Справа № 22ц-977/07                                                   Головуючий у 1 інстанції
Категорія  - 21                                                               Доповідач - Шевчук Л.Я.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М           У К Р А Ї Н И

20
листопада 2007 року
місто  Луцьк

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого
- судді  Шевчук Л.Я.,

суддів Свистун О.В., Подолюка В.А.,

при секретарі Матюхіній О.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
військової частини А-3186 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом за
апеляційною скаргою відповідача військової частини А-3186 на рішення
Ківерцівського районного суду від 17 вересня 2007 року.

В С Т А Н О В И
Л А:

Відповідач подав
апеляційну скаргу на рішення Ківерцівського районного суду від 17 вересня 2007
року, яким позов ОСОБА_1до військової частини А-3186 про відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом задовольнено частково.

Постановлено стягнути з військової частини
А-3186 в користь ОСОБА_1  5068 грн. 71
коп. у відшкодування майнової шкоди, а також 307 грн. 50 коп. судових витрат, а
всього 5376 грн. 50 коп.

Стягнуто з
військової частини А-3186 в дохід держави 51 грн. судового збору та 22 грн. 50
коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

В поданій апеляційній скарзі відповідач,
покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для
справи, і порушення норм матеріального права, просить рішення Ківерцівського
районного суду від 17 вересня 2007 року скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в позові. Зазначає, що суд першої інстанції при ухвалені рішення не
врахував всіх обставин, зокрема, що в судовому засіданні не було доведено факт
травмування неповнолітнього ОСОБА_2 саме на території військової частини.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_3. апеляційну скаргу заперечила.

Судом
першої інстанції встановлено, що 3 травня 2005 року неповнолітній ОСОБА_2
внаслідок нещасного випадку отримав опіки обох рук, внаслідок чого відсоток
постійної втрати його працездатності становить 70 %.

Апеляційну
скаргу відповідача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без
змін з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 був уражений електричним струмом
внаслідок контакту з електричним кабелем, який виступав над поверхнею землі.
Нещасний випадок стався на території військового аеродрому, що належить
військовій частині А-3186.

З
матеріалів справи вбачається, що власником кабельних ліній №№ 15-06, 15-10, що
розміщені на території аеродрому, являється військова частина А-3186, яка несе
відповідальність за їх технічний стан, обслуговування та експлуатацію (а.с.12,
13). По даних лініях електроенергія подається під напругою 10 000 Вт (а.с.
110).

Частини 2, 5 ст.
1187 Цивільного кодексу України передбачають, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.  Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Із врахуванням
наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про
покладення на відповідача обов'язку по відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 шкоди
завданої каліцтвом її неповнолітньому сину ОСОБА_2, так як військова частина
А-3186 являється володільцем джерела підвищеної небезпеки.

Доводи
апеляційної скарги про те, що на території військового аеродрому не виявлено
електричні кабелі чи дроти, що були б під напругою понад 1000 Вт і виступали на
поверхню землі є безпідставними і спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, з  протоколу огляду від 6.06.2006 року
вбачається, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 точно вказали на місце, де стався
нещасний випадок, що також ствердив свідок ОСОБА_6. Дана обставина була
підтверджена ними та потерпілим ОСОБА_2. в судовому засіданні.

Судом
встановлено, що через декілька днів після даної події електричний кабель на
місці, де відбувся нещасний випадок, не був виявлений. Проте, сам факт
відсутності електричного кабеля в даному місці не може бути підставою для
звільнення військової частини А-3186 від
відповідальності по відшкодуванню завданої ОСОБА_2 шкоди, оскільки це не
спростовує вищенаведені показання свідків, а відповідач не довів, що шкода була
завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

З врахуванням
наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для зміни  чи скасування рішення суду немає, доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у рішенні.

Таким чином,
рішення постановлено з додержанням судом норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись
ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У  Х В А Л И Л А :

Апеляційну
скаргу відповідача військової частини А-3186 відхилити, а рішення
Ківерцівського районного суду від 17 вересня 2007 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного  Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: