У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 червня
2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Григор'євої
Л.І.,

суддів:

Гуменюка В.І.,           Данчука
В.Г.,

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
трудового договору укладеним, розірвання трудового договору, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2006 року та
рішення апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2007 року,

встановила:

У червні 2005 року позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи його тим, що з 1 грудня 2002 року до 1 серпня 2005 року вона фактично
працювала на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначала, що на роботу була прийнята ОСОБА_3
шляхом фактичного допуску до праці. 19 липня 2005 року відповідач повідомив її
про звільнення з роботи,  не зазначивши
підстави її звільнення, не провів розрахунок при звільненні та не видав їй
належним чином оформлену трудову книжку. Посилаючись на те, що її звільнення з
роботи є незаконним, а також, що відповідач не надавав їй щорічні відпустки, в
період з 1 січня 2005 року до 19 липня 2005 року мав місце простой з вини
відповідача, а після звільнення відповідач відмовився внести відповідні записи
у трудову книжку та видати її, просила визнати укладеним трудовий договір між
нею та відповідачем, який розірвати на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України,
зобов'язати відповідача видати належним чином оформлену трудову книжку,
стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного
прогулу, вихідну допомогу, грошову компенсацію за невикористані відпустки й
простой та моральну шкоду.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2006 року
визнано укладеним 1 грудня 2002 року трудовий договір між сторонами по справі,
який розірвано за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України,
зобов'язано відповідача вчинити запис у трудову книжку ОСОБА_1 про її роботу на
посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1 лютого 2003 року до 1 серпня 2005 року та про її
звільнення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу в розмірі 4 500 грн., а також моральну шкоду в розмірі 1 тис
грн., а всього 5 500 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2007 року рішення
Малиновського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2006 року скасовано,
ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
змінити рішення Малиновського районного суду м. Одеси від      11 серпня 2006 року, визнати укладеним
трудовий договір між нею та відповідачем, визнати його розірваним у зв'язку з
порушенням відповідачем трудового законодавства, зобов'язати відповідача
вчинити запис у трудову книжку, стягнути з відповідача на її користь середній
заробіток, вихідну допомогу, моральну шкоду, грошову компенсацію та скасувати
рішення апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2007 року, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що судове рішення
постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права та
передбачені      ст. 338 ЦПК України
підстави для його обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2007 року     залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук