Справа №2-11/2007 року
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2007 року                 Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого
судді Комлєвої B.C. при секретарі Божок В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Буринь
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до селянського (фермерського) господарства «Ладуха» про витребування земельних ділянок з чужого
незаконного володіння та відшкодування нанесених збитків,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4. звернувся із позовом до СФГ «ОСОБА_5.» про
витребування земельних ділянок з чужого
незаконного володіння та відшкодування нанесених збитків,
мотивуючи тим, що відповідач самовільно в 2006
році користувався належними позивачам
земельними ділянками і на усні попередження про намір позивача використовувати належну йому та членам
родини землю самостійно, не реагує.
Із-за неправильної поведінки відповідача ОСОБА_1 поніс збитки, які виразилися в тому, що він не отримав урожай і
упущена вигода складає 11260 гривень, а
також при виділі земельної ділянки в натурі виплатив представникам відділу земельних ресурсів 1600 гривень, а вказані межові
знаки знищені. Вказані суми, а також
повернення сплаченого судового збору та коштів за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу просить стягнути із
відповідача. Також просить зобов»язати відповідача відновити знищені
межові знаки.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав і пояснив, що з моменту отримання землі у власність обробляв її за допомогою
кузена ОСОБА_5, але останнім часом відносини у них погіршилися і
він має намір землю обробляти сам, але ОСОБА_5 на його попередження не зреагував і в 2006 році знову засіяв належну йому
землю, чим завдав збитки на суму позову
11260 гривень. Також ним у 2006 році понесені витрати по встановленню межових знаків на межах належних всім членам родини
земельних ділянок, які були знищені відповідачем і
ці витрати складають 1600 гривень. Вказані кошти просить
стягнути із відповідача, а також повернути йому витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу і зобов»язати
відповідача відновити знищені на виділених ділянках межові знаки.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав і пояснив, що на прохання двоюрідного брата ОСОБА_1. допомагав йому в обробітку земельних
часток (паїв) його рідних. Але після попередження про те, що
позивач має намір сам обробляти землю, він до його земельних ділянок ніякого відношення не мав і не має. В 2006 році він особисто їх не засівав, урожаю не збирав і ніяких збитків позивачу не наносив і тому
позову не визнає. Про встановлення позивачем
межових знаків нічого не знає.

Суд, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, вважає,
що позов задоволенню не підлягає.

Так, в судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_1. ОСОБА_2, ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. на праві власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва площею 4,125 га кожному на

землях Слобідської сільської Ради, що підтверджується
поясненнями сторін, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, копіями Державного акту на право власності на земельну
ділянку серії НОМЕР_1на ім.»я ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 на ім.»я ОСОБА_3., серії НОМЕР_3 на ім.»я
ОСОБА_4., серії НОМЕР_4 на ім.»я ОСОБА_1.. і які
видані на підставі розпорядження голови Буринської райдержадміністрації НОМЕР_5 і зареєстровані в Книзі реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі відповідно за номерами 954,
957 955, 956. Вказані власники
земельних ділянок по даних сільської ради обраховуються як самостійні землекористувачі, так як договори
оренди з їх участю не укладались і в сільраді
не реєструвались, ОСОБА_1 щорічно сплачував сільськогосподарський податок і це підтвердили сторони, свідок ОСОБА_7,
а також видно із копій квитанцій від
25.12.2003 року, 03.11.2004 року, 29.11.2005 року на прийом податкових платежів
за 2003,2004,2005 роки.

В акті перевірки дотримання земельного законодавства, складеному 16 серпня 2006
року державним інспектором -
головним спеціалістом з контролю за використанням
та охороною земель ОСОБА_8. за скаргою ОСОБА_1. зазначено, що «голова ФГ «ОСОБА_5» на території Слобідської сільської
ради в 2006 році використовує земельні паї (самовільно зайняті) позивачів». Але
в чому конкретно полягає самовільне
використання вказаних земель - не зазначено (наявність посівів на
момент перевірки, чи виконання яких-небудь сільськогосподарських робіт), як і
не зазначено стан вказаних земель на момент складання
акту. В судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8. показав, що на день виїзду на
місце знаходження земельних ділянок на їх
поверхні була стерня від скошених зернових культур. Але при цьому ним не було вияснено - хто проводив посів та
збір урожаю, які культури були посіяні
та зібрані, чи вони ідентичні тій культурі, які вирощувались на земельних ділянках, які використовував ОСОБА_5 на момент
перевірки не встановлено і встановити ці дані в судовому засіданні
неможливо.

Вказані докази взаємозв»язані та взаємоузгоджені між собою, доповнюють один
одного, свідки не зацікавлені в результатах справи,
а тому вказані докази суд визнає достовірними.

Інших доказів сторони не надали і добути їх суд неспроможний. Виходячи з викладеного суд вважає, що факт самовільного використання
відповідачем ОСОБА_5 земельних ділянок (паїв), що
належать позивачу та членам його родини в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження, а тому вимоги позивача в частині
стягнення коштів за неотриманий ним урожай
зернових в сумі 11260 гривень задоволенню не підлягає.

Згідно актів про передачу та прийом земельного паю в натурі №НОМЕР_6 на ім.»я ОСОБА_4., НОМЕР_7 на ім.»я ОСОБА_1., НОМЕР_8 на ім.»я ОСОБА_3. та НОМЕР_9 на ім.»я ОСОБА_2 19 квітня 2006 року земельні частки (паї) були передані в натурі власникам,
межі кожної земельної ділянки закріплені межовими знаками довгострокового зберігання, які передані під
охорону власнику земельного паю і за виконання
вказаних робіт позивачем було сплачено в касу підприємства «Кадастр» 1600 гривень і це встановлено із пояснень позивача, копій
актів про передачу та прийом земельного паю в натурі: №НОМЕР_6 на ім»я ОСОБА_4., НОМЕР_7 на ім.»я ОСОБА_1., НОМЕР_8 на ім»я ОСОБА_3. та НОМЕР_9 на ім.»я ОСОБА_2 від 19 квітня 2006 року, копії квитанції до прибуткового касового ордера від 19.04.2006 року.

Даних про те, що вказані межові знаки ОСОБА_1 передав голові СФГ «ОСОБА_5» чи іншому відповідальному працівнику
господарства на зберігання і останні їх умисно знищили, позивач
не надав і добути їх суд неспроможний, відповідач вказані факти заперечує, а
тому суд вважає, що позов у частині стягнення з відповідача

витрат
понесених позивачем при виділі земельних часток (паїв) у натурі в сумі 1600 гривень
задоволенню не підлягає.

Також не
підлягає задоволенню позов у частині того, що суд повинен зобов»язати відповідача відновити знищені межові
знаки, так доказів у підтвердження того,
що саме працівники СФГ «ОСОБА_5» їх знищили не добуто і добути їх неможливо.

Керуючись ст.,
ст..10,11,58,59,60 ЦПК України, ст.. ст..90,152,156,212 Земельного Кодексу України, ст.. 15,16,1212-1214 ЦК України, ст..6,125-126 Закону
України «Про

оренду землі», суд, ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, який діє також в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до
селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_5» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння,
відшкодування нанесених збитків та
зобов»язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Сумської області через Буринський районний суд. При цьому заява про апеляційне
оскарження може бути подана протягом десяти днів після
проголошення рішення, а апеляційна скарга -протягом двадцяти днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження.