Справа №
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2007 року             Садгірський
районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Асташева С.А. при секретарі Сорохан
У.М. розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання
дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом.

Позивач
зазначала, що 28.10.1995
року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом
РАГС Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці, актовий запис №1934. Від шлюбу у них
народилося двоє дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони припинили подружні відносини в
червні 2006 року і з
цього часу проживають окремо. Майнового спору і спору про місце поживання дітей
у них не має, діти залишаться проживати з нею. Матеріальну допомогу на
утримання дітей відповідач в добровільному
порядку не надає. В зв'язку з наведеним просила шлюб між нею та відповідачем розірвати
та стягнути з відповідача на її користь на утримання двох дітей аліменти в
розмірі 1/3 частини
його доходів, щомісяця, до повноліття дітей.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала.

Відповідач позов визнав і просив його задовольнити.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, не
ведуть спільного господарства і не мають спільного сімейного бюджету, а тому
їхню сім'ю слід вважати такою, що розпалася, а шлюб між ними необхідно
розірвати.

Судом також
встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є
дітьми сторін по справі, діти знаходиться на утриманні позивача, а відповідач
матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Причини ненадання такої
допомоги правового значення для справи не мають. У відповідності до ст. 180 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Таким чином,
визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст.88
ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 180-182, 183,
191 СК України, ст.ст.130, 174 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, зареєстрований 28.10.1995
року відділом РАГС Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці, актовий запис №1934 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 17 грн. держмита при отриманні
свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу. ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 03.03.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 51 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТУ ДСА України в Чернівецькій області 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м.
Чернівці шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.