Справа №2-3273/07
26 лютого 2007 року                                                                                                      місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді                            - Плавич І.В.,
при секретарі                                    - Бабаєвої З.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3  про усунення перешкод в
користуванні квартирою й виселення, -
Позивач звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні квартирою й виселення, посилаючись на наступні
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, однак володіти й користуватися належною йому наведеною власністю позивач в
теперішній час не має змоги, оскільки зараз там проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
визнають права власності ОСОБА_1 на вказану житлову площу, відмовляються в
добровільному порядку висилятись з квартири.
У відкритому судовому засіданні позивач цілком підтримав заявлені раніше
позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відкрите судове засідання не з'явились, належним чином повідомлялись судом про розгляд відповідної
цивільної справи, однак причини неявки суду не сповістили.
України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не
надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини
визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, у зв'язку
з неодноразовою неявкою відповідачів за даною цивільною справою, враховуючи наполягання позивача, суд вважає за
необхідне розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне
рішення.

Вивчивши наявні
матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини та пояснення позивача за суттю, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом
встановлено, що у відповідності до рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 15 липня 2004 року за цивільною справою №2-5441/04, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1 та 02 червня 2006 року були зняті з
реєстраційного обліку за вказаною адресою, що підтверджується довідкою КП „ДЄЗ „Південно-західний" від
03.06.2006 року, та довідками Адресно-довідкового бюро ГУМВС України в
Одеській області №№ 006793, 006794 відповідно від 14.02.2007 року та 11.02.2007
року.

Згідно рішення
Малиновського районного суду міста Одеси від 10 лютого 2006
року за цивільною справою №2-2021/06 право користування вказаною квартирою було визнано за
ОСОБА_4, яка згодом приватизувала квартиру на своє ім'я, що
підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №3-24512, виданим УЖКГ та
паливно-енергетичного комплексу Одеської міської Ради 29 листопада 2006 року.

На підставі
договору купівлі-продажу від 26
грудня 2006 року,
укладеного між ОСОБА_5, що діяла від імені
ОСОБА_4 на підставі довіреності - з одної сторони, та ОСОБА_1 - з іншої
сторони, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу - ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №6497, який був зареєстрований в КП „ОМБТІ та РОН", власником квартири АДРЕСА_1 став
позивач ОСОБА_1.

Відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в теперішній час не визнають права власності ОСОБА_1 на
вказану квартиру, відмовляються в добровільному порядку звільнити її.

На підставі ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, й вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Щодо вимог ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Як зазначає ст. 4 Закону України
„Про власність", власник на свій розсуд володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном.

Відповідно ст. 48 Закону України
„Про власність", Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям
та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані
з позбавленням володіння. Захист права власності здійснюється судом.

Таким чином,
враховуючи наведене й на підставі чинного цивільного законодавства України, суд
вважає можливим вимоги позивача задовольнити у повному обсязі й усунути
перешкоди в користуванні власністю у вигляді зазначеної квартири з боку
відповідачів шляхом примусового виселення їх зі спірної квартири.

Крім того, в
силу ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Так, суд
задовольняє вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
витрат, пов'язаних з оплатою судового збору у розмірі 51 гривні, а також
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО
гривень.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 15, 60, 88, 208,
209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, ст.
321, 328, 392 ЦК
України, ст. 4, 48 Закону
України „Про власність", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою й виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності.

Виселити
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з
квартири АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 -
суму оплаченого судового збору у розмірі 51 (п'ятдесяти одної) гривні 00 копійок -
солідарно.

Стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 -
суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - у розмірі 07 (семи) гривень 50 (п'ятдесяти)
копійок - солідарно.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ст.295 ч.4 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Виконавчі листи
видати - після
набрання рішенням суду законної сили.