справа № 2-335/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 квітня 2007 року                                                                          м.
Городня

Городнянський
районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Березовського О.Д., при секретарі
Пяіковській Т.І., за участю позивача ОСОБА_1., представника відповідача Трясухо
3.0.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городня цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації
Чернігівської області щодо стягнення заборгованості за вислугу років, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача
- Головне
управління Державного казначейства України у Чернігівській області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. 23 лютого 2007 року звернулась
до суду з позовною заявою у якій просить суд стягнути з відділу освіти
Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області
заборгованість за вислугу років за період з 01.01.1997 року по 27.04.1999
року у відповідності до нарахувань відділу освіти.

В позовній заяві
позивач зазначила, що вона вчитель -
пенсіонер і до 27.04.1999
року працювала у Дроздовицьк й ЗОШ І-ІІІ ступенів. З 01.01.1997 року вступила в
дію норма статті 57 Закону
України „Про освіту", згідно якої пэдагогам,
які мають стаж понад 3,
10, 20 років гарантується виплата надбавки за вислугу років
щомісячно у розмірі відповідно 10
%, 20 %., ЗО %.
На момент вступу в дію вказаної норми позивач мала 20 років
педагогічного стажу, а отже на неї поширюється дія цієї норми.

Враховуючи
вищевикладене, просить суд стягнути з відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації Чернігівської області заборгованість за вислугу років
за період з 01.01.1997 року по 27.04.1999 року у
відповідності до нарахувань відділу освіти.

Ухвалою судді від 02
березня 2007 року
провадження у зазначеній справі відкрито.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1підтримала та уточнила заявлені позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача суми заборгованості по виплаті надбавки за вислугу
років та допомоги на оздоровлення, а саме за період з 01.01.1997 року по 31.05.1999 року. Доповнила
позовні вимоги та просить суд також стягнути з відповідач  компенсацію втрати частини заробітної плати у
зв"язку з порушенням термінів її виплати за період з 01.01.199Е року по 30.09.1998 року в сумі 278, 31 грн., про що
надала суду відповідну письмову заяву від 06.04.2007
року. Пояснила, що вона працювала в Дроздовицькій ЗОШ І-ІІІ ступенів в
період з 1989 по 1999 роки на посаді
вчителя та має загальний педагогічний стаж роботи ЗО років. За період з 01.01.1997 року по 31.05.1999 року їй
своєчасно не нараховувалась та не виплачувалась гарантована доплата за стаж
роботи і допомога на оздоровлені ія. В 2005
році вона отримав лише частину заборгованості по виплаті надбавки за
вислугу років та допомоги на оздоровлення. В 2006 році їй взагалі ніяких коштів на погашення вказаної
заборгованості виплачено ^ було. Про порушення свого права на отримання
надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлен
ня вона дізналась лише в 2003
році від інших вчителів. До суду за захистом своїх прав раніше не
звертався, (скільки керівництво відділу освіти Городнянської
райдержадміністрації запевнило, що при звільненні заборгованість їй буде
виплачена своєчасно і в повному обсязі. З наданими представником відділу освіти
Городнянсьсої районної державної адміністрації Чернігівської області довідками
щодо суми заборгованості та суми компенсації ОСОБА_1згодна. Просить суд
стягнути з відповідача суму заборгованості по виплаті надбавки за вислугу юків
та допомоги на оздоровлення за період з 01.01.1997
року по 31.05.1999 року та
компенсацію втрати часини заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів
її виплати за період з 01.01.1998
року по 30.09.1998 юку
згідно довідок відділу освіти.

Представник
відповідача по справі Трясухо З.О. у судовому засіданні заявлений позов визнала
частково і пояснила, що у зв'язку з не фінансуванням з бюджету виплат
передбачених ст. 57 Закону
України „Про освіту", відсутністю відповідних бюджетних асигнувань
працівникам районного відділу освіти не проводилось нарахування надбавки за
вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки
педагогічним працівникам. Ці виплати не були нараховані, не вівся їх облік,
вони не відносились до кредиторські заборгованості. Згідно Закону України „Про
реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України
"Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям
працівників навчальних закладів" від 09.09.2004
року №1994-IV врегульовано правовідносини з цього питання. Цим законом
встановлено порядок погашення заборгованості протягом 5 років рівними
частинами. В 2005 році
позивач отримав частину заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та
допомоги на оздоровлення. Тому вважає, що позивач має право вимагати та
отримати тільки частину вказаної заборгованості, яку він повинен б) в отримати
в 2006 році.
Щодо вимог позивача про стягнення компенсації, Трясухо З.О. вказала, що в цій
частині заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Зазначила, що
відповідним Законом України „Про рестуктуризацію заборгованості з виплат,
передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту"

2

педагогічним, науково-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів" та Постановою КМУ № 934 від 19.09.2005 року не
передбачено нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів у зв'язку
з порушенням строків їх виплати. Крім того, спільним листом Міністерства освіти
і науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної
політики України, Державним казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681 роз'яснено, що
виплата згідно Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат,
передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів" від 09.09.2004 року №1994-IV
є разовою виплатою державного бюджету, яка здійснюватиметься протягом п'яти
років. Відповідно до нормативних документів, які регулюють нарахування
компенсації, визначено, що компенсація не нараховується на разові виплати, тому
компенсація позивачу і не нараховувалась.

Представник
третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог у судове засідання не
з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним
чином. Згідно пояснення на позовну заяву за № 19-5-1-31/89 від 06.04.2007 року, які оголошено у судовому засіданні, встановлено, що
ГУ ДКУ у Чернігівській
області вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з
урахуванням вимог Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат,
передбачених ст. 57 Закону
України „Про освіту" педагогічним, наукового-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів". Приведені в поясненні
заперечення на позов аналогічні запереченням представника відповідача по справі
(а.с. 18). Суд,
заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

З дослідженої в
судовому засіданні копії трудової книжки ОСОБА_1встановлено, що вона дійсно в
період з 07.09.1988 року по 26.04.1999 року працювала в
Дроздовицькій ЗОШ І-ІІІ ступенів на посаді вчителя ( а.с. 14).

Згідно довідки
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації за № 602 від 20.03.2007 року встановлено,
що нарахована ОСОБА_1надбавка за вислугу років та допомога на оздоровлення за
період з січня 1997 року по
травень 1999 року
становить 1023, 57 грн.. У
грудні 2005 року нею
була отримана разова виплата на погашення заборгованості в сумі 246 грн.. Станом на 01.12.2006 року
заборгованість з виплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення
складає 777, 57 грн. (а.
с. 16).

Відповідно до
частини 2 статті 233 КЗпП України у
разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до
суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження
будь-яким строком. Станом до 11.07.2001
року стаття 233 КЗпП
України встановлювала тримісячний строк для звернення до суду з заявою для
вирішення трудового спору. В судовому засіданні встановлено, що позивач
дізналась про порушення свого права у 2003
році. Таким чином, строк звернення до суду позивачем не порушено.

Статтею 55 Конституції
України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень,
дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Стаття 22 Конституції
України наголошує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Стаття 43 Конституції
України проголошує, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови
праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне
одержання винагороди за працю захищається законом.

В статті 57 Закону України
„Про освіту", якою визначені гарантії держави педагогічним,
науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних
закладів, визначено, що держава забезпечує вказаній категорії працівників
виплату надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу ( ставки
заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи та виплату допомоги на
оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні
щорічної відпустки.

Відповідно до
ст.94 КЗПП України, заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір
заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської
діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не
обмежується. Відповідно до частини 2
статті 2 Закону
України „Про оплату праці", додаткова заробітна плата, це- винагорода за
працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за
особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з
виконанням виробничих завдань і функцій.

Таким чином, суд
прийшов до висновку, що позивачу неправомірно своєчасно не виплачувались в
період з 01.01.1997 року по 31.05.1999 року надбавка за
вислугу років та допомога на оздоровлення, які є частиною його заробітної плати,
чим порушено його конституційне право на своєчасне одержання винагороди за
працю.

З 01.01.1997 року введена в
дію стаття 34 Закону
України „Про оплату праці", якою передбачена компенсація працівникам
втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням строків її виплати,
яка

з

проводиться відповідно до індексу зростань цін на
споживчі товари і тарифів на послуги та у порядку, встановленому чинним
законодавством.

Нарахування суми
компенсації грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів їх виплати проводиться
відповідно до Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів
у зв"язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року N 2050-Ш та
Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у
зв"язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою КМУ № 1427 від 20.12.1997 року, а також
Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у
зв"язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року.

Згідно довідки
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської
області сума компенсації ОСОБА_1втрати частини заробітної плати в зв'язку з
порушенням строків їхньої виплати з

01.01.1998      року по 30.09.1998 року складає 278, 31 грн. З 01.09.2002 року по 31.08.2006 року надбавка за

вислугу років відділом освіти нараховувалась і
виплачувалась щомісячно (а.с. 17).

Суд не приймає до уваги твердження
представника відповідача, що надбавка за вислугу років та допомога на
оздоровлення не виплачувались у зв'язку з тим, що дію ст. 57 Закону України
„Про освіту" було призупинено, були відсутні відповідні бюджетні
асигнування на реалізацію цією норми, а Законом України „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів",
зазначену заборгованість було визначено як кредиторську заборгованість
Державного бюджету України, вона погашається протягом 5 років рівними
частинами та в 2005 році
позивач отримав частину заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років і
цим Законом не передбачено виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку
з порушенням строків їх виплати, оскільки вони не відповідають дійсності і
суперечать Конституції України, норми якої є нормами прямої дії. Зазначений
Закон встановлює та регулює правовідносини, що склалися у зв'язку з не
фінансуванням з бюджету виплат, передбачених статтею 57 Закону України
"Про освіту", а не порядок компенсації громадянам втрати частини
доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Закон України
„Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України
"Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям
працівників навчальних закладів" визнано заборгованістю держави перед
педпрацівниками суми невиплати надбавки за вислугу років та допомоги на
оздоровлення, тобто підтверджено право позивача на отримання цих виплат в
період з 01.01.1997 року по

31.05.1999      року.

Вказаний закон
було прийнято 09.09.2004
року, в той час як правовідносини, що склалися між позивачем та відділом
освіти, і які досліджуються судом, відбувались в період з 1997 року по 1999 рік, і, таким
чином, зазначений Закон не може якимсь чином обмежувати права позивача,
оскільки відповідно до ст. 58
Конституції України він не має зворотної дії у часі і не може обмежувати
закріплене Конституцією України право позивача на своєчасне одержання
винагороди за працю.

Роз'яснення
Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці
та соціальної політики України, Державним казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681, на яке
посилається представник відповідача, у тій частині, що виплата по ст. 57 ЗУ „Про освіту" є
разовою виплатою державного бюджету, суперечить вимогам ч. 1 ст. 5 ЗУ „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачений статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів",
оскільки кредиторська заборгованість погашається працівникам помісячно разом з
виплатою поточної заробітної плати.

Враховуючи
вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1підлягають
задоволенню та підлягає стягненню з відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації сума заборгованості по виплаті надбавки за стаж роботи
та допомоги на оздоровлення, а також компенсація втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до ст. 88
ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10,
11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22,
43, 55, 58 Конституції України, ст. 57 Закону України „Про освіту", ст.2, ст. 34 Закону України
„Про оплату праці", ст.ст. 94,
23І КЗпП України, Законом України „Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням] строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року N 2050-ІП,
Постановою КМУ від 20 грудня 1997 p. N 1427 „Про затвердження
Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням термінів її виплати", Постановою КМУ від 21 лютого 2001 p. N 159 „Про
затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1- задовольнити повністю.

Стягнути з
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської
області на користь ОСОБА_1777
грн. 57 коп.
заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та

4

матеріальної допомоги на оздоровлення за період з 01.01.1997 року по 31.05.1999 рік, 278 грн. 31 коп. грошової
компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати за період з 01.01.1998
року по 30.09.1998 року, а
всього стягнути 1055 грн. 88 коп.
заборгованості, без врахування податків та обов'язкових платежів, що підлягають
утриманню.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації 51 грн. 00 коп. судового
збору на користь держави.

Стягнути
з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. для
зарахування на рахунок №
0101 держбюджету Городнянського району, код одержувача 21406290, ГУ ДКУ в
Чернігівській області, МФО
853592.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: О
.Д.Березовський