У Х В А Л А                                   І М Е Н Е
М   У К Р А Ї Н И

13 квітня 2007 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України
Берднік І.С. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1на три ухвали Ленінського
районного суду м. Донецька від 23 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 17 січня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1до
акціонерного комерційного банку “Правекс-Банк” про визнання недійсними договору
застави квартири та доручення, встановлення факту проживання і визнання
недійсними договорів на обслуговування по кредитній банківській розрахунковій
картці від 15 червня 2000 року,

в  с  т
а  н  о  в  и  в :

Ухвалами Ленінського районного суду
м. Донецька від 23 листопада 2006 року відмовлено в задоволенні клопотань
ОСОБА_1 про роз¢єднання позовних вимог у окремі
провадження, про призначення експертизи та про зупинення провадження в справі.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 17 січня 2007 року відмовлено в прийнятті апеляційної скарги
ОСОБА_1 у частині оскарження ухвал Ленінського районного суду м. Донецька
від                   23 листопада 2006
року про відмову в задоволенні клопотань про призначення експертизи та про
зупинення провадження в справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права,
просить скасувати  вказані вище три
ухвали Ленінського районного суду м. Донецька від              23 листопада 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 17 січня 2007 року.

Касаційна скарга в частині оскарження ухвали
апеляційного суду Донецької області від 17 січня 2007 року не може бути
прийнята до провадження з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК
України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження в справі,
якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Обґрунтування касаційної скарги в
частині оскарження ухвали апеляційного суду Донецької області від 17 січня 2007
року не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами
справи, наведені доводи та зміст оскаржуваної ухвали апеляційного суду також не
дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущені порушення
норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. 342 ЦПК України
як підстави для скасування ухвали.

У відкритті касаційного провадження
в частині оскарження трьох ухвал Ленінського районного суду м. Донецька від 23
листопада 2006 року про відмову в задоволенні клопотань ОСОБА_1 про роз¢єднання позовних вимог у окремі провадження, про
призначення експертизи та про зупинення провадження в справі слід відмовити на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України, оскільки вказані ухвали не підлягають
касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК
України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які
не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи
обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку ухвали суду першої
інстанції, вказані в пунктах 1,3,4,13,14,15,16,17,18,20,24,25,26,27,28,29
частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному
порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому
провадженню в справі.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328, п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України,

у  х  в
а  л  и  в :

У відкритті касаційного провадження
за касаційною скаргою ОСОБА_1на три ухвали Ленінського районного суду м.
Донецька від 23 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 17 січня 2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                              І.С. Берднік