Справа №22ц-266/07                                                                 Головуючий
в 1 інстанції: ІвасютаЛ.В.
Категорія: 32                                                                                             Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД       ВОЛИНСЬКОЇ      ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                          УКРАЇНИ

«5»
квітня 2007 року.                                                                                      м.
Луцьк.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого              -          судді Завидовської О.Г.,

суддів                         -          Данилюк В.А., Мудренко Л.І.

при секретарі             -           Тарасюк Ю.А.

з участю:

позивача
ОСОБА_1,

представника
позивача - адвоката ОСОБА_3,

представників
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1
доОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщення
та про зобов»язання відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації
фізичних осіб Луцького MB УМВС України у Волинській області про зняття відповідача
з реєстрації за апеляційною скаргою відповідачаОСОБА_2 на рішення Луцького
міськрайонного суду від 26 грудня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

10.01.2006 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом доОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим
приміщенням за адресою АДРЕСА_1, мотивуючи свій позов тим, що відповідач лише
зареєстрована у спірній квартирі, але в ній з часу її прописки з 1988 року не
проживає, не приймає участі в оплаті вартості житлово -комунальних послуг.
Просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням
за вищевказаною адресою та зобов»язати відділ у справах громадянства міграції
та реєстрації фізичних осіб Луцького MB УМВС України у
Волинській області зняти з ОСОБА_2 з реєстрації за вказаною адресою.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 26.12.2006 року
позов задоволено. Постановлено ОСОБА_2 визнати такою, що втратила право
користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1. Відділу у справах
громадянства міграції та реєстрації фізичних осіб Луцького MB УМВС
України у Волинській області зняти ОСОБА_2 з реєстрації за адресою АДРЕСА_1

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу,
в якій, покликаючись на
невідповідність висновків суду

обставинам
справи та порушення   норм процесуального
права, просила   рішення суду першої
інстанції скасувати і постановити нове - по суті позовних вимог.

В даному судовому засіданні представники відповідача,
кожен зокрема, апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав і
просили скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати і
постановити нове - про відмову у задоволенні позову.

Позивач та її представник, кожен зокрема, апеляційну
скаргу заперечили, просили рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання особи такою, що втратила
право користування житловим приміщенням, суд виходив з того, що відповідач,
будучи зареєстрованою в спірному житловому приміщенні з 03.06.1988 року, більше
шести місяців не проживає в ньому з поважних причин, а отже втратила право
користування цим приміщенням.

Встановлені судом обставини справи підтверджуються наявними у справі
належними доказами, на які є покликання в рішенні суду.

Факт тривалого не проживання в спірній квартирі не заперечували
відповідачка, її представники (а.с.а.с.20, 73,98) та підтвердили всі допитані
по справі свідки.

Поважність причин не проживання в спірній квартирі в ході розгляду справи
відповідач не довела, а дослідженими в суді доказами спростовуються пояснення
її щодо того, що позивачка чинить їй перешкоди в користуванні житлом і що вона
за станом здоров»я потребує стороннього догляду і не може з цієї причини
проживати там, а показання свідків зі сторони відповідачки - ОСОБА_6,
ОСОБА_7-беззаперечно не підтверджують поважність причин не проживання
відповідачки як до її захворювання, так і після.

Відповідно до повно і всебічно з»ясованих обставин справи, які
підтверджуються належними доказами та до вимог ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд
дійшов правильного висновку, що відповідачка втратила право користування
АДРЕСА_1.

Рішення суду в цій частині позовних вимог постановлено з додержанням норм
матеріального і процесуального права .

Разом з тим, рішення суду в частині зобов»язання відділу у справах
громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Луцького MB
УМВС у Волинській області зняти ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1
постановлено з порушенням норм процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення цієї частини позовних вимог.

Так, суд в порушення вимог ст. 130 ч.б п.2 ЦПК України не вирішив питання
про склад осіб, які братимуть участь у справі і не залучив до участі в розгляді
цієї частини позовних вимог в якості відповідача (ст. 30 ЦПК України) відділ у
справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Луцького MB
УМВС у Волинській області, а оскільки останній є суб»єктом владних повноважень,
то позовні вимоги, заявлені до нього, повинні розглядатись в порядку
адміністративного судочинства відповідно до вимог ст. ст. 2, 17 КАС України.

На підставі наведеного, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, а
провадження - закриттю відповідно до ст. ст. 310 ч.І, 205 ч.І п.1 ЦПК України.

Керуючись  ст. ст. 205 ч.І п.1, 206, 310, 313, 316, 317,
319   ЦПК України, колегія

суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідачаОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Луцького міськрайонного суду від 26 грудня 2006 року в частині зобов»язання
відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Луцького MB
УМВС України у Волинській області про зняттяОСОБА_2 з реєстрації за
адресою: АДРЕСА_1 скасувати, провадження у справі в цій частині закрити,
повідомивши позивача, що розгляд вимог про зняттяОСОБА_2 з реєстрації за
вказаною адресою віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

В решті рішення
суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.