Справа № 2-746/07
«05» лютого 2007 року
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого      - судді Погрібного
за секретаря      - Абергард І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання
шлюбу на підставі того, що подружні відносини припинені. Як причину припинення
подружніх відносин позивач вказує, що сторони є різними за характером людьми,
за час спільного проживання сторони втратили один до одного почуття любові та
поваги, на підставі цього між сторонами постійно відбуваються сварки та
скандали. Сторони неодноразово намагалися налагодити сімейні відносини, але це
не призвело до позитивного результату.
Відповідачка 10.10.2006 року до суду з'явилася, позовні вимоги позивача не
визнала, просила суд надати сторонам строк для примирення.
У судові засідання 15.12.2006 року та 05.02.2007 року відповідачка не
з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним
чином. Суд у зв'язку з її неявкою та неповідомлення про поважні причини такої
неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність
відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності
відповідачки, що не з'явилася, у порядку заочного розгляду справи.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову.

У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 грудня
1998 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний
актовий запис № 678. Від шлюбу є неповнолітні доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Цей шлюб у сторін є першим.

Сторони спільно не проживають з квітня 2006 року, подружні відносини не
підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Причиною розпаду
сім'ї послужило те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й
поваги один до одного. Відносини стали існувати лише формально. За час шлюбу
між сторонами постійно відбувалися сварки та скандали, що негативно впливає на
вихованні дітей.

Вжиті сторонами спроби до примирення виявилися безрезультатними та не
привели до відновлення сім'ї.

Вжиті судом міри в порядку статті 111 Сімейного кодексу України щодо
примирення чоловіка і жінки також не привели до відновлення сім'ї. Неявка
відповідачки у судове засідання оцінюється судом як відсутність прагнення до
збереження сім'ї.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження
шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, та їх неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають
істотне значення.

Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в
органах РАГС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,
11, 30, 60, 61, ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174, ст. 215 ЦПК України, СУД -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Відділом реєстрації актів
громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської
ради 26 грудня 1998 року, актовий запис № 678, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 держмито в розмірі 17,0
гривень, ОСОБА_2 - від сплати звільнити.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд
першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.