У Х В А Л А

Іменем  України

17 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,      Балюка М.І.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення
додаткових витрат на дитину, за
касаційною скаргою ОСОБА_2на рішення апеляційного
суду Київської області від 22 травня 2007 року,

встановила:

У січні 2007 року позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що після
розірвання шлюбу з відповідачем їх малолітня донька - ОСОБА_3. залишилася
проживати з нею.

Посилаючись на те, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини,
скриває свої доходи та відомості про місце роботи, не має постійного місця
роботи і часто змінює місце роботи, має незадекларовані доходи, що дитина
перебуває на диспансерному обліку у зв'язку з дитячим церебральним паралічем та
іншими тяжкими розладами здоров'я, просила стягнути аліменти на доньку в розмірі
400 грн. щомісячно та стягувати періодично, один раз на рік, додаткові витрати
у розмірі 9 900 грн. на лікування дитини в санаторно-курортних закладах.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від
3 березня 2007 року позов ОСОБА_1. задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2аліменти на користь ОСОБА_1. на утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3. в розмірі 30/100 усіх його доходів щомісячно, до досягнення
повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. У
решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Київської області від 22 травня 2007 року рішення
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 3 березня
2007 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення додаткових
витрат на утримання дитини скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення,
яким позов ОСОБА_1. про стягнення додаткових витрат на утримання дитини
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1. 9 903 грн. витрат на
санаторно-курортне лікування доньки - ОСОБА_3. У іншій частині в задоволенні
позову про стягнення додаткових витрат відмовлено. У іншій частині рішення залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення апеляційного суду Київської
області від                     22 травня
2007 року в частині стягнення з ОСОБА_2на користь             ОСОБА_1. 9 903 грн. витрат на
санаторно-курортне лікування доньки ОСОБА_3. та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись
на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права
та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для його обов'язкового скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 22 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк