РІШЕННЯ                                         Справа № 2-177, 2007р.

ІМ'ЯМ                                               УКРАЇНИ

24 квітня
2007р. Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді -                                                            Сегет
Я.С.

при
секретарі -                                                                    Волошиній
Л.О.

за участю позивача -                                                          ОСОБА_1

представника
відповідача ТОВ „ Ранок " -                       Прасолова В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лохвиці Полтавської області цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1до ТОВ „ Ранок " Лохвицького
району про стягнення заборгованності по сплаті орендної оплати за земельну
частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся
до суду із позовною заявою до ТОВ „
Ранок " про
стягнення заборгованності по сплаті орендної оплати за земельну частку ( пай ).

В судовому
засіданні позивач в порядку ст. 31
ЦПК України у письмовому вигляді збільшив позовні вимоги і просив суд
стягнути з ТОВ „ Ранок " суму
заборгованності по орендній платі за земельну частку ( пай ) за 2004-2006 роки, яка
складає 1713,49 грв. та
за несвоєчасну сплату орендної плати пеню станом на 24 квітня 2007р. в
розмірі 1475,04 грв.
Загальна сума, яка підлягає стягненню на користь позивача, становить 3188,53 грв. Крім того,
позивач просить суд стягти із відповідача судові витрати.

Позивач
ОСОБА_1суду пояснив, що за 2004р. від ТОВ „
Ранок " отримав
орендну плату за свою земельну частку (
пай ) в
розмірі 239,55 грв. з
розрахунку 0,5% вартості
земельного паю, в той час як договором оренди земельної частки ( паю ) від 30.12.2002р.
передбачено орендну плату в розмірі 1,5%
вартості земельного паю. Позивач, посилаючись на вимоги Указу Президента
України від 02.02.2002р. „
Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників
земельних ділянок та земельних часток (
паїв ) ", вважає,
що орендна плата за оренду земельних часток ( паїв )
повинна бути запроваджена в розмірі 1,5
відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної частки ( паю ) і складати в
2004р. 669,98 грв.
ОСОБА_1вважає, що заборгованність ТОВ „
Ранок " перед
ним по сплаті орендної плати за земельну частку ( пай )
за 2004р. складає 430,43
грв. ( 669,98 грв. - 239,55 грв. = 430,43 грв.). Крім того,
ОСОБА_1суду пояснив, що за 2005р. від ТОВ „
Ранок " він
отримав орендну плату за свій земельний пай в розмірі 28,45 грв. із належних
йому 669,98 грв. і
заборгованність товариства перед ним по сплаті орендної плати за 2005р. складає
641,53 грв..
ОСОБА_1повідомив суд, що за 2006р. від ТОВ „ Ранок "
він отримав орендну плату в розмірі 28,45
грв. і заборгованність товариства перед ним по сплаті орендної плати за
2006р. складає 641,53 грв.

ОСОБА_1також
вважає, що ТОВ „ Ранок " згідно пункту 3 договору оренди
земельної частки ( паю ) від 30.12.2002р.
повинно йому сплатити за прострочення виплати орендної плати за 2004р. пеню в
розмірі 0,2% від суми
недоїмки за кожний день прострочення за період з 01.01.2005р. по 24.04.2007р.,
що складає 840 днів, на
суму 722,40 грв. із
розрахунку 0,86 грв. за
один день. Пеня по заборгованності за 2005р., на думку позивача, повинна бути
стягнута за період з 01.01.2006р. по 24.04.2007р., що складає 476 днів, в сумі 609,28 грв. із
розрахунку 1,28 грв. за
один день. Пеня по заборгованності за 2006р., як вважає ОСОБА_1, повинна бути
стягнута за період з 1 січня

2

2007р. по 24.04.2007р., що складає 112 днів, в сумі 143,36 грв. із розрахунку 1,28 грв.   за один день.

Представник
відповідача ТОВ „ Ранок " позовні вимоги
не визнав, вважаючи договорні умови по сплаті орендної плати ОСОБА_1за 2004-2005 роки виконаними
в повному об"ємі. Представник відповідача вважає, що у відповідності до
останнього пункту договору оренди земельної частки ( паю ) від 30.12.2002р.
ТОВ „ Ранок " із 01.01.2006р.
розірвало вказаний договір за своєю ініціативою, попередивши про це
ОСОБА_1більш ніж за два місяці. Представник відповідача пояснив суду, що з
01.01.2006р. земельні паї позивачки товариством не оброблялися і орендна плата
за їх використання не нараховувалася.

Представник
відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача про
стягнення пені за прострочення виплати орендної плати в зв"язку із спливом
спеціальної позовної давності, яка застосовується на протязі 1 року.

Суд відмічає, що
в ксерокопії типового договору аренди земельної частки ( паю ) від 30 грудня 2002р.,
укладеного між ОСОБА_1. і ТОВ „
Ранок ", вказано,
що орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну частку ( пай ) в розмірі 3,92 умовних
кадастрових гектарів вартістю 18120
грв. За користування даною земельною ділянкою орендар, згідно додатку до
договору № 1, сплачує
орендодавцю щорічну орендну плату в натуральній формі в розмірі 0,5% вартості
земельної частки. Суд визнає, що у виконаному барвником записі „ 0,5% " мається
виправлення ( а. с. 8-9 ).

Суд враховує, що
вироком Лохвицького районного суду від 06.02.2005р. директор ТОВ „ Ранок " ОСОБА_2був засуджений
за ст. 366 КК
України із застосуванням ст. 69
КК України до штрафу в розмірі 510
грв. за те, що в червні-липні 2003р. він., будучи директором і
співвласником ТОВ „ Ранок " з метою ухилення
від повного виконання договірних зобов'язань по договорах оренди земельних паїв
за 2003р. дав усну вказівку працівникам товариства: секретарю ОСОБА_3.,
економісту ОСОБА_4., обліковцям ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. і ОСОБА_7. внести виправлення до пункту 2,2 договорів оренди
земельних паїв за 2003р. у вигляді зміни відсотку орендної плати за
користування паєм з 1,5%
на 0,5% у трьох
примірниках кожного з 817
договорів ( а. с. 38 ).

Статтею 1 Указу Президента
України від 02.02.2002р. „
Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників
земельних ділянок та земельних часток (
паїв ) " з
подальшими внесеними змінами, орендна плата за оренду земельних часток ( паїв ) запроваджена в
розмірі 1,5 відсотка
визначеної відповідно до законодавства вартості земельної частки ( паю ).

Суд вважає, що
згідно договору оренди земельної частки (
паю ) від
30.12.2002р. розмір орендної оплати повинен становити 1,5% від вартості
земельної частки ( паю ) і з урахуванням
грошової оцінки земельної частки (
паю ) ОСОБА_1( а. с. 10 ), яка складає 44665,80 грв. ( 18120 грв. * 2,465 = 44665,80 грв.), орендна плата за
2004р. і 2005р. повинна дорівнювати за пай по 669,99 грв.

Судом встановлено,
що в якості оплати за оренду земельної частки ( паю )
ТОВ „ Ранок " за 2004р.
виплатило ОСОБА_1готівкою 190,41
грв. і в натуральній формі 18
грв., а із нарахованої суми орендної плати утримано прибутковий податок в
сумі 31,14 грв.
Всього на сплату орендної плати ОСОБА_1товариство затратило 239,55 грв. ( а. с. 11 ).

Суд відмічає, що
в якості оплати за оренду земельної частки ( паю )
ТОВ „ Ранок " за 2005р. не
виплатило ОСОБА_1жодної копійки, а із нарахованої суми орендної плати в розмірі
218,86 грв.
товариством утримано прибутковий податок в сумі 28,45 грв. (
а. с. 11 ).

Пунктом 2.2 договору оренди
земельної частки ( паю ) від 30.12.2002р.
передбачено, що орендар сплачує орендну плату протягом терміну дії договору на
пізніш як у термін від 01.01
до 31.12 кожного
року. А в пункті 3 цього
договору закріплено обов'язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату,
визначену у договорі. Згідно додатку №
1 до договору сторони визначили натуральну форму оплати

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору
та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності
до ч. 2 ст. 410 ЦК України
землекористувач зобов"язаний вносити плату за користування земельною
ділянкою, а також інші платежі, встановлені законом.

Суд керуючись
вимогами ст. ст. 410,
526 ЦК України і умовами договору оренди земельної частки ( паю ) від 30.12.2002р.
визнає, що борг товариства перед позивачем за 2004р. складає 430,44 грв.

з

(
669,99 грв. -
239,55 грв. =
430,44 грв.),
а борг за 2005р. становить 641,54
грв. ( 669,99 грв. -28,45 грв. = 641,54 грв.) і всього 1071,98 грв. Вказану
заборгованність належить сплатити в натуральній формі.

Суд визнає, що
пунктом 3 договору
оренди земельної частки (
паю ) від
30.12.2002р. за несвоєчасну сплату орендної плати орендар сплачує орендодавцю
пеню в розмірі 0,2% від суми
недоїмки за кожний день прострочення.

Стаття 258
ЦК України передбачила, що:

1. Для
окремих видів вимог законом може встанавлюватися спеціальна позовна давність:
ско

рочена
або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

2. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до
вимог:

1). Про
стягнення неустойки ( штрафу,
пені).

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Суд відмічає, що
строк позовної давності до позовної вимоги ОСОБА_1про стягнення пені за
прострочення виплати орендної плати за 2004р. в сумі 430,44 грв. сплив
01.01.2006р., а строк позовної давності до позовної вимоги про стягнення пені
за прострочення виплати орендної плати за 2005р. в сумі 641,54 грв. сплив
01.01.2007р. Позивач із клопотанням про поновлення строку позовної давності до
суду не звертався. Представник відповідача в судовому засіданні неодноразово
заявляв, що позивачем пропущено річний строк спеціальної позовної давності.

З урахуванням
вимог ст. ст. 258, 267
ЦК України суд вважає за розумне відмовити ОСОБА_8. в задоволені позовної
вимоги про стягнення пені за прострочення виплати орендної плати за 2004-2005 роки в
зв"язку із спливом строку позовної давності.

Суд відмічає, що
в примітці до договору оренди земельної частки ( паю )
від 30.12.2002р. сторони зазначили, що чинність цього договору автоматично
продовжується на наступний термін за умови, що сторони не пізніше, як за 2 місяці до
закінчення терміну цього договору не повідомлять письмово про припинення його
дії.

Представник
відповідача надав суду доказ того, що листом за № 478 від 02.09.2005р. товариство попередило ОСОБА_1про
припинення дії договору із 01.01.2006р. (
а. с. 26 ). Позивач
факт отримання даного повідомлення підтвердив.

Згідно ч. 1 ст. 408 ЦК України строк
договору про надання права користуватися чужою земельною ділянкою для
сільсткогосподарських потреб встановлюється договором.

З урахуванням
викладеного суд вважає, що дія договору оренди земельної частки ( паю ) від
30.12.2002р., укладеного між ОСОБА_1і ТОВ „
Ранок ", закінчилася
01.01.2006р. Відповідно до цього суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних
вимог про стягнення орендної плати за 2006р. і пені за прострочення виплати
орендної плати за цей рік.

У відповідності
до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджаються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до
тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Суд відмічає, що
позивачу частково задоволено позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди в
сумі 1071,98 грв., що
складає 33,62% від
заявленої ОСОБА_1суми. Пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд
присуджує позивачу з ВАТ „
Ранок " 27,23 грв.
судових витрат, які він поніс в результаті сплати судових витрат по позовній
заяві.

Керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 209,
212-216, 218, 294 ЦПК України, ст. ст. 258, 267, 410, 526 ЦК України, Указом
Президента України від 02.02.2002р. „
Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників
земельних ділянок та земельних часток (
паїв ) ", суд ,-

РІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „ Ранок " Лохвицького
району на користь ОСОБА_1заборгованність за 2004-2005 роки по сплаті орендної плати за користування земельною
часткою ( паєм ) в загальній сумі
1071,98 грв. в
натуральній формі.

4

Зобов'язати ТОВ „
Ранок " в
місячний термін після набрання рішення законної сили провести оплату
заборгованності по орендній платі за 2004-2005
роки шляхом видачі ОСОБА_1сільськогосподарської продукції у співвідношенні,
визначеному в додатку №
1 до договору оренди земельної частки (
паю ) від
30.12.2002р., на суму 1071,98
грв. за цінами станом на 01.01.2006р.

Стягнути з ТОВ „
Ранок " на
користь ОСОБА_127,23 грв.
судових витрат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1відмовити.

На рішення може
бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду до Апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
постановлено і виготовлено суддею в нарадчій кімнаті на комп"ютері

СУДДЯ  Я. С. СЕГЕТ

З оригіналом згідно Голова
суду     Г. Б. Савинський

Ст.
секретар       С Б. Городецька