Справа №2-1127-2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03.04.2007 р.                                                                                                                                м.
Артемівськ

Артемівський
міський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого
судді                                                     Кляночкіна
О.В.,

при секретарі                                                             Рибалка
Н.І.,

за участю
позивача                                                   ОСОБА_1.

та його
представника                                                ОСОБА_2.

і представника
відповідача                                       Крамінської
О.І.,

а також третьої
особи на стороні відповідача         ОСОБА_3.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду м. Артемівськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до Першого Воєнизованного гірничорятувального загону м. Горлівка
про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі і стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

31.01.2007
р. ОСОБА_1. звернувся у суд з позовною заявою до Першого Воєнизованного
гірничорятувального загону м. Горлівка та заявами від 19.02.2007 р. і
01.03.2007 р. збільшив розмір її вимог, вимагаючи поновити його на роботі і
скасувати наказ про звільнення та стягнути на його користь з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу і компенсацію за завдану моральну шкоду у
сумі 6000 грн., обґрунтував це тим, що він на підставі контракту № 590 від
02.01.2003 р. працював респираторщиком Першого воєнізованого
гірничорятувального загону, згідно умов якого строк його дії було встановлено з
02.01.2003 р. по 03.01.2004 р. та продовжено угодами від 08.12.2003 р. з
02.01.2003 р. до 02.01.2005 р. і від 01.10.2004 р. на два роки з визначеним
конкретним терміном його дії з 04.01.2005 р. по 31.12.2006 р. та вступом його в
силу починаючи з 04.01.2005 р., що за такими умовами його продовження, тобто у
першому випадку менш ніж за два місяця до його закінчення та у другому випадку
на невизначений строк і за умови вступу його в силу у термін за яким контракт вже
не діяв, тобто 2-3 січня 2005 p.,
було порушено п.24 Положення про порядок укладення контрактів, тому
починаючи з 03.01.2004 р. вважаючи те, що трудові відношення з відповідачем
фактично не зупинялися, мало місце продовження трудових відношень не за контрактом,
а за трудовим договором, укладеним на невизначений строк. Але, не зважаючи на
це, відповідач у порушення трудового законодавства наказом №120-к від
18.12.2006 р. 31.12.2006 р. звільнив його на підставі п.2 ст.36 КЗпП України у
зв'язку з закінченням строку дії контракту та завдав йому моральних страждань,
пов'язаних з втратою нормальних життєвих зв'язків, які вимагали від нього
додаткових зусиль для організації свого життя.

В
судовому засіданні позивач наполягав на позовних вимогах та пояснив про, те що
під час укладення угод щодо визначення строку продовження дії контракту він був
згоден з умовами за якими його було продовжено і не заперечував проти
визначених за ними строків.

Представник
позивача, підтримавши позовні вимоги, пояснив про те, що не оспорюючи
законність контрактної форми трудових відносин між сторонами, він вважає
звільнення позивача за п.2 ст.36 КЗпП України незаконним, а саме з підстав, які
вказані щодо обґрунтування позову.

2

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та дав пояснення
про те, що звільнення позивача є обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам
закону, тому що кожна із сторін під час підписання контракту та відповідних
угод за ним, діяли узгоджено та не заперечували проти умов, які викладені у
контракті та відповідних угодах щодо продовження строку дії контракту та щодо
умов за якими ці строки починають діяти та спливають.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - ОСОБА_3. підтримав заперечення проти позову.

На підтвердження обставин по справі, особи, які беруть
участь по справі, додали до суду докази, які були досліджені у судовому
засіданні:

наказ № 2 від 02.01.2003 р. командира Першого
Воєнизованного гірничорятувального загону м. Горлівка про перехід особистого
складу на контрактну форму згідно Закону України "Про аварійно-рятувальні
служби"; контракт №590 від 02.01.2003 p., укладений між
Першим Воєнизованним гірничорятувальним загоном м. Горлівка та респираторщиком
ОСОБА_1 на строк його дії з 02.01.2003 р. по 03.01.2004 р.;

угода від 08.12.2003 р. про зміну умов контракту №590 від
02.01.2003 p.,
за якою продовжено строк дії контракту до 02.01.2005 р.; - угода від
01.10.2004 р. про продовження строку дії контракту №590 від 02.01.2003 р., за якою його
продовжено на два роки з визначенням конкретного терміну його дії з 04.01.2005
р. по 31.12.2006 р. та вступом відповідної угоди в силу починаючи з 04.01.2005
р.;

наказ № 120/к від 18.12.2006 р. командира Першого
Воєнизованного гірничорятувального загону м. Горлівка про звільнення з роботи ОСОБА_1.
31.12.2006 р. за закінченням строку дії контракту на підставі п.2 ст.36 КЗпП
України;

трудова книжка на ім'я ОСОБА_1., згідно запису у якої
останній працював у

Першому               Воєнизованному    гірничорятувального    загону
м.    Горлівка

респираторщиком за контрактною формою з 02.01.2003 р. до
31.12.2006 р. та якого звільнено наказом №120к від 18.12.2006 р. за закінченням
строку дії контракту на підставі п.2 ст.36 КЗпП України;

довідка №6/133 від 12.01.2007 р. Першого Воєнізованого
гірничорятувального загону м. Горлівка на ім'я ОСОБА_1. про заробітну плату з
січень-грудень 2006 p.;

довідка від 20.03.2007 р. Артемівського міського центру
зайнятості на ім'я ОСОБА_1. про отримання доходів з 18 січня по 28 лютого 2007 p., сума за якими
складає 1799,42 грн.;

Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь по
справі, враховуючи та оцінюючи дослідженні вище перераховані докази, вважає
встановленими обставини і визначенні відносно до них правовідносини про те, що
ОСОБА_1., згідно Закону України "Про аварійно-рятувальні служби" на
підставі контракту № 590 від 02.01.2003 p., працював
респираторщиком Першого воєнізованого гірничорятувального загону, строк дії за
яким згідно з п.20 було встановлено з 02.01.2003 р. по 03.01.2004 р. і
продовжено угодами від 08.12.2003 р. менш ніж за два місяця до його закінчення
до 02.01.2005 р. та від 01.10.2004 р. на два роки з визначенням його
конкретного терміна дії з 04.01.2005 р. по 31.12.2006 р. і вступом відповідної
угоди в силу починаючи з 04.01.2005 p., та якого згідно наказу № 120/к від 18.12.2006 р.
командира Першого Воєнизованного гірничорятувального загону м. Горлівка було
звільнено з роботи на підставі п.2 ст.36 КЗпП України за закінченням строку дії
контракту.

На підставі вищевикладеного, суд, вважаючи встановленими
відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги та наявність фактів
обґрунтування заперечення проти них, вважає що у задоволенні позову слід
відмовити повністю, виходячи з того, що в силу ст.ст. 21, 23

України трудовий договор у формі контракту
є строковим трудовим

3

договором і укладається   на визначений строк. Контракт № 590 було
укладено сторонами

02.01.2003      р. у письмовій формі,
що відповідає вимогам ст. 24 КЗпП України, при цьому

умови контракту та внесені до нього у письмовій формі зміни, які узгоджені

сторонами не суперечать діючому трудовому законодавству України, у т.ч.
Положенню

про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу
працівників,

затвердженого постановою Кабінета Міністрів України № 170 від 19.03.1994 p., із
змінами і

доповненнями, внесеними постановою KM України
№ 1038 від 27.06.2000 року "Про

впорядкування застосування контрактної форми трудового договору" (далі
Положення).

Посилання позивача на те, що даний
строковий договір (контракт) припинив дію

03.01.2004      р., тому що його було
продовжено угодою від 08.12.2003 р.
у порушення

Положення менш ніж за два місяці до закінчення строку його чинності, або
після

закінчення цього строку за вказаною угодою, тобто 01.01.2005 р., та на те, що у
зв'язку

з цим за умови продовження його трудових відносини з відповідачем,
відносини за

контрактом припинилися і мало місце продовження цих відношень за
безстроковим

трудовим договором, що зробило неможливим звільнення його саме за контрактом,
суд

вважає безпідставним, тому що сторони за цим контрактом, діючи на підставі
його п. 15,

кожного разу письмовими угодами від 08.12.2003 р. та 01.10.2004 р. вносили
до нього

узгодженні між собою зміни, які не суперечать діючому трудовому законодавству

України, а також п.п. 5, 9, 10, 24 Положення, за якими його умови, щодо
його

продовження першою угодою та щодо визначення дати його продовження і строку

його дії другою угодою, які зазначені у кожному випадку у межах певного
часу, не

погіршили становище працівника порівняно з чинним законодавством, були
внесені у

межах строку дії контракту, який діяв до дня звільнення за ним позивача,
якого було

правомірно звільнено згідно наказу № 120/к від 18.12.2006 р. командира
Першого

Воєнизованного гірничорятувального загону м. Горлівка за закінченням строку
дії

контракту на підставі п.2 ст.36 КЗпП України.

Крім
того, на підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1. слід стягнути на користь
держави судові витрати - судовий збір у сумі 8,5 грн. та за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 7,5 грн..

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 21, 23, 24, 36 КЗпП України;
Положенням про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу
працівників, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України № 170 від
19.03.1994 року, із змінами і доповненнями, внесеними постановою KM
України № 1038 від 27.06.2000 року "Про впорядкування застосування
контрактної форми трудового договору" та ст. ст. 10, 60, 88,
209,215,294   ЦПК України, суд -

вирішив:

У
задоволенні позову ОСОБА_1до Першого Воєнизованного гірничорятувального загону
м. Горлівка про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі і
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди    відмовити повністю.

Стягнути
з ОСОБА_1. на користь держави судові витрати за інформаційно-технічне
забезпечення справи у сумі 7,5 грн. і
судовий збір у сумі 8,5 грн..

Це рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його проголошення, якщо воно не
було оскаржене у цей строк до Апеляційного суду Донецької області через
Артемівській міський районний суд Донецької області у спосіб подання   заяви про його апеляційне оскарження  та
апеляційної скарги, яка повинна бути подана у двадцятиденний строк після
подання заяви  про  апеляційне оскарження.

Рішення
ухвалене у нарадчій кімнаті.