Справа
№2-44/2007
РІШЕННЯ

Іменем У країни

21 лютого 2007 року
.                           смт.Куликівка

Місцевий Куликівський районний суд Чернігівської області
в складі:

головуючого судді -  Войтеха О. і. при секретарі   -      Гуртовій Я.М.

заслухавши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, прож. АДРЕСА_1;

до відповідача -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, прож. АДРЕСА_2;

про реальний виділ належної частини домоволодіння в
натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою де просить
провести реальний розподіл домоволодіння АДРЕСА_3
виділивши їй (згідно технічного паспорту і висновку спеціаліста С-1052) його 14 частину у вигляді:
кухні 1-1, площею 18.4 кв.м, вартістю 3739 гривень; комору II, площею 5.8 кв.м, вартістю 815 гривень; веранду
І, площею 5.1 кв.м, вартістю 716 гривень; пригребницю Б-І, вартістю 216
гривень; погріб 6-І, вартістю 710 гривень; 14 частину сараю Г-І, вартістю 1953
гривні; а відповідачці ОСОБА_2 -кімнату 1-2, площею 29.9 кв. М, вартістю 6075 гривень; сарай
В-1, вартістю 377 гривень;
14 частину сараю
Г-1, вартістю 1953 гривні;
стягнувши з неї на її користь 128
гривень переотриманої вартості 14
ідеальної частини домоволодіння.

Одночасно просить відшкодувати їй вартість сплаченого
держмита в сумі 51 гривня,
ЗО гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи, 508 гривень
витрат за проведення експертизи та 200
гривень оплати юридичних послуг.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що її батько ОСОБА_3
проживав у власному будинку домоволодіння АДРЕСА_3, яке 19.03.1997 року подарував в
рівних частинах їй та відповідачці.

ІНФОРМАЦІЯ_3
року він помер.

Реального розподілу домоволодіння в натурі не було.

Після смерті батька у неї виник спір із відповідачкою з
питань володіння подарованого майна.

Просить розглянути спір та винести відповідне рішення.

Відповідачка позов визнає частково, згодна провести
реальний розподіл домоволодіння по межах, вказаних позивачкою, вважає можливим
відшкодувати половину судових витрат у вигляді сплаченого держмита та затрат на
ІТЗ, і заперечує необхідність сплати 128
гривень переотриманої вартості 14
ідеальної частини домоволодіння, оскільки вона із своїм чоловіком за свій
кошт добудовувала сарай,  частина якого
дісталася  позивачці,  а також заперечує

2

необхідність відшкодування витрат на проведення
експертизи і за надання правової допомоги, оскільки вважає, що це є приватною
справою позивачки.

Заслухавши сторони, та дослідивши матеріали цивільної
справи, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка і
відповідачка є власниками 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_3, подарованого
їм померлим батьком ОСОБА_3.

Після смерті батька сторони в добровільному порядку
фактично розподілили домоволодіння і позивачка стала користуватися кухнею 1-1, площею 18.4 кв.м, вартістю 3739 гривень; коморою
II, площею 5.8 кв.м, вартістю 815 гривень;
верандою І, площею 5.1 кв.м,
вартістю 716 гривень;
пригребницею Б-І, вартістю 216 гривень; погрібом 6-І, вартістю 710 гривень; 1/2
частиною сараю Г-І, вартістю 1953 гривні; а відповідачка ОСОБА_2 - кімнатою
1-2, площею 29.9 кв. М, вартістю 6075
гривень; сараєм В-1, вартістю 377
гривень; 1/2 частиною сараю Г-1,
вартістю 1953 гривні.

Реального розподілу домоволодіння в натурі не було.

В судовому засіданні сторони погодилися на фактично
відбувшийся реальний розподіл домоволодіння.

Висновком спеціаліста експертної фірми "Еталон"
підтверджено варіант розподілу домоволодіння, на який згодні сторони. Разом з
тим у висновку обумовлено, що позивачка користується частиною домоволодіння,
вартість якого на 128 гривень
менше вартості частини домоволодіння, яким користується відповідачка. При таких
обставинах сума в розмірі 128
гривень підлягає компенсації позивачці за рахунок відповідачки для
порівняння ідеальних частин вартості домоволодіння.

Заперечення відповідачки, що вона не повинна платити,
оскільки проводила добудову будівель домоволодіння, не заслуговують на увагу,
т.я. вона отримала у власність 1/2 частину домоволодіння без вияснення джерел
створення цієї власності і у неї відсутні документальні підтвердження про
внесення покращень у спірне майно.

Безспірно встановлено, що необхідність звернення
позивачки до суду викликана небажанням відповідачки врегулювати спірні питання
у несудовому порядку.
При таких обставинах з відповідачки належить стягнути судові затрати, понесені
позивачкою при зверненні до суду, у вигляді сплаченого держмита, витрат на ІТЗ,
за проведене експертне дослідження та надану правову допомогу. Оскільки
позивачка заявила одну необгрунтовану вимогу, від якої затим відмовилася, то
суму відшкодування позивачці держмита необхідно зменшити наполовину.

На підставі викладеного, керуючись ст.48 Закону України
"Про власність", ст.ст. 16,
364, 367 та 370
ЦК України, а також ст. ст, ст.ст. З, 5,
6, 7, 8, 10, 15, 158-196, 209, 214, 215 та 216 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
задовольнити частково, і провести реальний розподіл домоволодіння АДРЕСА_3
виділивши їй (згідно технічного паспорту і висновку спеціаліста С-1052) його
1/2 частину у вигляді: кухні 1-1, площею 18.4
кв.м, вартістю 3739 гривень;
комору II,
площею 5.8 кв.м, вартістю
815 гривень;
веранду І, площею 5.1
кв.м, вартістю 716 гривень;
пригребницю Б-І, вартістю

3

216 гривень;
погріб 6-І, вартістю
710 гривень;
14 частину сараю
Г-І, вартістю 1953 гривні; а відповідачці ОСОБА_2 - кімнату 1-2, площею 29.9 кв. м, вартістю 6075 гривень; сарай
В-1, вартістю
377 гривень;
34 частину сараю
Г-1, вартістю
1953 гривні; стягнувши на користь позивачки із відповідачки 128 гривень
переотриманої вартості 14 ідеальної частини домоволодіння, а також вартість
сплаченого держмита в сумі 41 гривня 38 копійок, ЗО гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, 508 гривень
витрат за проведення експертизи та 200 гривень оплати юридичних послуг, а
всього 907 гривень 38 копійок.

2. Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано до суду
першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
апелянтом до суду апеляційної інстанції.

Суддя