АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

«21 »  березня
2007 р.                                                                                              м.
Чернівці

Колегія
судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької
області у складі: головуючого: Чміля І.Х. суддів: Ружило О.А., Галичанського А.Д.
при секретарі: Брензило В.В. за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кельменецького
районного суду Чернівецької області від 7 лютого 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя.

Вказувала на те, що з 1987 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому
шлюбі.

Від шлюбу вона народила двоє дітей, синів ОСОБА_3, 1988 року народження, та
ОСОБА_4, 1991
року народження.

Під час спільного проживання в шлюбі з відповідачем ними
було придбано нерухоме майно, а саме: магазин „Любе" розташований
АДРЕСА_1, вартістю 9975 грн., нежитлову будівлю, яка розташована в с Іванівні,
Кельменецького району, та використовується під магазин, вартістю 3975 грн., а
також набуто у власність земельну ділянку площею 0,0141 га. АДРЕСА_1. Все
перераховане майно є їх спільною сумісною власністю подружжя.

Справа: 22ц-255
2007 р.

Так як відповідач
на добровільний поділ майна не погоджується, то просила суд з врахуванням вимог
ч.3 ст. 70 Сімейного Кодексу України, та те, що з нею проживають двоє дітей, а
відповідач не надає допомоги на їх утримання, збільшити розмір належної їй
частки в майні, та виділити із спільного майна подружжя у власність в натурі
приміщення магазину АДРЕСА_1, вартістю 9975 грн., та земельну ділянку площею
0,0141 га АДРЕСА_1, вартістю 8709 грн.

Відповідачу виділити у власність приміщення магазину
вартістю 3975 грн., яке знаходиться в с.Іванівці, Кельменецького району.

В ході розгляду справи позивачка уточнила свої позовні вимоги і дала згоду
на виплату відповідачу за різницю його частки в спільному майні подружжя
грошової компенсації в сумі 6 000 грн. Та просила стягнути на її користь з
відповідача половину понесених нею судових витрат.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької
області від 7 лютого 2007 року уточнені позовні вимоги позивачки задоволено.

Виділено в рахунок поділу спільної сумісної власності подружжя та визнано
за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю магазину „Любе" площею
22,40 кв.м. розташовану АДРЕСА_1 вартістю 9975 грн., а також на земельну
ділянку площею 0,0141 га вартістю 8709 грн. розташовану АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_2 та визнано його право власності на нежитлову споруду
будівлю магазину площею 31,50 кв.м., яка розташована в с.Іванівці,
Кельменецького району, вартістю 3975 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
6 000 грн. грошової компенсації, як різницю його частки у спільній
сумісній власності.

Стягнуто з відповідача на користь позивачки 93 грн. 42 коп. в рахунок
відшкодування витрат по сплаті судового збору, та 15 грн. в рахунок понесених
витрат на оплату інформаційно - технічного забезпечення.

На вказане рішення ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на
предмет його скасування в частині стягнення з неї на користь відповідача
грошової компенсації замість його частки у спільній сумісній власності, та в
частині розподілу судових витрат, та ухвалити нове рішення, яким відступити від
рівності часток при поділі майна подружжя, звільнивши її від сплати відповідачу
грошової компенсації в сумі 6 000 грн., та стягнути з нього на її користь
судові витрати в повному обсязі.

Посилається на
те, що судом безпідставно стягнуто з неї на користь відповідача грошову
компенсацію в сумі 6 000 грн., мотивуючи уточненням нею в

судовому
засіданні позовних вимог, та її згоду на виплату вказаної грошової
компенсації. Насправді вона підтримала в суді свої вимоги зазначені в позовній
заяві про збільшення її частки в спільному майні подружжя з врахуванням, що на
її утриманні знаходиться двоє дітей.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної
скарги, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що перебуваючи в шлюбі, сторони придбали на праві спільної
сумісної власності нерухоме майно загальною вартістю 22 659 грн.

Відповідно до вимог ст.. 70 Сімейного Кодексу України в разі поділу майна,
що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Отже, виходячи із наведених вимог норм матеріального права, частка кожного
із сторін в спільному майні є рівною і складає по 11 329 грн. 50 коп.

Фактично судом виділено позивачці із майна в натурі
приміщення магазину „Любе" розташована АДРЕСА_1 вартістю 9975 грн. та
земельну ділянку за вказаною вище адресою площею 0,0141 га. вартістю 8709 грн.
Всього майна на суму 18 684 грн.

Відповідачу виділено в натурі нежитлове приміщення розташоване в с
Іванівні, Кельменецького району, вартістю 3975 грн., що на 7354 грн. менше від
належної йому частки.

Виходячи з того, що відповідач погодився на отримання грошової компенсації,
а позивачка в судовому засіданні не заперечувала проти її сплати, суд
обгрунтовано стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості
його частки у спільному майні подружжя в сумі 6 000 грн.

Доводи апеляційної скарги на те, що судом при поділі
майна не було застосовано вимоги ст..
70 Сімейного Кодексу України щодо збільшення її частки в майні з
врахуванням знаходження на її утриманні двох дітей є необгрунтованими,
оскільки, навіть після стягнення з неї на користь відповідача грошової
компенсації вартість виділеного їй майна в натурі на 1354 грн. перевищує
належну їй частку.

Крім того під вимогами ч.3 ст. 70 Сімейного Кодексу України слід розуміти,
що суд може відступити від рівності часток подружжя в інтересах дітей при
поділі між ними житлової площі, меблів та інших предметів домашнього вжитку.

По даній справі
предметом поділу між сторонами було не зазначене вище майно, а заявлялися
вимоги щодо поділу нежитлових будівель і земельної ділянки котрі
використовувалися сторонами як засоби підприємницької діяльності з метою

отримання
прибутків.

Виходячи з наведеного рішення суду першої інстанції
відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням норм матеріального
права, та цивільного -процесуального законодавства, а тому підстав для його
скасування колегія не знаходить.

Керуючись
ст..ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Кельменецького районного суду Чернівецької області від 7 лютого

2007 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом 2-х місяців.