Справа
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24
квітня 2007р. Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого -судді Пустовіт З.П. при секретарі Гоноболіній О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бердянську справу за скаргою ОСОБА_1 на
бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м.
Бердянську та Бердянському районі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Бердянського міськрайонного суду від 19
серпня 2005 року
зобов'язано ОСОБА_1 прибрати металевий гараж, розташований АДРЕСА_1.

Постановою
старшого державного виконавця державної виконавчої служби у місті Бердянську та
Бердянському районі ОСОБА_2 від 20.03.2007
року ОСОБА_1 зобов'язано прибрати металевий гараж в строк до 25.03.2007 року, копію якої
було направлено заявнику.

ОСОБА_1 31.03.2007 року поштою
направив до Бердянського міськрайонного суду скаргу на бездіяльність державного
виконавця ОСОБА_2, в якій зазначав, що постанову від 20.03.2007 року він отримав
22.03.2007 року,
проте на його звернення безпосередньо до державного виконавця в усній бесіді 27.03.2007 року та в
письмовій заяві від 29.03.2007
року щодо неможливості виконання його постанови внаслідок створених
стягувачем перешкод, бо гараж завалений будівельним сміттям, що унеможливлює доступ
до місць кріплення гаража, державним виконавцем не відреаговано та не прийнято
заходів, необхідних для виконання виконавчого листа №2-4264. Зокрема,
державний виконавець, на думку заявника, не керується ч.ч.1,2 ст.5, ч.І ст.7
Закону України «Про виконавче провадження», ним не складено акту відповідно до
вимог ст. 40 цього
Закону та не повернуто стягувану виконавчий лист без виконання. Тому заявник
просив суд визнати невиконання державним виконавцем вимог ст.ст. 5, 7, 40 Закону України
«Про виконавче провадження» неправомірними та зобов'язати його, згідно ч.І ст. 32 Закону України
«Про виконавче провадження», відкласти проведення виконавчих дій по виконавчому
листу.

В судовому
засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав свою скаргу та пояснив, що він не міг виконати
рішення суду від 19.08.2005
року та постанову державного виконавця від 20.03.2007 року щодо знесення свого гаража в строк до 25.03.2007 року, оскільки
гараж по саму крівлю був засипаний будівельним сміттям ТОВ «Привоз». 31.03.2007 року
сміття було прибране, проте поставлений забор, у зв'язку з чим він знову не має
доступу до місць кріплення металевих листів гаража, щоб їх демонтувати. Вважає,
що порушуються його права, оскільки державним виконавцем не складено акту про
наявність перешкод для виконання рішення суду та не повернуто ТОВ «Привоз» виконавчий лист
без виконання.

Представник ДВС
у М.Бердянську та Бердянському районі старший державний виконавець ОСОБА_2 скаргу ОСОБА_1
не визнав та пояснив, що після винесення постанови від 20.03.2007 року ОСОБА_1
звертався до нього із заявою щодо неможливості демонтажу гаража із-за
будівельного сміття, яке насипало ТОВ «Привоз».
Він

2

за
телефоном зв'язався з ТОВ
«Привоз» і затребував прибрати сміття. Через 4 дні йому
зателефонували та надіслали листа, що побутові відходи біля гаража прибрані,
зазначивши при цьому, що вони ніяк не заважали ОСОБА_1 перенести свій гараж. 20.04.2007 року він виїхав
на місце розміщення гаража та побачив, що він до теперішнього часу стоїть не
убраним, тому 23.04.2007
року він виніс постанову щодо накладення на ОСОБА_1 штрафу за невиконання
останнім рішення у встановленим ним строк в розмірі 170 грн. Щодо вимоги
ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження у зв'язку з подачею скарги до
суду, ОСОБА_2 пояснив,
що це є правом державного виконавця. Законом не передбачене обов'язкове
зупинення виконавчого провадження в даному випадку. Його дії відповідають
Закону України «Про виконавче провадження.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного
висновку:

Відповідно до
ст. 383 ЦПК
України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1,2
ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону) державний
виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у
спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Відповідно до
ч.І ст.32 Закону за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих
дій..., державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача
або заявою боржника, або з власної ініціативи на строк до 10 днів.

Згідно п.4 ч.І
ст.40 Закону виконавчий лист, прийнятий державним виконавцем до виконання, за
яким стягнення не провадилось або було проведено частково, повертається
стягувачеві у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій,
незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого
документа, про що відповідно до ч.2 ст. 40
цього Закону, складається акт.

Як встановлено в
судовому засіданні, при примусовому виконанні виконавчого листа 2-4264, виданого 19.08.2005 року, у зв'язку
з невиконанням ОСОБА_1 виконавчого документа, 20.03.2007 року державним виконавцем ДВС у М.Бердянську та
Бердянському району ОСОБА_2 було винесено постанову від 20.03.207 року щодо
зобов'язання ОСОБА_1 прибрати металевий гараж, розташований в м.Бердянську
АДРЕСА_1, в строк до 25.03.2007
року та попереджено про відповідальність у вигляді штрафу у разі
невиконання рішення у встановлений строк, що підтверджується копією постанови
від 20.03.2007 року.

У зв'язку з цим
суд вважає, що посилання заявника ОСОБА_1 щодо невиконання державним виконавцем
вимог ст.ст.5, 7 Закону
України «Про виконавче провадження» є безпідставними, оскільки спростовуються
його ж поясненнями, поясненнями державного виконавця та копією постанови від 20.03.2007 року щодо
примусового виконання рішення суду.

Суд також не
вбачає підстав для визнання незаконним невиконання державним виконавцем вимог
ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» в частині складання акту щодо
перешкоджання з боку стягувача провадженню виконавчих дій та повернення
виконавчого листа без виконання, оскільки в судовому засіданні встановлено, що
побутове сміття біля гаража Калашнікова було прибране, за його ж поясненнями, 31.03.2007 року, після
подачі заяви державному виконавцю від 29.03.2007
року. Зазначені обставини підтверджуються листом ТОВ «Привоз» №27 від 21.04.2007 року та
фотознімками гаража, з яких видно, що доступ до нього є вільним. Інших перешкод
для виконання постанови

3

державного
виконавця заявник в скарзі не зазначав та не надав щодо цього доказів в
судовому засіданні.

Крім цього, суд
також приймає до уваги, що ОСОБА_1, всупереч вимогам ст. 383 ЦПК України, в
своїй скарзі не зазначено, які саме та яким чином були порушені його права чи
свободи бездіяльністю державного виконавця. Тому суд приходить до висновку щодо
безпідставності скарги та необхідності відмови в її задоволенні.

На підставі
викладеного, керуючись ст.383-387 ЦПК України, ст.ст.5, 7, 32, 35, 40 Закону України " Про виконавче
провадження ", суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні
скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Державної виконавчої
служби у м. Бердянську та Бердянському районі -відмовити.

Ухвала може бути
оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд.

Заява про
апеляційне оскарження ухвали може бути подана протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Бердянського

міськрайонного
суду  З.П.Пустовіт.