У х в а л а

17 січня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Берднік І.С., Гуменюка В.І., Косенка В.Й.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні  справу за позовом ОСОБА_1 до
Волинської митниці про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У березні 2004 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Волинської
митниці про поновлення на роботі.

Зазначав, що наказом № НОМЕР_1 його було звільнено з посади ІНФОРМАЦІЯ_1
митного посту “Ратне” відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Вважаючи своє звільнення незаконним, оскільки заяву про звільнення за
власним бажанням написав під психологічним тиском начальника Волинської митниці
та після написання такої заяви продовжив свої відносини з відповідачем, просив
поновити його на роботі та стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за
час вимушеного прогулу.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 липня
2004 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Волинської області від
28 жовтня 2004 року, в задоволенні позову відмовлено.

На зазначені рішення суду ОСОБА_1. подав касаційну скаргу, в якій просить
їх скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, а справу направити на новий розгляд.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС України, спори з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби відносяться до
компетенції адміністративних судів.

Статтею 210 цього Кодексу передбачено, що судом касаційної інстанції в
адміністративних справах є Вищий адміністративний суд України.

Відповідно до вимог п.п. 7 і 10 Прикінцевих та перехідних положень КАС
України, після набрання чинності цим Кодексом заяви та скарги у справах, що
виникають з адміністративно-правових відносин, розглядаються в порядку,
встановленому цим Кодексом. Касаційні скарги (подання) на рішення загальних
судів у справах, визначених пунктом 7,
що подані до набрання чинності Кодексом і не розглянуті Верховним Судом
України, передаються для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Ураховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1. до Волинської митниці про
поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного
прогулу відноситься до компетенції адміністративних судів, тому касаційна
скарга ОСОБА_1. разом з матеріалами справи підлягає передачі для розгляду до Вищого
адміністративного суду України.

Керуючись ст.ст. 17, 210 та п.п. 7,10 Прикінцевих та перехідних положень
КАС України,  колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 16 липня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 28 жовтня 2004 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Волинської митниці про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку
за час вимушеного прогулу разом з матеріалами справи передати на розгляд до
Вищого адміністративного суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

І.С. Берднік

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко