У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

14
листопада 2007 року                                                                      м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 2 липня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2007 року у справі за
заявами ОСОБА_1 від 12 грудня 2003 року, 26
лютого 2004 року та 26 січня 2005 року про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого
районного суду м. Одеси від 27 травня 2002 року по справі за скаргою ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на неправомірні дії посадових осіб Ленінського райвиконкому та Ленінської
райадміністрації м. Одеси про визнання неправомірними і скасування розпоряджень
голови Ленінського райвиконкому м. Одеси за № 25 від 11 травня 1995 року, № 40
від 17 червня 1996 року та розпорядження голови Ленінської райадміністрації м.
Одеси № 2 від 04 січня 1997 року, за позовом ОСОБА_1 до Одеської міськради,
Управління земельних ресурсів Одеської міськради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Ленінська райадміністрація м.
Одеси про усунення перешкод в користуванні приватною власністю,
господарчими спорудами, двором і дорогою загального
користування, про поновлення дороги загального користування, про визнання
недійсним державного акту на право постійного користування землею на ім'я
ОСОБА_2, про визнання частково недійсними свідоцтва про право власності на
будинок на ім'я ОСОБА_2 та зобов'язання знести огорожу, господарчі
споруди, гараж, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління земельних
ресурсів Одеської міської ради про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

12 грудня 2003 року та 26 січня 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
заявами про скасування рішення Жовтневого районного суду м. Одеси від 27 травня
2002 року за нововиявленими обставинами, якими є рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 11 січня 1994 року. ОСОБА_1 зазначила, що саме цим рішенням
було визнано незаконним п.10 Рішення Одеської міської ради народних депутатів №
320-ХХІ від 23 вересня 1993 року про делегування виконавчому комітету
повноважень на право прийняття остаточних рішень щодо виділення земельних
ділянок для будівництва на території м. Одеси, після погодження з депутатською
комісією з питань реалізації генплану та будівництва. Тому, виконком Одеської
міської ради народних депутатів не мав повноважень своїм рішенням № 331 від 29
березня 1994 року виділяти ОСОБА_2 земельну ділянку для постійного
користування, з метою будівництва на ній жилого будинку, та видавати державний
акт на цю ділянку. Рішенням Жовтневого районного суду м. Одеси від 27 травня
2002 року їй відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним державного
акту, виданого ОСОБА_2 на право постійного користування земельною ділянкою за №
132 від 28 грудня 1998 року.

Про рішення Жовтневого районного суду м. Одеси від 11 січня 1994 року
ОСОБА_1 стало відомо лише 11 вересня 2003 року, коли вона отримала його копію в
канцелярії суду.

26 лютого 2004 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд
рішення Жовтневого районного суду м. Одеси від 27 травня 2002 року в частині
видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 у м.
Одесі за нововиявленими обставинами вказуючи, що такими обставинами є
відсутність дозволу на будівництво ОСОБА_2 жилого будинку з боку санепідемстанції,
відсутність документів про передачу земельної ділянки для такого будівництва,
відсутність поетапного плану будинку, відсутність згоди на будівництво радгоспу
ім. Кірова. Про вказані факти заявниці стало відомо після ухвалення зазначеного
судового рішення та після отримання довідок з відповідних організацій.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 2 липня 2007 року у
задоволенні заяв ОСОБА_1 про скасування рішення Жовтневого районного суду м.
Одеси від 27 травня 2002 року за нововиявленими обставинами відмовлено у
повному обсязі, так як обставини, на які посилається заявниця у своїх заявах,
не є нововиявленими, оскільки про них було відомо суду, який розглядав справу,
вони досліджувалися у різних судових інстанціях, та їм була дана відповідна
правова оцінка.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2007 року ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси від 2 липня 2007 року по відмову в
перегляді рішення Жовтневого районного суду м. Одеси від 27 травня 2002 року за
нововиявленими обставинами залишено без змін. З мотивувальної частини рішення
суду виключено посилання на ст. 347-2 ЦПК України (в редакції 1963 року).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлені ухвали суду,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за заявами ОСОБА_1 від 12 грудня 2003 року, 26 лютого 2004
року та 26 січня 2005 року про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами
рішення Жовтневого районного суду м. Одеси від 27 травня 2002 року по справі за
скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на неправомірні дії посадових осіб Ленінського
райвиконкому та Ленінської райадміністрації м. Одеси про визнання
неправомірними і скасування розпоряджень голови Ленінського райвиконкому м.
Одеси за № 25 від 11 травня 1995 року, № 40 від 17 червня 1996 року та
розпорядження голови Ленінської райадміністрації м. Одеси № 2 від 04 січня 1997
року, за позовом ОСОБА_1 до Одеської міськради, Управління земельних ресурсів
Одеської міськради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Ленінська райадміністрація
м. Одеси про усунення перешкод в користуванні приватною власністю, господарчими
спорудами, двором і дорогою загального користування, про поновлення дороги
загального користування, про визнання недійсним державного акту на право
постійного користування землею на ім'я ОСОБА_2, про визнання частково
недійсними свідоцтва про право власності на будинок на ім'я ОСОБА_2 та
зобов'язання знести огорожу, господарчі споруди, гараж, за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Управління земельних ресурсів Одеської міської ради про
відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                      В.І. Гуменюк