в 1 інстанції Грищенко Н.М.
21(1)                                                     Доповідач
УХВАЛА

Іменем   України

2007
року липня 10 дня колегія суддів судової палати по цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого:
судді Михайлів Л.В.,

суддів                   Карнаух В.В.,  Митрофанової Л.В.

при
секретарі       Юровській О.Ю.,

за
участю представника позивача ОСОБА_2,

представника
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області -
Бершадської Людмили Станіславівни,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі на рішення Дзержинського
районного суду м.  Кривого Рогу від 01
лютого 2007 року за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м.  Кривому
Розі,  Державного Спеціалізованого
будівельно-монтажного тресту по підземному будівництву і реконструкції
шахт,  кар, єрів «Кривобасшахтопроходка»
про стягнення недоплати в рахунок відшкодування шкоди та перерахунок розміру
щомісячної страхової виплати,

ВСТАНОВИЛА:

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області ( далі
- Відділення Фонду ) подало апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м.  Кривого Рогу від 01 лютого 2007 року про
часткове задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з Відділення Фонду на його
користь недоплати за період з 01.04.2002 року по 01.02.2006 року в сумі 9864
грн. 70 коп. та
постановления стягувати,
починаючи з 01.02.2006 року щомісячно по 577 грн. 16 коп. до виникнення
обставин для перерахунку розміру щомісячних страхових виплат чи припинення їх
виплати,  та ставить питання про відмову
позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі,  оскільки суд безпідставно притягнув Відділення
Фонду для участі у справі в якості відповідача,
а не третьої особи; не дана правова оцінка економічному обґрунтуванню
застосування або незастосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та
окладів; суд не врахував вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України № 9
від 24.10.2003 р. « Про внесення змін і доповнень до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 « Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,  не застосував строк позовної давності.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і
заявлених вимог,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

При
постановленні рішення про часткове задоволення позовних вимог суд виходив з тих
обставин,  що позивач   працював підземним слюсарем у ШСУ №4 тресту

2

«Кривбасшахтопроходка».
19.10.1984 року з позивачем стався нещасний випадок,  що підтверджується актом за формою Н-1 від
20.10.1984 року.

Висновком
МСЕК позивачу вперше встановлено 35 % втрати професійної працездатності,  а з 19.02.1985 року безстроково.

З
01.05.1992 року сума відшкодування шкоди складала 4,34 гривень,  виходячи з середнього заробітку за
січень-квітень 1992 року.

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
правильно встановив фактичні обставини справи,
надав їм вірну оцінку та дійшов правильного висновку про невірне
застосування підприємством коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і посадових
окладів при перерахунку розміру відшкодування шкоди позивачеві,  внаслідок чого утворилася заборгованість за
щомісячними виплатами у відшкодування шкоди.

Доводи
Фонду соціального страхування про неправильне застосування судом коефіцієнтів
безпідставні,  оскільки згідно п. 28 абз.
5 «Правил відшкодування власником підприємства,
установи,  організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків"( далі "Правил відшкодування шкоди"),  затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України від 23 червня 1993 року № 472,
які діяли на момент виниклих між сторонами правовідносин,  розмір відшкодування шкоди перераховується у
разі кожного підвищення тарифних ставок (посадових окладів) на підприємстві.
Перерахунок проводиться шляхом множення розміру відшкодування шкоди на фактичні
коефіцієнти підвищення тарифних ставок (посадових окладів) відповідним
працівникам на підприємстві.

Доводи
відповідача Фонду соціального страхування про неправильне застосування судом
строків позовної давності при стягненні сум відшкодування шкоди не можуть бути
прийняті до уваги,  оскільки рішення
постановлено з урахуванням роз'яснень,
викладених в п.п. 1,  1-1,  1-2,
22 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року
( з подальшими змінами),  «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,  згідно з якими загальний строк,  у межах якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого права ( позовна давність),  встановлюється тривалістю у три роки. У
випадках,  коли вимоги потерпілого
стосуються перерахунку сум щомісячних платежів,
раніше визначених судом або роботодавцем( у тому числі й у разі
неправильного обчислення суми щомісячних платежів) при задоволені позову,  кошти стягуються за час,  що не перевищує трьох років,  які передували моменту звернення особи до
суду.

Таким
чином,  суд обґрунтовано стягнув з Фонду
соціального страхування заборгованість по страховим виплатам за період з
01.04.2003 року по 01.02.2006 року в сумі 9864,70 грн.,  та щомісячно,
починаючи з 01.02.2006 р. по 577, 16 грн. до зміни обставин,  що тягнуть перерахунок або припинення
страхових виплат.

Інші доводи
відповідача,  викладені в апеляційній
скарзі,  спростовуються матеріалами
справи та висновками суду.

Колегія
суддів вважає,  що висновки суду
обґрунтовані і підтверджуються матеріалами справи,  поясненням сторін,  рішення постановлене з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні,  тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

3

Керуючись  ст. ст. 303,
304,  307,  308,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області
відхилити.

Рішення
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 01 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.