УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

"22" березня 2007 року

Колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Кузьми Р.М., Гурзеля І.В.

при секретарі - Гачинській М.В.

з участю - позивача ОСОБА_1,

представника Козівської райдержадміністрації
Бурого В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Козівського районного суду від 15 лютого 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1до Козівської районної державної
адміністрації про визнання розповсюдженої відповідачем інформації недостовірною і
негативною та стягнення моральної шкоди,

Встановила:

ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку рішення Козівського районного суду від 15 лютого 2007 року, яким відмовлено у
задоволенні його позову до Козівської районної державної адміністрації
(далі -райдержадміністрації") про
визнання розповсюдженої відповідачем інформації недостовірною і
негативною та стягнення моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що відповідач у відповіді на його звернення до Тернопільської обласної державної
адміністрації від 30.12.2005 року поширив недостовірну та неправдиву
інформацію, що дане звернення було розглянуто
райдержадміністрацією, а також, що з його, ОСОБА_1, ініціативи було проведені чисельні перевірки Козівської районної
санітарно-епідеміологічної станції. Посилаючись, що суд
залишив поза увагою факт приниження відповідачем його честі та гідності, заподіяння моральної шкоди та фізичних страждань,
апелянт просив скасувати рішення суду та задовольнити його позовні вимоги.

Під час    розгляду справи в  апеляційному суді ОСОБА_1   підтримав вимоги   апеляційної    скарги, а
представник   райдержадміністрації
апеляційної скарги не визнав.

Судом встановлено, що 30 грудня
2005 року райдержадміністрацією на адресу      Тернопільської      обласної      державної      адміністрації      (далі облдержадміністрації) та ОСОБА_1 була направлена відповідь на звернення

Справа №22а - 342 2007 р.                                            Головуючий}/1 інстанції - Вирста М.М.

Категорія - 44, 19                                                                  Доповідач -Дикун С.І.

2 останнього
в облдержадміністрацію щодо зловживань головного санітарного лікаря району
ОСОБА_2

Колегія суддів, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити, виходячи із наступних мотивів.

За вимогами ст. 277 ЦК фізична особа має право на
відповідь, а також на спростування недостовірної
інформації, якщо внаслідок поширення цієї інформації було порушено її особисті немайнові права та (або) немайнові права членів
її сім'ї.

Відповідно до норми ст.23 ЦК особа має право на відшкодування
моральної шкоди у випадку, якщо така шкода
завданої внаслідок порушення її прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання розповсюдженої відповідачем інформації негативною і
недостовірною та стягнення моральної шкоди суд виходив з тих
обставин, що у відповіді райдержадміністрації на звернення позивача не було поширено інформації, якою б порушувались його
особисті та (або) членів його сім'ї немайнові права.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, як із таким, що відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Поскільки позивачем не доведено і судом не встановлено, що у спірному листі-відповіді райдержадміністрації було поширено
інформацію, якою б порушувались особисті немайнові
права ОСОБА_1 чи членів його сім'ї, твердження
апелянта про необгрунтовану відмову у позові не заслуговують на увагу колегії
суддів.

Посилання апелянта, що суд безпідставно відмовив йому у позові, не звернув
увагу на приниження відповідачем його честі та гідності колегія суддів до уваги
не приймає, оскільки позивач з вимогами про захист
честі та гідності до суду першої інстанції не звертався, а пред'явив вимоги про
визнання інформації негативною та недостовірною і стягнення моральної
шкоди, котрі були предметом розгляду суду першої
інстанції.

Підстав для скасування рішення суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст.307ч.1 п.1; 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити. Рішення Козівського районного суду від 15 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Верховного Суду України.