Справа № 2-2329/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

06
липня  2007 року                                                                                              Ялтинський
міський суд АРК

у складі:                                головуючого судді    -        Шумова В.В.

при
секретарі              -        Сущенко Л.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі Ялтинського міського суду цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вищого навчального закладу «Ялтинський
університет менеджменту», третя особа - ОСОБА_2 про визнання права власності на
квартиру, суд

В
С Т А Н О В И В :

04 травня 2007 року ОСОБА_1
звернулася до суду з  позовом, в якому
просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

29 травня 2007 року позивачка, вточнивши свої позовні вимоги, просить суд,
крім того, припинити право власності відповідача на вказану квартиру.

Позовні вимоги мотивовані  тим, що 28
серпня 2001 року між позивачкою та керівництвом Ялтинський Інститут  Менеджменту був укладений контракт,
відповідно до умов якого вона, як доктор економічних наук, була прийнята на
посаду завідуючого кафедрою фінансів, 01.07.2004 року контракт був продовжений
до 31.08.2009 року.

Відповідно до умов контракту їй було надано право проживання у спірній трьохкімнатній
квартирі з правом її подальшої приватизації протягом 5 років роботи в
університеті при умові вдалого ліцензування та акредитації спеціальності
„фінанси ” на 4 рівень.

Вказаний контракт був підписаний ректором інституту ОСОБА_2 та позивачкою.

Зокрема, сторони Ялтинський Інститут Менеджменту  (ректор ОСОБА_2), з одного боку,  та позивачки ОСОБА_1, з іншого боку, уклали
договір про здачу квартири в найом безстроково.

Вказаний договір був зареєстрований Комунальним Підприємством  «Ремонтно-експлуатаційна організація № 2» 19
липня 2002 року.

Позивачка стверджує, що вона працює на посаді завідуючого кафедрою фінансів
Ялтинського Інституту Менеджменту, а тепер Вищого Навчального Закладу
«Ялтинський Університет Менеджменту»
більше 5 років, за цей час  вона у
повній мірі виконала прийняті на себе обов'язки, однак, відповідач, не виконує
прийняті на себе обов'язки, а саме, відмовляється передати  квартиру їй у власність.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнає,
стверджує, що укладений між позивачкою та адміністрацією відповідача контракт в
частині передачі у власність квартири не відповідає нормам законодавства,
оскільки статутом Вищого навчального закладу не передбачено право передачі
майна безкоштовно у власність. До того ж можливість передачі квартири у
власність безкоштовно виходить за межі трудових та соціально - побутових пільг
для робітників.

Третя особа - ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про день та час
слухання був сповіщений належним чином.

Суд,  перевіривши матеріали справи,
вислухавши представників сторін,  вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду справи, встановлено, що відповідачем являється Вищий
Навчальний Заклад „Ялтинський Університет Менеджменту”, який відповідно до
наданих в судовому засіданні документів, являється правонаступником Ялтинського
Інституту Менеджменту.

Встановлено, що між сторонами 28 серпня 2001 року був укладений контракт,
за яким позивачка ОСОБА_1 прийняла на себе обов'язок виконувати викладацьку
роботу з погодинною оплатою праці.

Відповідач зобов'язався надати ОСОБА_1 для проживання трьохкімнатну
квартиру з правом її приватизації протягом 5 років роботи в університеті при
умові успішного ліцензування і акредитації спеціальності „фінанси” на 4 рівень
(а.с. 12).

Як вбачається з контракту від 01 липня 2004 року, трудові правовідносини
були продовжені по 31 серпня 2009 року (а.с. 13).

Як вбачається з договору від 19 липня 2002 року (а.с. 9), сторони уклали
договір найму квартири АДРЕСА_1 зі строком дії договору безстроково.

Аналогічні умови договору відносно прописки позивачки за вказаною адресою.

Суду надані документи, які свідчать про те, що позивачкою умови договору
були виконані у повному обсязі, про що свідчать публікації в  газетах, зміст наказу № 96, наказу № 140,
наказу № 32, що підтверджується дипломом від 05 жовтня 2006 року та іншими
свідченнями успішної праці позивачки, що вбачається з матеріалів справи наданих
не тільки позивачкою, але й відповідачем (а.с. 70, 90-94).

Відповідно до довідки Комунального Підприємства «Бюро Технічної
Інвентаризації» м. Ялта, (а.с. 11), квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві
власності за Ялтинським Інститутом Менеджменту міжнародного науково -технічного
університету  на підставі договору про
спільне будівництво від 25.08.1994 року, протоколу № 3  зборів засновників Ялтинського Інституту
менеджменту та акту передачі від 05.06.1996 року.

З наданих доказів вбачається, що сторони уклали договір який являється за
своїм змістом зобов'язанням та повністю відповідає вимогам ст. 509 ЦК України.

Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має бути виконане належним
чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших
актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Виходячи зі змісту контракту, відповідач прийняв на себе обов'язок не
тільки надати позивачці трьохкімнатну квартиру для проживання, але й надати їй
право приватизації квартири  протягом 5
років вдалої роботи.

Згідно ст. 328 ЦК України  право
власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з
правочинів.

Згідно діючого законодавства,
приватизація - це перехід права власності, що відповідає ст. 328 ЦК
України

Між сторонами був укладений правочин, який дає право ОСОБА_1 на отримання у
власність квартиру АДРЕСА_1, однак, від прийнятого на себе зобов'язання
відповідач ухиляється, посилаючись на нікчемність п. 3.13 контракту.

Суд вважає, що доводи відповідача не обґрунтовані та суперечать
встановленим по справі обставинам, які свідчать, що позивачка проживає та
прописана безстроково у спірній квартирі з 28 серпня 2001 року, виконала свої
зобов'язання за контрактом у повному обсязі, а тому має право претендувати на
зазначену квартиру.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та  керуючись
ст. ст. 328, 509, 525, 526 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК  України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Вищого навчального
закладу «Ялтинський університет менеджменту», третя особа - ОСОБА_2 про
визнання права власності на квартиру задовольнити.

Припинити право власності Вищого навчального закладу «Ялтинський
університет менеджменту» на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру  АДРЕСА_1.

Стягнути з Вищого навчального закладу «Ялтинський університет менеджменту»
на користь  ОСОБА_1 суму витрат на сплату
інформаційно - технічного забезпечення судового розгляд у справи у сумі 30
(тридцять) гривень.

Стягнути з Вищого навчального закладу «Ялтинський університет менеджменту»
на користь  ОСОБА_1 суму судового збору у
розмірі 301 (триста  одну)  гривня.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в
десятиденний  строк з наступного дня
після проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК
України.

Суддя  -