Справа № 2-2390/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 червня 2007 року                                                                                                        Ялтинський
міський суд

у складі:                головуючого
судді                                                                           Слєзко
Т. В.,

при
секретарі                                                                                    Воробйової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Гурзуф», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання недійсним
свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати недійсним та
відмінити свідоцтво про право власності на житло за № 5-273 від 04 березня
1994р.

Вимоги мотивовані тим, що приватизація квартири була зроблена з
порушеннями, так як ОСОБА_2 не був громадянином України при приватизації.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов визнали у повному обсязі, представник Державного
підприємства «Гурзуф» просив розглянути справу на розсуд суду.

ОСОБА_2 проти позову заперечував, але у судовому засіданні пояснив, що у
українському громадянстві ніколи не знаходився, а завжди був громадянином
Російської Федерації.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд
приходить до висновків щодо обґрунтованості вимог позивача.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло
від 04 березня 1994р. за № 5-273, яке видано радгосп-заводом «Гурзуф»  співвласниками квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. Як вказано у статуті державного підприємства
«Гурзуф», воно є правонаступником радгосп-заводу «Гурзуф».

Відповідно до даних домової книги, ОСОБА_2 прибув для проживання у м. Ялту
02 липня 2007р. з м. Рязані, і був зареєстрований за вказаною адресою 10 липня
1992р.

Тобто немає підстав вважати, що ОСОБА_2 був громадянином України на момент
переїзду та пізніше, згідно вимог ст. 2 Закону України «Про громадянство
України» від 08 жовтня 1991р., за № 1636-XІІ, що діяв на той час.

Як випливає з паспорту громадянина СРСР, який належав ОСОБА_2, і копія
якого була надана у судове засідання, на момент переїзду у м. Ялта він вже був
громадянином Російської Федерації, про що у паспорті були проставлені
відповідні відмітки.

Станом на 23 березня 2007р. ОСОБА_2 залишався у російському громадянстві,
що підтверджується листом начальника ОГІРФЛ 1 МВВС Ялтинського міську правління
ГУ МВС України в АР Крим за № 15/2007.

Ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,
встановлено, що право на приватизацію державного житлового фонду мають тільки
громадяни України.

Таким чином, ОСОБА_2, як громадянин іншої держави не мав права отримувати у
власність державний житловий фонд, і на це майно претендували та претендують
громадяни України, які проживали у квартирі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
60, 174, 215 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду», суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Гурзуф», ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про визнання недійсним свідоцтва про право власності - задовольнити.

Визнати недійсним та відмінити свідоцтво про право власності на житло за №
5-273 від 04 березня 1994р., що було видане радгосп-заводом «Гурзуф».

Стягнути на користь ОСОБА_1, з Державного підприємства «Гурзуф», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 судовий сбір у розмірі 12 (Дванадцять) грн.. 75 коп., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Ялтинським міським судом
у розмірі 7 (Сім) грн., а всього - 20 (Двадцять) грн.. 25 коп., з кожного.

Рішення може бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294 -
296 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя