АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Запоріжжя, пр. Леніна, 162
Справа № 22 -167/2007р.                                                 Головуючий
у І інстанції: Крамаренко А.І.
Суддя - доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 року                                                                 м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:            Кримської
О.М.,

Суддів:                        Каракуші
К.В.,

Маловічко С.В. При секретарі:        Петровій О.Б. розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від «17» липня 2006 року

по справі за
позовом ОСОБА_2 до виконкому Бердянської міської

ради, ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення виконкому, про визнання

незаконними
самочинно збудованих капітальних будівель, їх зносу, стягнення матеріальної

та моральної
шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, виконкому
Бердянської міської ради про визнання рішення виконкому про

дозвіл на
будівництво житлового будинку, акту про закінчення будівництва і свідоцтва на

право власності
на житловий будинок незаконним, усунення перешкод в користуванні

земельною
ділянкою, стягнення моральної шкоди, -                                  :

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що рішенням виконкому
Бердянської міської ради НОМЕР_1
від 17 лютого 2000 року ОСОБА_1
було дозволено оформити самочинно збудовані будівлі на земельній ділянці по
АДРЕСА_1, а саме, навіси „Н", „М", сарай „З". Проте зазначене
рішення було прийнято з порушенням вимог закону, а саме, ОСОБА_2, як
співвласниця зазначеного домоволодіння, своєї згоди на це не надавала, в
спільній заяві співвласників її підпис підроблено. Крім того, під сараєм
літ.,,3" був зроблений підвал, стінка якого знаходиться на відстані одного
метра від зливної ями каналізаційної системи будинку ОСОБА_2, а навіс літ.
„М" збудований з порушенням будівельних та санітарних норм. Тому просила
суд скасувати рішення виконаному Бердянської міської ради НОМЕР_1 від 17 лютого 2000 року в

2

частині видачі дозволу на узаконення сараю літ.,,3",
навісів літ.„Н", „М" та знести за рахунок ОСОБА_1 сарай
літ."3" та навіс літ."М".

Згодом ОСОБА_2
уточнила та доповнила вимоги, зазначивши, що в зв'язку з тим що відповідачі, як
співвласники домоволодіння, своїми незаконними діями вимусили її побудувати на
дворі туалет вартістю 1541
грн., здійснити заміну та ремонт опалення на суму 254грн., понести виграні
на проведення почеркознавчої експертизи, державного мита та інші просила суд
стягнути із відповідачів матеріальну шкоду з кожного по 1045,25коп. (зворот
а.с.68, т.2). В зв'язку з тим, що з вини відповідачів змінився її звичайний
уклад життя, погіршився стан здоров'я, ОСОБА_2 просила стягнути на її користь
моральну шкоду з ОСОБА_1 -
7000грн., ОСОБА_3 - 2500грн.,
ОСОБА_4 - 2500 грн., виконкому
Бердянської міськради - 3000грн.,
та судові витрати по справі. Також просила суд визнати незаконними капітальну
будову ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка зведена замість дерев'яної кухні
літ."П" та сарая
літ. „Р", посилаючись на те, що будівництво цієї споруди відбувалось
без згоди співвласників та під час розгляду цивільного спору та судової
заборони.

ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в зустрічному позові зазначили, що

ОСОБА_2 17.07.1984р.
при відчуженні своєї частки в праві власності на домоволодіння

на користь брата ОСОБА_5 втратила будь - які права на
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1., проте
рішенням виконкому Бердянської міськради від

02.08.1984р. ОСОБА_2 надано дозвіл на будівництво
житлового будинку за адресою

цього домоволодіння. Посилаючись на вказані обставини
просили суд визнати рішення

виконкому Бердянської міськради від 02.08.1984р. в
частині дозволу ОСОБА_2

будівництва житлового будинку незаконним, визнати
свідоцтво про право власності

ОСОБА_2 на 11/20
частини зазначеного домоволодіння незаконним, зобов'язати

ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні домоволодінням
шляхом знесення

зведених нею будівель та стягнути моральну шкоду на
користь позивачів по 5000грн.

кожному.                                                              -...... -

Остаточно
ухвалою від 28 березня
2006р. суд об'єднав зазначені позовні вимоги сторін в одне провадження.

Рішенням
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2006 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано п. 1.9 та п. 2.2 рішення
виконкому Бердянської міської ради НОМЕР_1
від 17 лютого 2000 року. В
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

Вислухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Частиною 3 ст.303 ЦПК
України передбачено, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм
процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до
п.5 ч.1 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік
не був і не міг бути усунутий ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Як вбачається з
матеріалів справи, суд першої інстанції вирішуючи спір, самоусунувся від
розгляду позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання зведеної капітальної споруди замість дерев'яної кухні
літ."П" та сараю літ. „Р" незаконною (а.с.129, т.1), Суд не
досліджував цих вимог, не встановлював обставин і відповідних до них
правовідносин і тому усунути це процесуальне порушення ухваленням додаткового
рішення суд першої інстанції не може, з цих же підстав і суд апеляційної
інстанції позбавлений можливості ухвалити в цій частині своє рішення. Тому не
розгляд

3

всіх позовних вимог ОСОБА_2 є безумовною підставою для
скасування рішення та направлення справи на новий судовий розгляд.

Крім того, суд
першої інстанції в порушення вимог ст.215 ЦПК України обмежився простою
констатацію позовних вимог та вибірковим аналізом застосування норм
матеріального права, не встановлював наявності або відсутності фактів, якими
обґрунтовувались вимоги чи заперечення, не зазначив аналізу доказів, не
встановлював чи були порушені, та ким саме, права, за захистом яких особи
звернулись до суду. Відсутність мотивації, з якої суд першої інстанції дійшов
до висновку про відмову у задоволенні більшості вимог сторін, позбавляє
можливості суд апеляційної інстанції дослідити та оцінити правильність такого
вирішення справи.

Під час нового
судового розгляду суду першої інстанції необхідно чітко визначити позовні
вимоги сторін, встановити обставини та відповідні ним правовідносини, зважити
на наявність судових рішень за скаргою ОСОБА_2 до виконкому Бердянської міської
ради (а.с. 31-34, 53 т.2, )та
ухвалити законне та обгрунтоване рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 303,
307, 311, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від «17» липня 2006 року по цій
справі скасувати та справу направити на новий судовий розгляд.

Головуючий: Судді:

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.