Справа № 2-2567
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

28 серпня 2007 року         Ялтинський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі головуючого

судді - Кайро І.А.

при секретарі - Іванової С.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного
санаторію „Південнобережний” про стягнення суми

В С Т А Н О В И
В :

Позивачка,
звернулася до суду з позовною заявою до Головного санаторію „ Південнобережний
” про стягнення суми.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що вона працювала у відповідача з 03 квітня 2006 року по
09 березня 2007 року не посаді медсестри стоматолгічного відділення. З 16 січня
2007 року по 12 лютого 2007 року вона проходила курси з підвищення
кваліфікації. 09 березня 2007 року вона звільнилася за власним бажанням, проте
при розрахунку після звільнення, відповідач на її думку незаконно утримав з неї
грошові кошти у сумі 470 гривень, за її навчання при проходженні курсів
підвищенні кваліфікації та 200 гривень на командіровочні витрати.

Неправомірними діями відповідача їй також була заподіяна моральна шкода,
оскільки на її думку дії відповідача її принизили, зазначена сума для неї є
значною, а вона повинна витягувати свої кровно зароботані гроші з відповідача.
Свою моральну шкоду вона оцінює у 1000 гривень та просить стягнути її з
відповідача разом з витратами на адвоката які складають 150 гривень.

Представник
відповідача у судовому засіданні позов не визнав, при цьому він пояснив, що
згідно колективного договору, який був підписаний позивачкою, вони проводять
оплату усім категоріям робітників за навчання з підвищення кваліфікації, після
чого робітник зобовязаний відпрацювати на підприємстві не меньш ніж 1 рік.  У зв′язку з тим, що після підвищення
кваліфікації позивачка відпрацювала на підприємстві меньш ніж 1 місяць, був
виданий наказ про повернення сумм за навчання, згідно якого було проведено
повернення сумм за навчання у суммі 470 гривень та проїздних витрат у суммі 200
гривень.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін,
суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню по наступних підставах.

При цьому судом встановлено, що згідно копії трудової книги позивачки, вона
була прийнята на роботу до підприємства відповідача 03 квітня 2006 року
(а.с.7).

Згідно копії щаяви, позивачки 15 січня 2007 року написала заяву з проханням
направити її на курси підвищення кваліфікації (а.с.22).

У відповідності до копії наказу головного лікаря Головного санаторію „
Південнобережний ” від 16 січня 2007 року, позивачка ОСОБА_1. була направлена
на курси підвищення кваліфікації з 16 січня 2007 року по 12 лютого 2007 року та
пройшла його (а.с.9,24).

Згідно ст.. 201 КЗОТ України для професійної підготовки і підвищення
кваліфікації працівників, власник або уповноважений ним орган організує
індивідуальне, бригадне , курсове та інше виробниче навчання за рахунок
підприємства, організації, установи.

Як вбачається з з копії наказу  головного лікаря головного анаторію „
Південнобережний ” від 09 березня 2007 року, позивачка була звільнена з
підприємства відповідача за власним бажанням (а.с.21).

При  звільнені позивачки у неї було
утримано 470 гривень  за навчання  та 200 гривень проїзних витрат . Вказана
обставина сторонами не оспорюється .

Відповідно до ст.. 127 КЗОТ України
відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках,
передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати
працівників для покриття їх заборгованості підприємству , установі і
організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом власника або
уповноваженого ним органу.

Разом з тим пояснення представника відповідача стосовно того, що вони на
законних підставах стягнули з позивачки при звільненні сумми за навчання та
командировочні витрати суд не бере до уваги, оскільки судом встановлено, що
даний наказ був виданий лише 01 квітня 2007 року, тобто майже через місяць
після удержання грошей та звільнення позивачки з підприємства відповідача, у
звязку з чим на думку суду з позивачки при звільненні було незаконно стягнуто
грошові кошти у суммі 670 гривень, яки та повинні бути стягнуті з відповідача
на користь позивачки.

Судом також встановлено, що  згідно
п.2.2 Колективного договору який був підписаний позивачкою, підприєство
відповідача проводять оплату усім категоріям робітників за навчання з
підвищення кваліфікації, після чого робітник зобовязаний відпрацювати на
підприємстві не меньш ніж 1 рік.

Вказане положення колективного договору також не дає керівництву санаторію
права на відрахування із заробітної плати позивачці без додержання діючого
трудового законодавства.

При цьому будь яких доказів заподіяння позивачці моральної шкоди у супереч
ст. 60 ЦПК України суду надано не було, у звязку зчим у задволенні позову у
данній частині повинно бути відмовлено.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то у відповідності до ст. 88
ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові
витрати, а саме судовий збір у сумі 51 гривня та витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень.

Також підлягають стягненню з відпоідача на користь позивачки витрати на
правову допомогу у сумі 150 гривень, що були підтверджені документально.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213, 215 ЦПК
України, ст.. 121,122,127, 201 КЗОТ України

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з  Головного санаторію „
Південнобережний ” на користь ОСОБА_1 утримані грошові кошти у суммі 470
(чотиристо сімдесят) гривень, командировочні витрати у суммі 200 (двісті)
гривень та витрати на правову допомогу у сумі 150 (сто пятдесят) гривень, а
усього 920 (девятсот двадцять) гривень.

Стягнути з головного санаторію „ Південнобережний ” на користь держави
судові витрати, а саме судовий збір у сумі 51 (пятдесят одна) гривня та витрати
на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 (тридцять)
гривень.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди -
відмовити

На
рішення  протягом   10 днів може бути подана заява про
апеляційне оскарження, а сама апеляційна скарга може бути подана  протягом
20 днів, після подачі заяви про апеляційне оскарження в Апеляційний суд
АР Крим, через Ялтинський міський суд.

Суддя