Справа №2-1978/2007
РІШЕННЯ

Іменем
України

03
квітня 2007 року  Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі:

головуючого -
судді Бовчалюк З.А. при секретарі Захаровій НА.

з участю
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2. представника відповідача ОСОБА_3.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_5 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5. про стягнення боргу
в сумі 13286 гривень та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1700 гривень.

Свій позов мотивує тим, що в листопаді 2005 року відповідач запропонувала
їй купити квартиру, що по АДРЕСА_1 в м. Луцьку за 10500 умовних одиниць. За
домовленістю між ними в листопаді 2005 року позивач передала ОСОБА_5. половину
вартості квартири, а саме суму еквівалентну 26786 гривень, решту грошей
домовились передати після оформлення договору купівлі-продажу.

В грудні 2005 року відповідач підняла ціну на квартиру, в зв'язку з чим
позивач відмовилась її купувати. Після її відмови купувати квартиру, ОСОБА_5.
06.02.2006 року повернула їй 5500 гривень, 15.05.2006 року - 7000 гривень,
15.08.2006 року - 1000 гривень, про що написала розписки. Неповернутими
залишилось 13286 гривень боргу. Крім того, вважає, що такими діями відповідача
їй було завдано моральних страждань та заподіяно моральну шкоду, яку вона
оцінює в розмірі 1700 гривень.

Просить стягнути з відповідача на її користь 13286 гривень боргу, а також
1700 гривень моральної шкоди.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1. та ОСОБА_2. підтримали
позов повністю з підстав, зазначених у заяві та просили його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3. в судовому засіданні позов не визнав,
пояснив, що відповідач фактично визнає борг, однак, оскільки в розписках не
було обумовлено строків його повернення, відповідно між сторонами спору не
існує. ОСОБА_5. поверне борг як тільки у неї з'являться кошти.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму
позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як вбачається з розписки від 06.02.2006 року, ОСОБА_5. винна ОСОБА_4. 21286
гривень, з розписки від 15.05.2006 року - ОСОБА_5. винна ОСОБА_4. 14286
гривень, а відповідно до розписки від 15.08.2006 року ОСОБА_5. залишилась
винною ОСОБА_4.  суму в розмірі 13286
гривень.

Судом встановлено, що до дня звернення позивача в суд, відповідач в
порушення вимог ст. 1049 Цивільного кодексу України, борг в сумі 13286 гривень
не повернула.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

А тому, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 13286
грн. боргу підлягає до задоволення.

На думку суду, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з
відповідача моральної шкоди в сумі 1700 грн., оскільки спори про відшкодування
заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди
розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами
Конституції України або випливає з її положень, у випадках, передбачених
цивільним Кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за
заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов'язань, які підпадають
під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що
регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової)
шкоди (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4
зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5 «Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Як вбачається з розписок, даних ОСОБА_5, пояснень сторін та положень
діючого законодавства у правовідносинах, які склалися між сторонами,
відшкодування моральної шкоди не передбачено.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України в разі задоволення позову
частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру
задоволених судом позовних вимог.

Таким чином, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 132 гривні
86 коп. сплаченого судового збору, 30 гривень витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи та 400 гривень, які сплатила ОСОБА_4. на правову
допомогу, що стверджується квитанцією № 056247 від 03.04.2007 року.

Оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності
суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового
задоволення, з відповідача слід стягнути в користь позивача встановлену в
судовому засіданні суму боргу, а саме 13286 гривень та 562 гривні 86 копійок
судових витрат.

Керуючись ст.ст. З, 10, 57, 60, 88, 208, 209, 215, 218 ЦПК України, на
підставі ст.ст. 509,527,625,1046,1047,1049 суд,

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 13286
(тринадцять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 562 гривні 86 копійок судових витрат.

В решті позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано.
Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде
подана в строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.