Справа №2-193 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

02 березня 2007 року
Тарутинський райсуд Одеської
області у складі головуючого:

судді                                                     Горбаня
Ю.О.

при секретарі                                                    Кукуляк
Т.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної шкоди в сумі 1107
гривень і моральної шкоди в сумі 1500
гривень,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із дійсним позовом по тих підставах, що
відповідачка ОСОБА_2 є її сусідкою. Позивачка проживає на першому поверсі в
будинку №АДРЕСА_1 в
смт.Тарутине Одеської області, а відповідачка в цьому ж будинку над нею на
другому поверсі в квартирі НОМЕР_1.

У травні 2002 року з
вини відповідачки були залиті ванна кімната і туалет в квартирі позивачки. В
результаті цього з'явилася мокрота, вогкість, на стіні відпала штукатурка.
Окрім цього відповідачка неодноразово заливала квартиру позивачки. У зв'язку з
цим позивачка звернулася до відповідачки, щоб вона відшкодувала їй заподіяну
матеріальну шкоду, що згідно калькуляції складає 1107 гривень, а також моральну
шкоду в сумі 1500 гривень. Проте відповідачка в добровільному порядку
відмовилася це зробити і тому позивачка просить стягнути з неї суму позову.

У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала і пояснила суду, що
протягом багатьох років вона проживає по сусідству з відповідачкою. Квартира
відповідачки знаходиться над її квартирою на другому поверсі. Відповідачка
неодноразово заливала її квартиру і в травні 2002 року знову залила її ванну кімнату і туалет. Після того,
що трапилося відповідачка їй матеріальну шкоду не відшкодувала і протягом 2003-
2004 років знову заливала її ванну і туалет. На її прохання відремонтувати
квартиру відповідачка не реагує. В даний час вона не має нагоди зробити ремонт в
квартирі, а згідно зробленої калькуляції вартість ремонту складає 1107 гривень.

Тому вона просить стягнути з відповідачки вартість ремонту квартири, а
також вважає, що своїми діями відповідачка заподіяла їй моральну шкоду в сумі 1500 гривень.

У судовому засіданні відповідачка позов не визнала і пояснила суду, що
дійсно в травні 2002 року у
неї у ванній кімнаті був прорив водопровідної труби і вода потрапила у ванну
кімнату і туалет в квартирі позивачки. Окрім цього зовнішня стіна ванни і
туалету в квартирі позивачки також були мокрі, як потім було встановлено, через
те, що каналізаційна труба, яка проходила з її квартири, вмурована в стіну і
почала текти. Цю трубу вона відремонтувала самостійно в 2002 році, оскільки
позивачка відмовилася брати в цьому участь. Крім того вона пропонувала
позивачці зробити ремонт у ванній кімнаті і туалеті її квартири, але остання
відмовилася.

Після цього випадку вона більше не заливала квартиру
позивачки і в даний час вона не згодна з позовом, оскільки позивачка раніше
відмовилася від ремонту.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов необгрунтований і задоволенню не підлягає.

2

Так, свідок ОСОБА_3. суду пояснив, він працює головою
Тарутинської селищної Ради і дійсно в 2002
році позивачка зверталася в селищну Раду з скаргою на те, що відповідачка
залила її квартиру. Він оглядав квартири позивачки і відповідачки. На той
момент було встановлено, що туалет і ванна кімната в квартирі позивачки були
залиті з верхнього поверху. Окрім цього також було встановлено, що стіна, в
якій проходить каналізаційна труба також була сира. Причина цього полягала в
тому, що каналізаційна труба почала текти. В результаті цього він склав акт
разом з начальником Тарутинського ПУЖКХ ОСОБА_4.

Далі йому стало відомо, що відповідачка своїми силами відремонтувала
каналізаційну трубу.

Після цього від позивачки не надходили скарги про те, що відповідачка знову
затоплює її квартиру. Позивачка скаржилася тільки на те, що відповідачка не
відшкодовує їй матеріальну шкоду.

Свідок ОСОБА_4. суду пояснив, що він працює начальником
Тарутинського ПУЖКХ. В 2002
році він також проводив огляд квартири за скаргою позивачки. Було
встановлено, що стіни і стеля у ванній кімнаті, поєднані з туалетом були сирі,
відпала штукатурка. Причиною цього було протікання каналізаційної труби, яка
вмурована в стіну. Як потім з'ясувалося, труби в стіні були неправильно
з'єднанні будівниками, які будували будинок.

Також свідок пояснив, що в цей же час відповідачка поміняла водопровідні
труби, оскільки позивачка відключила їй воду, і водопровід в квартиру
відповідачки був проведений за нових технічних умов.

Свідок ОСОБА_5. суду пояснив, що він працює в Тарутинському ПУЖКХ
заступником начальника по будівництву. В 2006
році до нього звернулася позивачка з проханням зробити кошторис на ремонтні
роботи в її квартирі. При цьому позивалчка пояснила, що її квартиру затопили
сусіди зверху. Він оглянув ванну кімнату суміщену з туалетом і встановив, що
там дійсно є сліди затоплення, але коли це не було відомо. Він склав
калькуляцію на ремонт квартири.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що її квартира знаходиться в тому ж під'їзді
будинку, де і позивачки з відповідачкою. В 2002 році стіна в під'їзді на першому поверсі стала мокріти.
Це відбулося через те, що в стіні знаходиться каналізаційна труба, яка почала
текти. Порушення гідроізоляції труби відбулося через те, що вона невірно була
з'єднана будівниками, які будували будинок, а окрім цього в підвалі дому, де
проходить каналізація хтось змістив трубу на декілька міліметрів, що і
спричинило порушення гідроізоляції труби, яка знаходилася в стіні.

Відповідачка
своїми силами провела ремонт цієї труби.

Свідок ОСОБА_7. суду пояснив, що він є чоловіком позивачки. У вказаній
квартирі вони проживають тривалий час і відповідачка неодноразово заливає їх
квартиру. В даний час в санвузлі у них вогкість, оскільки відповідачка останній
раз залила їх квартиру в 2006
році.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що дійсно в травні 2002 року в квартирі
відповідачки утворився прорив водопровідної труби, що знаходиться в санвузлі. В
результаті цього були залиті стіни і стеля в санвузлі квартири позивачки.
Відповідачка цей факт не заперечує і пояснила, що на той момент вона була
згодна зробити ремонт в квартирі позивачки, але остання відмовилася.

Крім того, в квартирі позивачки з'явилася вогкість на
стіні санвузла, яка виходить в під'їзд. Як було встановлено, вогкість
утворилася через те, що в каналізаційній трубі, що знаходиться в несучій стіні
будинку була порушена гідроізоляція. Суд дійшов висновку, що вини відповідачки
в цьому немає, оскільки порушення гідроізоляції труби відбулося через
неправильне її з'єднання будівниками в процесі будівництва будинку. Також в
підвальному приміщенні будинку ця каналізаційна труба була зміщена на декілька
міліметрів, що спричинило зсув гідроізоляційного з'єднання труби усередині
стіни.

3

Не дивлячись на те, що вини відповідачки в цьому не було, вона своїми
силами в 2002 році
відремонтувала цю трубу.

Також в судовому засіданні не здобуто доказів того, що
відповідачка заливала квартиру позивачки після 2002 року, оскільки позивачка не зверталася зі скаргами, що
відповідачка продовжує заливати її квартиру, ніякі акти із цього приводу не
складалися і позивачкою не представлені ніякі інші докази підтверджуючі ці
обставини. Свідчення свідка ОСОБА_7. в цій частині суд оцінює з сумнівом,
оскільки він зацікавлений в результаті справи.

Суд також дійшов висновку, що дані правовідносини між сторонами повинні
регулюватися ЦК України 1963 року, оскільки
вони виникли до вступу до дії нового ЦК
України, що набув чинності в 2004
році.

Суд вважає, що позивачка пропустила термін звертання з позовом про
стягнення матеріальної шкоди і моральної шкоди, оскільки вона мала право
звернутися до суду із дійсним позовом в межах загальної позовної давності,
встановленої ст.71 ЦК України 1963 року тривалістю
три роки.

Відповідно до ст.76 ЦК
України 1963 року
термін позовної давності обчислюється з дня, виникнення права на позов. Право
на позов виникає з дня коли особа дізналась або повинна було дізнатися про
порушення свого права. Позивачка знала про це з травня 2002 року, але з
позовом до суду не звернулася. Судом також не встановлено обставин зупинення
перебігу строків позовної давності, передбачених ст.78 КК України 1963 року. У зв'язку
з цим суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.71; 74-78;
ст.ст.440; 4401 ЦК
України 1963 року,
керуючись ст.ст.10; 60;
212 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1107 гривень і
моральної шкоди в розмірі 1500
гривень -відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом 10 днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до
апеляційного суду Одеської області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.