Справа № 2-1217
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

08 червня 2007 року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі головуючого
судді - Кайро І.А.

при
секретарі - Івановой С.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ялти цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
3-я особа Прокурор м. Ялта про захист майнових прав, повернення вартості
вкладеного майна, відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И
В :

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
3-я особа Прокурор м. Ялта про захист майнових прав, повернення вартості
вкладеного майна, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги
мотивовані тим, що у 2001 році, він домовився з ОСОБА_2. про те що він
поставить свій автомобіль БМВ 520 д/н НОМЕР_1до гаражу останнього, що він та
зробив. Після того як він поставив свій автомобіль до гаража ОСОБА_2.  він передав останньому ключі від нього, та
ключі від гаражу також залишилися у ОСОБА_2.. через деякий час він звернувся до
ОСОБА_2. з проханням повернути його автомобіль, на що той відповів, що його
автомобіль був розукомплектований ОСОБА_5., та запчастини були реалізовані
ОСОБА_2. та ОСОБА_5.. Незадоволений такою відповіддю він потребував у ОСОБА_2,
щоб той повернув йому автомобіль таким яким він брав його на зберігання, на що
той заявив, що поверне йому гроші за автомобіль, а сам автомобіль залишить
собі, проте значний період часу під різними приводами не віддавав гроші, у
зв'язку з чим він та змушений був звернутися до міліції з відповідною заявою.
Після чого йому було відмовлено у порушенні кримінальної справи у відношенні
ОСОБА_2.. дану постанову про відмову у порушенні кримінальної справи він
неодноразово оскаржував, проте це результату не дало, йому було рекомендовано
звернутися до суду з позовною заявою, що він та зробив.

Прокурор
у судовому засіданні позов не визнав, при цьому він пояснив, що право позивача
на звернення з даним позовом скінчилося, 12 лютого 2000 року, коли скінчився
термін дії довіреності на автомобіль, у зв'язку з чим він просив у задоволенні
позову відмовити.

Відповідачі у судове засідання не явилися, про день та час розгляду справи
сповіщені належним чином, причину неявки суду не надали.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, суд приходить до висновку, що
у задоволенні даного позов повинно бути відмовлено по наступних підставах:

У
відповідності до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності.

Згідно
ч. 3, ст.. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

При
цьому судом встановлено, що згідно копії довіреності від 12 лютого 1997 року,
ОСОБА_3. уповноважив ОСОБА_4. розпоряджатися автомобілем БМВ 320, д/н
НОМЕР_1(а.с.15).

Після
чого ОСОБА_4. на підставі довіреності, уповноважив позивачаОСОБА_1.
розпоряджатися у тому числі водити, продавати, дарувати та міняти
автомобіль  БМВ 320, д/н НОМЕР_1(а.с.16).

При
цьому судом також встановлено, що дана довіреність на автомобіль  БМВ 320, д/н 06714КС, була надана ОСОБА_102
серпня 1997 року, та дійсна по 12 лютого 2000 року. Термін дійсності
довіреності був зазначений у самій довіреності.

З
позовуОСОБА_1. вбачається, що автомобіль БМВ 320 д/н НОМЕР_1був
розукомплектований на протязі травня - липня 2001 року, у зв'язку з чим йому як
власнику майна спричинена матеріальна та моральна шкода.

У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовОСОБА_1. був пред'явлений у
супереч ст. 396 ЦК України, згідно якої, правом захисту права на чуже майно на
підставі глави 29 ЦК України користується особа, яка має речове право на чуже
майно.

Також, у супереч ст. 60 ЦПК України, позивачем не було надано доказів того,
що  на момент спірних правовідносин, він
мав речове право на чуже майно.

Судом
також встановлено, що у 16 грудня 2000 року, після закінчення вищевказаного
доручення на ім'яОСОБА_1. спірний автомобіль був знятий з обліку в м.
Севастополі і його місто знаходження у теперішній час невідомо.

За
таких підстав, суд приходить до висновку, що на момент виникнення спірних
правовідносин, позивач ОСОБА_1. не мав права на судовий захист своїх речових
прав на чуже майно, доручення на право розпоряджатися спірним майном
закінчилась, а доказів того, що він є його власником надано суду не було.  У зв'язку з вищевказаним  у задоволенні
позову ОСОБА_1. необхідно відмовити.

Той
факт, що по заявіОСОБА_1. проводилася перевірка, за результатами якої було
відмовлено у порушенні кримінальної справи, не свідчить про право позивача на
відшкодування будь якої шкоди.

Таким
чином суд дійшов висновку про те що ОСОБА_1. по данної справі є неналежним
позивачем, і не має право на відшкодування вказаної шкоди.

Будь  які інші особи, які на законних підставах,
після закінчення дії доручення ОСОБА_1, володіли спірним транспортним засобом
не позбавлені права пред'являти вказані вимоги. Долучення до участі по справі
інших позивачів, без їх звернення до суду не передбачено діючим
законодавством.

Оскільки
ОСОБА_1необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог, суд вважає необхідним
стягнути з нього судові витрати у сумі 81 гривні, 51 гривну судовий збір і 30
гривен інформаційно - техничне забезпечення..

На
підставі викладеного й керуючись ст. 10,60,212-215 ЦПК України ст.ст.29, 386,
396 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

У
задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-я особа
Прокурор м. Ялта про захист майнових прав, повернення вартості вкладеного
майна, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1судові витрати у сумі 81 ( вісімдесят одну) гривну.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через Ялтинський міський
суд  АРК у порядку встановленому ст. ст.
294, 296 ЦПК України

Рішення не  набрало  законної
сили

Суддя   - підпис

З оригіналом  згідно

СУДДЯ:
Секретар: