АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007
року                                                                                                   м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: Кварталової A.M., Галушко Л.А.,
Плавич Н.Д.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Одесі справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Новомиколаївського району Запорізької області
від 28 березня 2003 року та на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від
05 червня 2003 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Терса",
Терсянської сільської ради, Новомиколаївської райдержадміністрації про визнання
права власності на земельну частку (пай) та виділення її в натурі,

ВСТАНОВИЛА:

У
листопаді 2002 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ТОВ
"Терса", Терсянської сільської ради, Новомиколаївської
райдержадміністрації про визнання права на земельну частку(пай) та виділення її
в натурі.

Рішенням
місцевого суду Новомиколаївського району Запорізької області від 28 березня
2003 року суд поновив ОСОБА_1. строк позовної давності, як пропущений з
поважних причин.

У
задоволенні позову ОСОБА_1. про визнання права власності на земельну частку
(пай) та її виділу в натурі - відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 05 червня 2003 року рішення місцевого
суду Новомиколаївського району Запорізької області від 28 березня 2003 року
залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення місцевого суду Новомиколаївського
району Запорізької області від 28 березня 2003 року змінити задовольнив позовні
вимоги в частинні визнання права на земельну ділянку (пай), та зобов'язати
відповідачів виділити земельний пай в розмірі 8,19 га в натурі та
скасувати ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 05 червня 2003 року
.

Головуючий у
першій інстанції Риженко А.Г.                                            Справа
№ ЗЗц-261/07

Доповідач
Кварталова A.M.                                                                          Категорія
ЦП-33

2

Колегія судців дійшла до висновку, що підстави для
перегляду рішення місцевого суду
Запорізької області   та ухвали
апеляційного суду Запорізької області відсутні.

Відмовляючи у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. , суд виходив з того, що позивачка
правомірно не була включена в список осіб, що мають право на земельний пай, що
додався до акту від ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки з моменту вибуття у 1976 році з
території колгоспу ІНФОРМАЦІЯ_2 зв'язок з господарством не підтримувала,
припинивши, таким чином, членство у колгоспі шляхом вибуття . Відповідно до
Статуту колгоспу ІНФОРМАЦІЯ_2,
прийнятого загальними зборами колгоспників ІНФОРМАЦІЯ_3 і діючого у 1976
році, членство у названому колгоспі зберігалося за колгоспниками, які припинили
роботу через старість або інвалідність, якщо вони продовжували проживати на
території колгоспу, а відповідно до Статуту колгоспу ІНФОРМАЦІЯ_4, прийнятого
ІНФОРМАЦІЯ_5, членство у колгоспі зберігалося також за громадянами при
припиненні роботи по старості, якщо вони мали паї.

Суд
апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції погодився і
залишив рішення в силі.

Відповідно
до Указу Президента України „Про паювання земель, переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995р. право
на земельний пай отримали всі особи, які входили до складу КСП на момент
паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акту на
право колективної власності на землю.

Суд апеляційної
інстанції правильно прийшов до висновку про те, що виходячи із змісту
наведеного вище Указу Президента України від 08.08.95 року №720/95 особа
набуває право на земельний пай за умови перебування у членах КСП,
сільськогосподарського кооперативу, у тому числі якщо вона є пенсіонером, який
раніше працював у господарстві і залишився його членом, відповідно до списку,
що долучається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно
до ч.2 ст.324 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Згідно
ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням
судами норм матеріального та процесуального права, і підстави для обов'язкового
скасування судового рішення, передбачені ч.1 ст.338 ЦПК України відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
332,336 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення місцевого суду Новомиколаївського району Запорізької області від 28

березня 2003 року і ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 05
червня 2003

року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді
апеляційного суду Одеської області
A.M. Кварталова