У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 року                                                              м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Григор'євої Л.І.,

суддів:

Балюка М.І.,                     Данчука В.Г., Гуменюка
В.І.,                 Косенка
В.Й.,  -

розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Спільного українсько-ізраїльського ТОВ “Тубний
завод” про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У червні
2001 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що він працював у відповідача на посаді кольориста
з 1999 року. Наказом №18-к від 21 лютого 2001 року він звільнений з роботи на
підставі пункту 8 статті 40 КЗпП України. Звільнення вважав незаконним, оскільки факт розкрадання майна з підприємства не
встановлений ні постановою, ні вироком суду. Проте в наказі про звільнення
фігурує посилання саме на постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за дрібне розкрадання. Просив
позов задовольнити.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2005
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17
серпня 2005 року, у задоволенні позову відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені рішення суду та постановити рішення про задоволення в повному обсязі
його позовних вимог, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм
процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач пропустив місячний строк для звернення до суду з
позовом паро поновлення на роботі, який передбачений частиною 1 статті 233 КЗпП
України.

Відповідно до частини 1 статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з
заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного  в місті, міського чи міськрайонного суду в
тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21 лютого 2001 року було звільнено з роботи
за пунктом 8 статті 40 КЗпП України (а.с. 49).

ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом про
звільнення і отримав трудову книжку у день звільнення, а саме: 21 лютого 2001
року (а.с. 10). Проте звернувся до суду з позовом лише 26 червня 2001 року,
тобто через чотири місяці.

Суд не знайшов підстав для поновлення
строку для звернення до суду з зазначеним позовом.

У відповідності до частини 1 статті 335
ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або вирішені
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно
статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо
визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права.

Судами першої та апеляційної інстанції
досліджено обставини справи повно, зібраним доказам дана оцінка.

Доводи скарги не спростовують висновків
суду.

Рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та  процесуального права,
підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Керуючись статтями 333, 335-337, 345
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу  ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 14 квітня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області
від 17 серпня 2005 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                              Л.І. Григор'єва

Судді:                                                        М.І. Балюк

В.І.
Гуменюк

В.Г.
Данчук

В.Й.
Косенко