Справа
№ 2-43 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року
Микитівський районний суд м. Горлівки Донецької області в складі: головуючого
судді Каліуш О.В., при секретарі Кащенко
В.В., за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Сазонової М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горлівці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Микитівському
районі м. Горлівки про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду, ОСОБА_1, уточнивши у судовому засіданні свої вимоги, просить
стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 70 000 гривень, посилаючись на те, що тривалий час працював
на підприємствах вугільної промисловості у м. Горлівці. Останні трудові
правовідносини мав з шахтою „Комсомолець", де працював з 16.10.2000 року по 19 листопада 2001 року. В наслідок
небезпечних умов праці отримав професійні захворювання, та висновком МСЕК від
26.03.1997 року йому встановлено 25 % втрати професійної працездатності з
професійного захворювання - вібраційна хвороба. Висновком МСЕК від 21 листопада
2001 року йому встановлено 50% втрати професійної працездатності по сукупності:
25% з професійного захворювання - вібраційна хвороба повторно, 25% з
професійного захворювання - хронічний бронхіт вперше, визнаний інвалідом Ш
групи. В подальшому ступінь втрати професійної працездатності не змінювався, та
висновком МСЕК від 30.03.2005 року підтверджений у розмірі 50% по сукупності:
25% з професійного захворювання - вібраційна хвороба, 25% з професійного
захворювання - хронічний бронхіт. У зв'язку з втратою професійної
працездатності йому заподіяна моральна шкода, оскільки внаслідок професійних
захворювань, він відчуває фізичні болі, страждає від приступів кашлю, задухи,
болі у суглобах, вимушений проходити лікування та приймати медичні препарати,
позбавився можливості в повному обсязі виконувати необхідну щоденну роботу по
господарству, відчуває душевні страждання через неможливість відновити втрачене
здоров'я.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримала повністю з тих же підстав, просила стягнути з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань у Микитівському районі м.
Горлівки на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну умовами виробництва у
розмірі 70 000 гривен.

Представник відповідача Сазонова М.О. у судовому засіданні позов не
визнала, пояснивши, що факт заподіяння позивачу моральної шкоди не встановлений
та не доведений. Крім того, Згідно до Закону України „Про Державний бюджет
України на 2007 рік" дія абзацу 4 статті 1, підпункту 1 частини першої статті
21, частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України „ Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання" в частині відшкодування
моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей призупинена на 2007 рік, тому
просила в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх
доказами, суд вважає що позов підлягає задоволенню згідно ст. 21 Закону України " Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" відповідач повинен надавати соціальні послуги та виплати,
у тому числі відшкодування моральної шкоди, за наявності факту заподіяння його
потерпілому, а як вибачається із пояснень позивача, у зв'язку з його роботою в
шкідливих умовах праці він отримав професійне захворювання, що потягло стійку
втрату працездатності, у зв'язку з чим він повинен постійно підтримувати стан
свого здоров'я, приймати медичні препарати. Згідно з ст.ст. 23, 1167 ЦК України
моральна шкоди потерпілого від нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання складається з фізичної болі, душевних страждань, які
йому заподіяні у зв'язку з пошкодженням здоров'я. Наведені докази свідчать про
те, що ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням позивачем трудових
обов'язків, заподіює йому моральні та фізичні страждання, обмежує його
можливість вести активний образ життя, що встановлено висновками МСЕК. Згідно
п.З постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову
практику по справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" - моральна шкода може складатися з моральних стражданнях у
зв'язку з втратою нормальних життєвих зв'язків з неможливості продовжувати
активного образу життя, при настанні інших негативних наслідків. Негативні
наслідки настали для позивача у зв'язку з втратою працездатності, стійкого
погіршення стану його здоров'я.

Суд вважає, що доводи та заперечення відповідача
суперечать вимогам законодавства по відшкодуванню шкоди, так і обов'язковому
для виконання відповідачем Рішенню Конституційного Суду України № 1-рн/2004 від 27.01.2004 року про
відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування, у якому вказані
доводи визнані такими, що суперечать діючому законодавству та Конституції
України.

Суд також вважає безпідставними посилання представника
відповідача на положення ст. 76
Закону України „ Про
Державний бюджет на 2007
рік", оскільки відповідно до ст. 8
Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту обсягу існуючих прав і свобод. Крім того, ст. 76 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2007 рік" не позбавляє позивача права на
відшкодування моральної шкоди та не скасовує відповідальність відповідача перед
позивачем в частині моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд
враховує ступінь втрати позивачем професійної працездатності, встановлений
висновком МСЕК від 21 листопада 2001 року з професійного захворювання хронічний
бронхіт в розмірі 25%, наявності для позивача вимушених змін у його
життєдіяльності, неможливістю відновити втрачене здоров'я, та виходячи з засад
розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове
задоволення позову у розмірі 7 500 гривен.

При цьому суд не бере до уваги доводи позивача про
відшкодування моральної шкоди внаслідок професійного захворювання - вібраційна хвороба,
оскільки вказане професійне захворювання встановлено позивачу висновком МСЕК
від 26 березня 1997 року, тобто до набрання 01.04.2001 року чинності Закону
України від 23.09.1999 року „ Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання,
що привели до втрати працездатності", і таким чином вимога покладання
обов'язку по відшкодуванню моральної шкоди на Відділення ВД ФССНВ на
виробництві та професійних захворювань України в Микитівському районі м.
Горлівки є безпідставною.

Керуючись ст. ст. 23,
1167 ЦК України, ст. ст. 21,
34 Закону України "
Про загальнообов'язкове
державне   соціальне   страхування
від   нещасного   випадку
на

виробництві або професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності", ст. ст. 214,215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково, стягнути з Відділення
Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Микитівському районі м.
Горлівки на користь ОСОБА_1
моральну шкоду, завдану стійкою втратою працездатності, у вигляді одноразового
відшкодування у розмірі 7
500 гривен.

Стягнути з Відділення Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Микитівьскому районі м. Горлівки на користь
Територіального Управління Державної судової адміністрації в Донецькій області
витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1 гривна 50
копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області через Микитівський районний суд м. Горлівки
шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя: