Справа № 2-367 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року
Рівненський     районний     суд

Рівненської
області в особі:

судді
Красовського О. при секретарі Хрусюк Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення коштів за договором позики, -

встановив:

Відповідачка
позов не визнала.

Позивачка
просить суд стягнути з відповідачки борг в сумі 12495 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що згідно
договору позики від 08.07.06
p., відповідачка
взяла в борг у позивачки 13000
грн., які зобов'язувалася повернути до 08.01.07 р. За весь час відповідачка повернула лише 505 грн. У зв'язку з
неналежним виконанням умов договору, позивачка просить суд задоволити позов,
стягнути з відповідачки суму боргу та судові витрати.

Суд
вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно
до статті 10 ЦПК
України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно
до статті 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір.

Відповідно
до статті 61 ЦПК
України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Як
встановлено в судовому засіданні, 08.07.06
р. сторони уклали письмовий договір позики грошей. Відповідачка не
заперечувала, що підписала цей договір, проте заперечує,

що
отримувала ці кошти у позивачки. Зазначила, що вона взяла у борг лише 505 грн., які
повернула.

Згідно
до умов договору, відповідачка взяла в борг у позивачки 13000 грн., які
повинна була повернути 08.01.07
р. Умови договору стороною не виконані.

Суд вважає,
що позов є доведеним і обгрунтованим, виходячи з положень статтей 202-205, 526, 1046, 1050 ЦК
України.

Відповідно
до ч. 1 статті 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 212,
214, 215 ЦПК України; ст.ст. 202-205,
526, 1046, 1050 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов
задоволити повністю.

Стягнути
з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2)
- 12495 грн. -
кошти за договором позики, 155
грн. - судові
витрати, а всього 12 650
(дванадцять тисяч шістсот п'ятдесят) грн.

Рішення
набирає законної сили через 10
днів з дня проголошення, якщо його не буде оскаржено в апеляційному
порядку. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може
бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення.

Рішення
може бути також оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження у
випадку подання апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення. У випадку неподання заяви про апеляційне
оскарження у 10-денний строк рішення набуває законної сили після закінчення
цього строку. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але не подано в
подальшому апеляційну скаргу в 20-денний строк, то рішення набирає законну
силу.

СУДДЯ:                                  О.О.КРАСОВСЬКИЙ