Справа № 22-305
2007р.                                                      Рішення ухвалено під головуванням
Категорія: 17                                                                       Токар Л.В.
Доповідач: Мартьянова Л.І.
РІШЕННЯ

Апеляційного суду Вінницької області

від 19 лютого 2007 року

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Нагорняка В.А.

Суддів: Мартьянової Л.І., Пащенко Л.В.

При секретарі: Пшеничній Л.В.

Розглянувши у відкритому засіданні в
м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ КАСК «Оранта» на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від
4.12.2006 року за позовом ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення страхових
виплат,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулась з
позовом до суду до ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення страхових виплат, посилаючись на те, що клала з Головним управлінням
державного страхування СРСР в особі Укрдержстраху договори страхування, а саме:
17.05.1977р. на 1000 крб. на користь ОСОБА_2  та 25.04.1988р. на 1000гр.; 19.05.1983р. та
2.04.1988р. по 1000 гр. на користь ОСОБА_3

Страхові внески позивачкою внесені повністю, умови договору з її боку
повністю виконані, однак страхова компанія
відмовляється від виплат страхових сум, а тому просить стягнути страхові виплати з урахуванням індексу інфляції, що
складає 12760 гр. по чотирьом договорам страхування.

Рішенням ленінського районного суду м. Вінниці від 4.12.2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено.

В апеляційній скарзі ВАТ НАСК «Оранта» просить скасувати зазначене рішення,
як таке, що не відповідає вимогам закону і судом
неповно з'ясовано обставини що мають значення для
вирішення спору та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи спір та задовільняючи позовні вимоги суд помилково дійшов такого висновку.

Так, згідно ст. 1 ч. 1 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень
громадян України» саме держава бере на себе зобов'язання перед громадянами України, які внаслідок знецінення
втратили грошові заощадження, поміщені в період до 2 січня 1992 року в
установи державного страхування.

Відповідно до
ст. 6 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» порядок перерахування коштів з Державного
бюджету України установам колишнього
Укрдержстраху визначається Кабінетом Міністрів, а саме: постановою від
30.05.2005 року №409 «Про виплату в 2005р. громадянам України

2

компенсації
втрат від знецінення грошових заощаджень і страхових внесків, вкладених до

2 січня 1992 року в установи колишнього
Укрдержстраху».

Відповідно до
зазначеної постанови НАСК «Оранта» проводить страхові виплати спадкоємцям застрахованих осіб або страхувальників,
померлих у 1997-2004 роках в межах залишку проіндексованих
страхових внесків, але не більше ніж 150 гр., а спадкоємцям застрахованих осіб або страхувальників, померлих у 2005 році в
межах проіндексованих внесків, але не більше ніж 500 гр.

Для інших категорій громадян така
компенсація не передбачена.

Таким чином, підстав для стягнення страхових внесків немає, а тому рішення
суду підлягає до скасування.

Приймаючи до уваги, що судом повністю зібрані докази по справі і підстав
для направлення на новий розгляд немає, колегія суддів
вважає за необхідне постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст. 307,309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ КАСК «Оранта»
- задоволити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 4 грудня 2006 року
скасувати і ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 у позові ВАТ НАСК «Оранта» про
стягнення страхових виплат - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Верховного Суду України протягом двох місяців

3          дня
його проголошення.