Справа № 2з-3/2007 рік
РІШЕННЯ

ЇМ "ЯМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року
Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді             Кулика
П.О.

при секретарі                     Степанчук СІ.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Червоноармійську справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2та ОСОБА_3про поділ майна

ВСТАНОВИВ:

У червні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про
поділ майна мотивуючи його тим, що вона із 17 травня 1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За цей час вони набули слідуюче
майно: житловий будинок, гараж, літню кухню, сарай, дровітню, криницю, туалет та паркан навколо садиби, що знаходиться
по АДРЕСА_1.

Станом на 22.03.2006 року житловий будинок та господарські будівлі не прийняті
в експлуатацію, а тому не існує їх інвентаризаційна оцінка.

В даний час вона з донькою мешкає в
м. Житомирі, наміру повернутися проживати в АДРЕСА_1 не має, але бажає поділити
спільно нажите майно і у зв"язку з цим просить суд житловий будинок та господарські споруди в натурі виділити відповідачу, а
на її користь стягнути з нього грошову компенсацію 1/2 частки у праві спільної сумісної
власності.

До участі у справі в якості
співвідповідача судом залучена ОСОБА_3.

Під час розгляду справи позивачка
неодноразово змінювала свої позовні вимоги, а 24.01.2007 року у поданій до суду письмовій заяві її представник просив визнати
об"єкти незавершеного будівництва по АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю і виділити їй в натурі 1/2 частину нерухомого майна по запропонованому експертом 3 варіанту під номером "другий співвласник", врахувавши той факт, що на її утриманні знаходиться
неповнолітня дитина, а саме: кухню 2 площею 15, 5 м2, вартістю 6949 грн., кімнату 3, площею 13,3 м2, вартістю 5574 грн., кімнату 4 площею 14,1 м 2вартістю 5910 грн., сарай "В" площею 16 м2, вартістю 2334 грн., гараж "Г" площею 29,8 м2, вартістю 3334 грн., дровітню "Д" площею 33,8 м2 вартістю 1438 грн., 1/2 вартості паркану "П" вартістю 917 грн.- всього на загальну суму 26626 грн., що становить 48/100 частини всього домоволодіння. У
спільному користуванні залишити криницю "К" вартістю 170 грн.

За відхилення від часток відповідач
повинен сплатити їй компенсацію в розмірі 1159 грн.

Відповідач
позов не визнав і пояснив, що будинок і надвірні споруди будували для нього
його батьки за свої кошти. З позивачкою хоча і проживав в зареєстрованому шлюбі
з травня 1997 року по жовтень 2005 року, але вона своєї праці і коштів
в будівництво не вкладала, оскільки ніде не працювала. Разом з тим погоджується компенсувати їй 1500 грн. за спільно придбане майно.

Співвідповідачка позов не визнала і
пояснила, що задовго до одруження сина - відповідача по справі, вона на його ім"я отримала в колгоспі "Заповіт
Ілліча" смт. Червоноармійська земельну ділянку по АДРЕСА_1 і за кошти своєї сім'ї' розпочала
будівництво житлового будинку і господарських споруд. На час одруження сина з
позивачкою вони побудували на 90 % літню кухню, сарай, гараж, криницю
та фундамент для житлового будинку. Потім вона з чоловіком за власні кошти
побудували і жилий будинок, дровітню, туалет та паркан навколо садиби.
Позивачка у цьому будівництві участі не брала, оскільки доглядала за дитиною.
При таких обставинах вважає, що будинок та господарські споруди належать їй особисто, так як земельна ділянка по АДРЕСА_1 є її приватною власністю. Крім того їй надано дозвіл на будівництво житлового будинку за вказаною адресою
та видано будівельний паспорт.

Вислухавши пояснення сторін,
показання свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить
дружині та чоловікові на праві спільної
сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Судом
встановлено, що земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських
споруд була видана відповідачу 4.08.1990
року.

Шлюб між собою сторони зареєстрували
у травні 1997 року. До цього часу на виділеній земельній ділянці відповідач побудував літню кухню,
гараж, сарай, криницю і фундамент для будинку,

2

чого не заперечувала і позивачка. її
доводи, що сарай, гараж і літня кухня на час одруження були побудовані лише на 50 % в суді підтвердження не знайшли і доказів того, що їх
вартість за час шлюбу збільшилась суду не надала. При
таких обставинах суд вважає літню кухню, сарай, гараж, криницю і фундамент для
будинку особистою приватною власністю відповідача, оскільки набуте ним до
шлюбу.

За час шлюбу
подружжя ОСОБА_1 побудували дровітню, вартістю 1438 грн., туалет, вартістю 333 грн. паркан вартістю 1834 грн. та житловий будинок, ступінь
готовності якого складає 96 % , вартістю 39068 грн. і це майно належить їм на праві спільної сумісної
власності.

Пояснення
співвідповідачки, що вона є власником будинку і господарських споруд по
АДРЕСА_1 до уваги судом не приймаються,
оскільки земельну ділянку і дозвіл на будівництво було видано в 1990 році на ім"я відповідача, який відмовився від зазначеної
земельної ділянки на користь своєї матері лише в листопаді 2005 року, коли на ній були побудовані спірні будівлі, а
сторони припинили подружні стосунки. Будь-яких угод між подружжям ОСОБА_1 та співвідповідачкою про створення спільної сумісної
власності не укладалось. А наявність у співвідповідачки рішення
Червоноармійської селищної ради від 16.11.2005 року про виділення їй земельної
ділянки для будівництва, державного акту на право власності на земельну ділянку
та будівельного паспорта на її забудову по вул. Довженка не підтверджує того,
що вона є власником спірного незакінченого будівництва по АДРЕСА_1. Крім того зазначені документи вона оформила після того,
як сторони припинили подружні стосунки.

Відповідно до
висновку експерта суд вважає взяти за основу запропонований Зй варіант поділу
житлового будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 і по ньому виділити позивачці кухню 2, вартістю 6949 грн., кімнату 3, вартістю 5574 грн., кімнату 4, вартістю 5910 грн; 1/2 дровітні, вартістю 719 грн., 1/6 паркану
вартістю 917 грн, а
всього на 20069 грн.

По зазначеному
варіанту виділити відповідачу віранду 1, вартістю 5167 грн. кімнату 5, вартістю 9011 грн., кімнату 6 вартістю 6455 грн., літню кухню вартістю 6891 грн. сарай, вартістю 2334 грн., гараж, вартістю 3334 грн., туалет, вартістю 333 грн., криницю, вартістю 170 грн., 1/2 дровітні вартістю 719 грн., 1/2 паркану, вартістю 917 грн. а всього - 35331 грн.

Суд приймає
до уваги, що на час укладення шлюбу сторонами фундамент будинку, вартістю 2301 грн. був побудований, тому із зазначеної
суми 2200
грн. зараховує на користь позивачки в рахунок
одержання нею компенсації з відповідача за різницю вартості житлової площі (20633-18433=
2200 грн.).

Крім того
ворота огорожі, вартістю 229 грн. відповідач поставив за свої кошти
після фактичного розірвання шлюбу з позивачкою тому
цю суму і 101 грн. від вартості фундамента, а всього -330 грн. позивачці слід
компенсувати відповідачу.

Оскільки
туалет присуджується відповідачу, а 1/2 частина його вартості в сумі 166 грн. належить позивачці суд
зменшує на цю суму її зобов"язання в поверненні компенсації, яка після
цього буде становити 164 грн. (330
грн.-1бб грн =164 грн.).

При зверненні до суду позивачка сплатила 300 грн. судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи та 1660 грн. за проведення технічних
експертиз, що підтверджується відповідними квитанціями.

Враховуючи,
що позов задовольняється частково судові витрати присуджуються позивачці
пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1455 грн.

Керуючись ст. ст. 10; 60; 88; 209;
212-215; 218 ЦПК України ст. ст. 60; 69; 70; 71 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2та ОСОБА_3про поділ майна задовольнити
частково.

Провести
поділ майна що є спільною сумісною власністю між ОСОБА_1та ОСОБА_2.

Виділити ОСОБА_1 в жилому АДРЕСА_1 кухню 2, вартістю 6949 грн., кімнату 3, вартістю 5574 грн., кімнату 4, вартістю 5910 грн., з господарських споруд: 1/2 частини
дровітні, вартістю 719 грн., 1/2 частини паркану, вартістю
917
грн.- всього на 20069 грн.

ОСОБА_2 виділити в житловому
АДРЕСА_1веранду, вартістю 5167 грн., кімнату 5, вартістю 9011 грн., кімнату 6, вартістю 6455 грн., з господарських споруд: літню кухню Б-1, Б-2, вартістю 6891 грн., сарай "В", вартістю 2334 грн., гараж "Г" вартістю 3334 грн., криницю, вартістю 170 грн туалет, вартістю 333 грн., ½ дровітні, вартістю 719 грн., 1/2 паркану вартістю 917
грн. - всього
на 35331 грн.

Зобов'язати ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_2 164 грн. грошової компенсації.

Зобов'язати ОСОБА_1 обладнати
подвійну дверну пройму вхід з вулиці в приміщення З, закрити дверні пройми з приміщення 1 до приміщення 2, з приміщення 6 до приміщення 3, обладнати дверну пройму з приміщення 2 до приміщення 3.

Зобов"язати ОСОБА_2приміщення
кухні обладнати в приміщенні 1 відгородивши перегородкою
коридор вхід площею 3,9 м2

Обладнати дверну пройму з
обладнаного коридору в приміщення 1 площею 3, 9 м до приміщення 6 та

3

до приміщення кухні площею 10, 7 м2

Стягнути з ОСОБА_2на користь
ОСОБА_11455 грн.
судових витрат.

В остальній частині позовних вимог відмовити за
безпідставністю.

П.О.Кулик

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.