Справа  № 2-894
27 лютого 2007   року
Ялтинський міський суд
складі судді  :
у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського суду цивільну
справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, за участю третьої особи: відділу
державної реєстрації і громадянства фізичних осіб ЯМУ ГУ МВС України в Криму про усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом виселення і зняття з реєстрації,
Позивачка звернулася до суду з
позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні квартирою №
АДРЕСА_1міста Ялта шляхом виселення з неї і зняття з реєстраційного обліку
Вимоги мотивує тим, що вона є
власницею квартири № АДРЕСА_1міста Ялта, на підставі свідоцтв про право
власності.  У квартирі, що належить їй,
зареєстрований і проживає її син - відповідач по справі. Крім того, відповідач
одружився з жінкою, яку також привів проживати в спірну квартиру, без її
(позивачки) згоди, через що в них склалися неприязні відносини,  що виключають можливість спільного
проживання. Через постійні сварки і скандали, вона вимушена була піти з квартири,
що належить їй, і найняти інше житло. Неможливість сумісного проживання з
відповідачем підтверджується також і тим, що він безвідповідально відноситься
до майна, неодноразово заливав сусідів, що було предметом судових розглядів, а
вона, як власник квартири, вимушена нести матеріальну відповідальність за
Відповідач позов не визнав,
пояснивши, що ніяких скандалів між ним і матір'ю ніколи не було, і перешкод в
проживанні в спірній квартирі він їй ніколи не чинив, проте вона сама не бажає
проживати в квартирі, оскільки неприязно відноситься до його дружини. Що
стосується затоки квартири сусідів, то даний факт дійсно мав місце, проте весь
збиток, стягнутий за рішеннями суду, він відшкодував в повному обсязі.
Представник третьої особи відділу
департаменту громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб ЯМУ ГУ МВС України в Криму в судове засідання не з'явився, про
день і час судового розгляду повідомлений належним чином, причин неявки суду не
Суд, вислухавши сторони, їх
представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не
Судом встановлено, що ОСОБА_1. є
власницею квартири № АДРЕСА_1міста Ялта, на підставі свідоцтва про право
власності на 12 частку квартири від 25 листопаду 1994 року і свідоцтва про
право на спадщину за законом на 12 частку квартири від 1 червня 2000 року.
Окрім неї, в квартирі значиться зареєстрованим і проживає її син - ОСОБА_2(а.с.
15 грудня 2006 року ОСОБА_2.
зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, яка також стала проживати в спірній квартирі разом
з відповідачем (а.с. 24). Як пояснила позивачка, своєї згоди на  вселення дружини відповідача в спірну
квартиру вона не давала, і саме ця обставина послужила початком її конфліктів з
відповідачем. Разом з тим, позову про виселення ОСОБА_3вона в суд не заявляла і
25 липня 2006 року, через
Ялтинського державного нотаріуса,
позивачкою була направлена на адресу відповідача заява з проханням
звільнити займану ним спірну квартиру в строк до 25 жовтня 2006 року, оскільки
вона необхідна їй для власного проживання (а.с. 8).          Як пояснила в судовому засіданні позивачка, їх з
відповідачем сумісне проживання в квартирі
є неможливим. У зв'язку з тим, що відповідач квартиру не звільнив, вона
звернулася до суду із даним позовом.
Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника житлового будинку
(квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що належить йому,
користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо
при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ст. 157 ЖК України, члени сім'ї власника житлового будинку
(квартири) можуть бути виселені у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи,
які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують житлове приміщення,
або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил
соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в
одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу
виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших
зацікавлених осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення.
Разом з тим, як пояснила в судовому
засіданні сама позивачка, ніяких заходів попередження або громадського впливу
до відповідача не застосовувалося. Після його нотаріального попередження з
проханням про виселення, вона відразу звернулася до суду з позовом.  Доказів на підтвердження неправомірної
поведінки відповідача в квартирі вона суду не представила.   Обґрунтування її позовних вимог про
неможливість сумісного проживання через постійні сварки і скандали, ініціатором
яких є відповідач, засноване тільки на її ж усних поясненнях. Відповідач даний
факт заперечує, а допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4пояснив
суду, що йому про скандали в цій сім'ї також відомо тільки із слів самої
позивачки та інших сусідів, сам свідком скандалів він  ніколи не був. Відповідачем  представлена суду характеристика  з місця роботи на нього, згідно якої
агресивним відношенням до оточуючих він не відрізняється і характеризується з
позитивної сторони (а.с. 15). Відповідач пояснив в суді, що мати його проживає
в квартирі його колишньої дружини, де доглядає за внуком. Позивачка даний факт
підтвердила і пояснила, що не може проживати з відповідачем в одній квартирі в
основному через неприязне відношення до його другої дружини.
Що стосується псування відповідачем
майна, затоки сусідів, відповідальність за що була покладена на позивачку та
відповідача, то даний факт дійсно мав місце.
Рішеннями Ялтинського міського суду
від 03 жовтня 2005 року і від 24 травня 2006 року, з ОСОБА_2. і ОСОБА_1 був
стягнутий матеріальний збиток на користь сусідів, заподіяний затокою їх
квартири (а.с. 16, 17-18). Разом з тим, збиток, стягнутий за рішеннями судів,
був відшкодований відповідачем в повному обсязі, на підтвердження чого в
матеріалах справи є розписки від ОСОБА_4про отримання грошей, згідно з рішенням
суду. Про те, що він не має до ОСОБА_2 ніяких матеріальних претензій,
ОСОБА_4також особисто підтвердив і в судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивачки про виселення відповідача через неможливість сумісного з ним
проживання не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 116, 156, 157 ЖК України, ст.ст.10,60,61209,212,213,215,218 ЦПК  України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення і зняття з
реєстрації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський
суд в порядку та строки, передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: