РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007 року

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді                                                      Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання                             Бандуровій В.І.,

з участю адвоката                                                      ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення, 3-я особа лисичанське
комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна контора №1", -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що вона
зареєстрована у АДРЕСА_1. Після розлучення з відповідачем вона у червні 2006
року пішла з квартири, взявши деякі речі. Відповідач влаштовував сварки,
погрожував. Йому виносили офіційне попередження у зв'язку з тим. Що відповідач
влаштовував з нею сварки на її робочому місці. Просить вселити її в вищеназвану
квартиру.

Позивачка у
судовому засіданні підтримала позов та дала пояснення, аналогічні викладеним у
позові. Доповнила, що кілька разів приходила за речами до квартири, але відповідач
не пускав її, лаявся. Раніше він бив її, тому вона кілька разів зверталася з
позовом про розлучення. Вона боїться відповідача, тому приходила до квартири з
донькою та зятем. Бажає проживати у квартирі до її розміну. Також її не пускала
до квартири нова дружина відповідача, бо коли позивачка приходила до квартир і
намагалася відкрити двері, вони були зачинені середини.

Відповідач позов
не визнав, суду пояснив, що позивачка з лютого 2006 року добровільно не мешкає
у спірному житлі. Тому що знайшла собі іншого чоловіка, з яким потім
одружилася. Кілька разів приходила за своїми речами, але перешкод він їх у
цьому не чинив. У грудні 2006 року позивачка прийшла пізно ввечері разом із
донькою, онукою та зятем. Викликала міліцію і зайшла з нею, хоча двері були
відчинені. Позивачка залишилася на ніч, але приблизно о 3-й ночі пішла. З
відповідачкою ОСОБА_4 у нього були нормальні стосунки, вона залишала онуку
разом із ним та його нинішньою дружиною. Вважає, що позивачка не може мешкати у
спірному житлі, бо у нього тепер нова дружина.

Відповідачка
ОСОБА_4 позов визнала, суду пояснила, що мешкає з чоловіком у м.
Сєвєродонецьку. Відповідач часто влаштовував сварки, бив матір, виганяв саму
ОСОБА_4 з дому. Вона разом з чоловіком та позивачкою приходила до квартири, відповідач
лаявся, не пускав матір до квартири.
ОСОБА_4 залишала свою дитину у відповідача.

Відповідачка
ОСОБА_5 позов не визнала, суду пояснила, що живе у спірній квартирі з листопаду
2006 року, позивачка пішла з дому добровільно, двічі приходила до квартири,
відповідача викликала відповідача, той приїжджав та впускав позивачку. У грудні
позивача прийшла з донькою, її чоловіком та онукою, викликала міліцію, хоча
двері були не зачинені. Позивачку ніхто не проганяв, вона залишилася, але потім
сама пішла о 3-й ранку. Вона сплатила заборгованість за цю квартиру.

Представник
третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи
був повідомлений.

2

Судом досліджені наступні докази: довідка про зареєстрованих осіб у спірній
квартирі та за місцем реєстрації
відповідачки ОСОБА_5; довідка про належність квартири; довідка та
відповідь з бюро обміну житла; свідоцтво про розірвання шлюбу; постанови про відмову у порушені кримінальної справи; заперечення
проти позову; квитанції про сплату за комунальні
послуги; сторінка газети від 20.12.06.; побутова характеристика відповідача; довідка про режим роботи відповідачки ОСОБА_5;
довідка Лисичанського МВ УМВС щодо не притягнення до адміністративної відповідальності позивача; довідка про відключення від
теплопостачання АДРЕСА_2; копія позову про розірвання шлюбу;
свідоцтва про шлюб; довідка про ремонт АДРЕСА_3; сторінка
газети з об'явою про обмін житла.

Також у судовому
засіданні досліджені матеріали про відмову у порушенні кримінальної справи відносно відповідача у 2006 році №№2202, 3908, 5305
та матеріали цивільних справ за позовами позивачки про розлучення №2-2907/05 і
2-3705/05.

Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові
докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони у справі окрім ОСОБА_5
зареєстровані у квартира АДРЕСА_1. З червня
2006 року після розірвання шлюбу з відповідачем та укладення нового шлюбу
позивачка пішла до нового чоловіка і без поважної причини перестала мешкати
за місцем реєстрації.

Однак позов підлягає задоволенню, оскільки на час розгляду справи у січні
2007 року позивачка не може мешкати у спірному житлі, тому що відповідач
заперечує право на її проживання у спірному житлі без
рішення суду про позбавлення позивачки права на користування цим
житловим приміщенням.

Задовольняючи позов, суд виходить з
наступного.

Згідно ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача користуються нарівні з наймачем
усіма правами та несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого
приміщення, за умови, що вони проживають разом з наймачем.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів
його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення
протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк
за заявою відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у
судовому порядку.

Суд вважає, що у судовому засіданні не було встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 перешкоджав позивачці мешкати у
спірному житлі. Так, як пояснила сама позивачка, вона пішла зі спірного житла у червні 2006 року, але шлюб з новим чоловіком вона
уклала через три дні після розірвання шлюбу
попереднього - 30 червня 2006 року, що на думку суду свідчить про добровільність залишення спірної квартири заради мешкання з
новим чоловіком.

Позивачка пояснила, що приходила до спірної квартири за своїми речами, не
згадуючи про своє бажання проживати там. Тому відповідач перешкоджав їй забрати
саме речі, а не мешканню у спірному житлі. Не
підтвердив пояснення позивачки і працівник міліції Черкашин С.М., навпаки, він пояснив, що двері були
незачинені на замок. Щоб їх середини хтось
відкривав він не чув. Позивачка залишилася у квартирі, щоб її хтось ображав він
не чув. Тобто і в цьому випадку перешкоди позивачці у
судовому засіданні не встановлені.

З довідки про графік роботи відповідачки ОСОБА_5 вбачається, що вона працювала як в денну так і у нічну зміну.
Позивачка не пояснила, яким чином вона завжди приходила до квартири саме у
той час, коли там не було позивача, але була

3

відповідачка ОСОБА_5. Тому суд
критично ставиться і до цих її пояснень.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судому засіданні пояснили,
що не чули сварок, скандалів чи щось подібне між позивачкою та відповідачем.

Оцінюючи пояснення відповідачки ОСОБА_4 суд виходить з того, що згідно цим поясненням відповідач нібито виганяв її з дому та бив
матір. Однак цим поясненням суперечить поведінка відповідачки
яка неодноразово залишала доньку разом з відповідачем, що вона підтвердила у судовому засіданні. Тому суд критично ставиться до її
пояснень та пояснень її чоловіка - свідка
ОСОБА_8, нібито позивач перешкоджав позивачці потрапити до квартири (тим більш, що приходила вона не жити, а за
речами). Окрім того, свідок ОСОБА_8 пояснив, що позивачка зустріла
іншого чоловіка і пішла до нього.

З матеріалів про відмову у порушені кримінальної справи також не
вбачається, що відповідач заважав позивачці мешкати
у спірному житлі, а пояснення відповідача з матеріалу №5305 були написані не одразу зі слів відповідача, а потім, що пояснив
свідок ОСОБА_9. Відповідач категорично заперечував
зміст цих пояснень в частині перешкоджання позивачці мешкати у
спірному житлі.

З цивільних справ вбачається, що позивачка тричі зверталася до суду
стосовно розлучення з відповідачем, однак у
позовних заявах тільки один раз послалася на нібито побиття відповідачем. У позові від 21.09.05. вказала, що подружні стосунки
припинилися у березні 2005 року, хоча у більш
ранньому позові від 29 липня 2005 року припинення шлюбних відносин датувалося нею двома місяцями пізніше - 20 травня 2005
року. Вказані обставини на думку суду також
побічно свідчать про те, що пояснення позивачки є плутаними та такими, що не можуть бути прийняті до уваги без достатніх
доказів.

Разом з тим, у судовому засіданні відповідач двічі пояснив, що він не хоче,
щоб позивачка мешкала у спірному житлі, оскільки і у нього і у неї є нова
сім'я. Оскільки позивачем не надано рішення суду
про позбавлення позивачки права на житло, суд не може відмовити позивачці у
задоволенні позову за наявності заперечень проти її мешкання з боку відповідача
проти позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.64, 71, 72 ЖК УРСР, ст.10, 11, 60,
212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
вселення задовольнити - вселити ОСОБА_2 у квартиру
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд в 10-денний строк з дня
винесення рішення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у 10-ти денний строк зо дня винесення рішення.