overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-7
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

ЗО січня
2007 року                                Герцаївський
районний суд Чернівецької

області

в складі :

головуючої-судді:                                                                            Акостакіоає
О.Т.

при
секретарі:                                                                                  Лішман
Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Герца справу за позовом ВАТ „Енергопостачальна компанія
"Чернівціобленерго" в особі Герцаївського РЕМ до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення правил користування
електричною енергією для населення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник
позивача звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що в результаті
перевірки, яку 21 червня 2004 року провели
працівники Герцаївського РЕМ
було виявлено та складено акт НОМЕР_1
про те, що ОСОБА_1, який проживає в АДРЕСА_1 допустив порушення державної
пломби на лічильнику у зв'язку з чим Герцаївському РЕМ були завдані
збитки на суму 715 грн.
97 коп.

Представник
позивача в судовому засіданні підтримав позов повністю на підставах зазначених
у позовній заяві посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві.

Відповідач позов
не визнав, та пояснив, що по даному акту до нього був пред'явлений аналогічний
позов та 20 жовтня 2005 року
Герцаївським районним судом було винесено рішення, яке набрало законної сили.

Судом
встановлено, що 21 червня 2004 року,
працівниками Герцаївського РЕМ
під час перевірки Правил користування електричною енергією для населення
відносно ОСОБА_1 був складений акт НОМЕР_1,
згідно якого відповідач споживав безобліково електроенергію. З даного
приводу у 2005 році
представник позивача звернувся із позивом до суду про відшкодування збитків
РЕМу.

20.10.2005 року по справі № 2-232/2005 Герцаївським
районним судом було винесено рішення про задоволення даного позову, а саме з
відповідача стягнути 715
грн. 97 коп. та судові витрати.

Відповідно до п.
2 ст. 205 ЦПК України суд
закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду ухвалені
або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, по той самий
предмет із тих самих підстав.

Оскільки зазначене рішення суду не було оскаржене
позивачем та набрало законної сили провадження у справі слід закрити. Керуючись
п. 2 ст. 205 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Провадження у
справі за позовом ВАТ „Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго"
в особі Герцаївського РЕМ до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних
внаслідок порушення правил користування електричною енергією для населення
закрити.

Ухвалу може бути
оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-дений строк, з дня винесення
ухвали ,заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: підпис

Копія вірна:
оригінал знаходиться в справі
№  2-2118/2007p
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19.01.2007  p.   місцевий  Малиновський
райсуд  м.Одеси

в  складі:   судді                                                Савинської  І.О.

при  секретарі                          Кардавіенко  Т.П.

з  участю  адвоката                            ОСОБА_4,

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  в
залі  суду  в м.Одесі
цивільну  справу  за
позовом  ОСОБА_1  до
ОСОБА_2  про  розірвання шлюбу  та
про  визначення  місця
проживання  малолітньої  дитини,

ВСТАНОВИВ:

Подружжя  з  ІНФОРМАЦІЯ_1  р.
знаходяться  в  зареєстрованому шлюбі,   від
якого  мають  доньку
ОСОБА_3,   яка  мешкає
з  позивачкою.

Позивачка
просить  суд  розірвати
шлюб  з  відповідачем, вказуючи  на
те,   що  з  09.12.2005
р.   не  підтримують
шлюбних відносин,   спільного  господарства
не  ведуть,   мешкають
окремо, так  як  сторони
не  знайшли  взаємопорозуміння,   виникали
сварки, відповідач  не  допомогав
матеріально,   бив  її
коли  вона  була вагітна,   що  й  привело
до  віжчуження.

Крім  цього  позивачка
просить   суд  залишити
малолітню дитину  ОСОБА_3
мешкати  з  нею,
підкріплюючи  свої  вимоги тим,
що  відповідач  своєю
аморальною  поведінкою може  негативно впливати  на
виховання  дитини,   моральний
та  психічний  розвиток

ДИТИНИ-.

Відповідач у
судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений
через засоби масової інформації, причини
неявки  суду  не
повідомив.

Вислухавши  пояснення
позивачки,   вивчивши  матеріали справи,   суд
вважає,   що  позов
має  підґрунтя  та
підлягає задоволенню.

Як встановлено в
судовому засіданні сторони з 09.12.2005
р. не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть,   мешкають
окремо,  майнового  спору
між  ними  немає.

Відповідно  до  ч.І
ст.   160
СК  України  місце
проживання дитини,   яка  не
досягла  десяти  років,
визначається  за  згодою батьків.

За  таких     обставин
суд  приходить  до
висновку,   що  малолітню

дитину  треба,
залишити  мешкати  з
ОСОБА_1   та  подальше

спільне  життя  подружжя
протиречить  інтересам  позивачки.

Керуючись ст.ст.
110, 112, 160 СК
України, ст.ст.10, 11,
208,209,212-215,224-226  ЦПК  України,
суд

ВИРІШИВ:

Розірвати  шлюб
між  ОСОБА_1  та
ОСОБА_2, зареєстрований  ІНФОРМАЦІЯ_1  р.     міським  РАГС
м.  Умані  Черкаської області,   актовий
запис  N НОМЕР_1,   маючих  неповнолітню
дитину.

Неповнолітню  доньку
ОСОБА_3,   залишити  мешкати
з  позивачкою ОСОБА_1

При
видачі  свідотства  про
розірвання  шлюбу  стягнути
на користь  держави  з
ОСОБА_2   -
15  грн.,   а
ОСОБА_1   від сплати  держимата
звільнити.

Рішення  може  бути
оскаржено  до  апеляційного
суду  Одеської області  шляхом
подачі  протягом  10  днів  до  Малиновського райсуду  м.Одеси  заяви
про  апеляційне  оскарження,
та  подальшою подачею  протягом
20  днів  апеляційної
скарги,   з  подачею
її копії  до  апеляційної
інстанції,   або  в
порядку  ч.4  ст.295  ЦПК України.

Заочне  рішення
може  бути  переглянуте
судом,   що  його ухвалив,   за
письмовою  заявою  відповідача,
поданою  протягом десяти  днів  э
дня  отримання  його
копії.
Справа 22ц- 1106  2007 р.                                                     Головуючий
стягнення аліментів                                                                    Лігус
Доповідач -      Зазулинська Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 09 березня 2007 року
колегія   суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого                          Карімової Л.В.

суддів                                      Зазулинської
Т.П.

Кірсанової Л.І. заслухавши суддю-доповідача по виконанню вимог ст. 301 ЦПК України по
підготовці апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Орджонікідзевського  районного суду м.
Харкова від 11 грудня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_2. задоволені частково: стягнуто зі ОСОБА_1. аліменти на її утримання в сумі 150 грн. щомісячно,
починаючи з 01 вересня 2006 року.

На
зазначене рішення суду відповідачем ОСОБА_1. подана апеляційна скарга, яка
ухвалою судді апеляційного суду від 05
лютого 2007 року
була залишена без руху для усунення її недоліків: сплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, для чого надавався строк до
19 лютого 2007 року.

В
зв'язку з неотриманням апелянтом копії ухвали судді від 05 лютого 2007 року, ухвалою
від 19 лютого 2007 року йому був
наданий додатковий строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

У наданий судом строк ухвала судді апелянтом була виконана, про що свідчить
надана апеляційному суду квитанція про сплату ОСОБА_1. 02.03.07р. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 грн., у зв'язку з чим
ухвалою судді апеляційного суду Харківської області від 05 березня 2007 року вказана
апеляційна скарга була прийнята до розгляду апеляційним судом.

При підготовці апеляційного
розгляду справи проведено такі дії:

- з'ясовано
питання про склад осіб, які беруть участь у справі, визначено характер спірних
правовідносин та закон, який їх регулює, з'ясовано обставини, на які
посилаються сторони та інші особи, які беруть участь у справі, як на підставу своїх
вимог і заперечень; з'ясовано, які обставини визнаються чи заперечуються
сторонами та іншими особами. Також проведено інші дії, що пов'язані з
забезпеченням апеляційного розгляду справи.

Додаткових доказів або клопотань
про їх витребування апеляційна скарга не містить.

Враховуючи, що по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1підготовчі дії
проведено повно, колегія суддів знаходить їх достатніми для закінчення
підготовки апеляційного розгляду справи з призначенням її до розгляду в
судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 301, 302 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Закінчити підготовку апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення
аліментів.

Призначити справу до розгляду в апеляційній інстанції у
судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області на 11-00 годину 22 березня 2007 року.

В судове засідання викликати
сторони.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
березня 2007 року                                                        м. Київ

Суддя
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

Гуменюк
В.І.,

розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення апеляційного суду Тернопільської області від
1 лютого 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1до ВАТ “Тернопільобленерго” про
скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,
поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного
прогулу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом, посилаючись на те, що працюючи
ІНФОРМАЦІЯ_1 Підволочиського РЕМ наказом НОМЕР_1 їй оголошено догану за подання
недостовірного звіту. 11 вересня 2006 року наказом НОМЕР_2 її звільнено з
роботи відповідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за систематичне
невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором.
Просила скасувати накази НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 11 вересня 2006 року, поновити її
на роботі та стягнути з відповідача на її користь середньомісячний заробіток за
час вимушеного прогулу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13 листопада 2006 року позов
задоволено. Поновлено ОСОБА_1 на посаді бухгалтера 2 категорії (на правах головного)  Підволочиського РЕМ. Стягнуто з відповідача на
користь ОСОБА_1 1 702 грн.
середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення в частині
поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку у розмірі 851
грн. підлягає негайному виконанню.

Рішенням апеляційного
суду Тернопільської області від 1 лютого 2007 року рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 13 листопада 2006 року скасовано і ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить
скасувати ухвалене рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм матеріального
чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_1до ВАТ “Тернопільобленерго”
про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,
поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного
прогулу.

Копію
ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                   В.І. Гуменюк
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Подільського районного суду м.Києва від                 30 грудня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду м.Києва від 2 лютого 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_2звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1про вселення
у АДРЕСА_1,  посилаючись на те, що
зазначена квартира є його власністю на підставі свідоцтва про право власності
від 3 червня 2005 року, проте відповідачка чинить йому перешкоди в користуванні
житлом.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 30
грудня 2005 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 2
лютого 2007 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
позов, суд виходив із того, що позивач є власником спірної квартири і має право
проживати в ній.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність перевірки
матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом             ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м.Києва
від 30 грудня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 2 лютого 2007
року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін
Справа № 2-64
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

24   січня  2007
року Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого :
судді Козловської Л.Д.

при секретарі:            Лупу
К.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Герца справу за позовом

Служби у справах
неповнолітніх Герцаївської районної державної адміністрації до

ОСОБА_1, про позбавлення
батьківських прав ,-

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2006 року служба у
справах неповнолітніх Герцаївської районної державної адміністрації звернулась
в суд із вказаним позовом на підставі ст. 165
СК України посилаючись на те, що мати неповнолітньої ОСОБА_2 залишила її та
живе окремо від неї. Вихованням дитини не займається, не цікавиться її
здоров'ям, не приділяє материнської турботи.

В судовому
засіданні служба у справах неповнолітніх Герцаївської РДА позов підтримала і в
своєму поясненні посилалась на обставини викладенні в позовній заяві.

Відповідачка
ОСОБА_1 в судовому засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена
про час та місце розгляду справи.

Суд, вислухавши
сторін, допитавши бабусю дитини, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

Із ксерокопії
свідоцтва про народження вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 являється матір'ю
неповнолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1..

Згідно висновку
опікунської ради при Герцаївський райдержадміністрації „ Про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 "
мати дитини залишила її у жовтні 2005
року про, що написала нотаріально засвідчену заяву, про передачі своєї
доньки своїй матері ОСОБА_3. Проживає окремо від дитини, не займається її
вихованням, ухиляється від її утримання. Не підтримує ніяких стосунків з
дитиною. Такий спосіб життя матері негативно впливає на виховання дитини, тому
ОСОБА_1 слід позбавити батьківських прав, що буде відповідати інтересам її
неповнолітньої доньки   ОСОБА_2.

Таким чином,
судом встановлено, що відповідачка на протязі півтора року ухиляється від
виконання своїх обов'язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164,165,166
СК України, ст.ст. 15,30,62,75,202,224
ЦПК України ,суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити
батьківських прав ОСОБА_1 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1
держмито на користь держави в сумі 8
грн.50 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через
Герцаївський районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
Справа №2-684 2007 р.
Рішення

Іменем
України

7 лютого 2007 року                                                            Бердянський міськрайонний суд

у складі:
головуючого - судді Троценко Т. А.

при секретарі:                                     Онищук О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стяг­нення аліментів на навчання
повнолітньої дитини.

Встановив:

ОСОБА_1 в судовому засіданні просить стягнути аліменти на
свою користь на навчання.

8 обгрунтування своїх вимог позивач пояснив, що
ОСОБА_2 є його рідним ба­

тьком, до досягнення ним повноліття
виплачував аліменти.

З вересня 2006 року він являється студентом денної форми
навчання Академії управління та інформаційних технологій «АРІУ», просить
стягнути аліменти з відпові­дача в розмірі 14 частини заробітку, оскільки навчання
є платним.

Відповідач ОСОБА_2, допитаний за судовим дорученням, в
судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що у нього невелика заробітна
плата, син вже спроможний себе
забезпечити та заробити на своє навчання.

Дослідивши та
вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необ­хідність
часткового задоволення позову ОСОБА_1 з таких підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження,
відповідач є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно довідки ОСОБА_1 являється
студентом денної форми навчання Академії управління та інформаційних тех­нологій «АРІУ». Термін навчання до
2009 року.

Згідно копії договору «про надання освітніх послуг» від
18. 03. 2006 р. навчання є
платним, загальна вартість якого складає 9800,00 грн.

Ст. 199 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо
повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти
трьох років за умови, якщо вони мо­жуть
надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач має
невелику заробітну плату, про що свідчить довідка з місця роботи, на його утриманні
знаходиться дружина та двоє

2

малолітніх дітей, тому суд вважає, що з урахуванням його матеріального
становища мо­жливо стягнути аліменти на навчання сина в розмірі 1/6 частини
заробітку.

Керуючись ст. ст. 198, 199 СК
України, ст. ст. 212- 215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Бердянська Запорізької області
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на його утримання аліменти в
розмірі 1/ 6 частини всіх видів заробі­тку до
досягнення ОСОБА_1. 23 - х років або закінчення навчання, починаючи з 20. 09. 2006
року.

Стягнути з
ОСОБА_2 держмито на користь держави 51 грн., а також витрати на інформаційно
- технічне забезпечення 7 грн. 50 коп.

Рішення може
бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд. Заяву про апеля­ційне оскарження може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.
Справа №2-1512 2007
РІШЕННЯ

Іменем України

7 лютого 2007
року           Бердянський
міськрайонний суд

у складі:
головуючого - судді Троценко Т. А.

при секретарі:                                      Онищук О.О.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.
Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.
Бердянська в особі Бердянської міської ради про визнання права власності на
самочинно збудоване нерухоме
майном

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в судовому
засіданні підтримала його представник за дорученням і пояснила, що позивачу
на праві власності на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 29. 08. 2006
р. належить житловий буди­нок
АДРЕСА_1.

Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 191 кв. м.

На території
домоволодіння він без належного дозволу побудував сіни «аі» пло­щею 23,9 кв.м.,
і просить визнати за ним право власності на самовільну побудову.

Згідно технічного висновку КП «Архітектурно -
планувальне бюро» від 12.06. 2006 р. побудова перебуває в задовільному технічному
стані, деформаційних явищ не­має, санітарні та пожежні вимоги не порушено, норми
розміщення відповідають вимо­гам ДБН 360-92 «Градобудівництво. Планування та забудова
міських та сільських се­лищ».

Представник відповідача - територіальної громади в особі
Бердянської міської Ради за дорученням Грімова С. А. в судове засідання не явилась, про день, час і місце слухання справи сповіщена належним чином, в заяві не заперечує проти
позову, просить розглянути справу в її відсутність.

Згідно до ст.
130 ЦПК України при визнанні відповідачами позиву в попере­дньому судовому засіданні справа розглядається по суті з
винесенням рішення.

У відповідності з ч. 5 ст. 376 ЦПК України 2004 року на вимогу власника (
корис­тувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній,
якщо це не порушує права інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 має на праві власності жит­ловий будинок АДРЕСА_1, просить узаконити сіни «аі»,

2

які
розташовані на земельній ділянці, його вимоги законні та обґрунтовані, визнані
від­повідачем, не порушують права інших осіб, а отже є підстави для задоволення
позову.

Керуючись ст. 376 ЦК України, ст. ст. 130,212 -215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на самочинно збу­довані сіни
«аі», що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд. Заяву про апеля­ційне
оскарження може бути подано протягом десяти днів після оголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суд подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.