча" на користь держави
8/вісім/ гривен 50 коп. судового збору.

Заява про
апеляційне оскарження або апеляційна скарга рішення може бути подана до
Апеляційного суду м.Маріуполя Донецької області через Володарський районний суд
протягом 10 днів з дня його проголошення.

У випадку подачи заяви про
апеляційне оскарження у встановлений 10-ти дневний строк, то апеляційна скарга
на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання такої заяви
також до Апеляційного суду м.Маріуполя Донецької області через Володарський
районний суд