overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа 2-6/2007 р.
РІШЕННЯ ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

31 січня 2007
року. Монастириський районний суд Тернопільської області
в складі:

головуючого
суду :                                                           Костюк М.І.

при секретарі:                                                                      Пшеничняк В.Й.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 1999р. в Гончарівській сільській Раді, Монастириського району,
Тернопільської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис НОМЕР_1, який позивачка просить розірвати.

Шлюб перший, подружжя в цьому шлюбі має двоє дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримала, настоює на розірванні
шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просить в позові
відмовити.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд
знаходить, що позов підлягає до задоволення виходячи із слідуючого:

Відповідно до ст.ст. 111,112
Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження сім'ї суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей,
що мають істотне значення. При цьому суд вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з весни 2006 р. припинили подружні відносини, проживають окремо в різних населених
пунктах району, позивачка миритися не бажає, строк наданий судом для примирення
на прохання відповідача, останній не використав.

Аналогічний позов був заявлений позивачкою в 2003 році.

Аналізуючи наведенні докази, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї
неможливе та суперечить інтересам сторін та їх дітей, що мають для них
істотне значення.

Керуючись ст.ст. 10,
60, 212 ,213 ЦПК України, ст.ст. 105, 111,112 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов  задоволити.  Розірвати шлюб  між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08 серпня 1999
року Гончарівською
сільською Радою Монастириського району, Тернопільської області, актовий
запис НОМЕР_1.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС
стягнути з ОСОБА_1 17(сімнадцять) грн.
державного мита в дохід держави, ОСОБА_2 державного мита
звільнити.

Дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та дочку
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. залишити із матір'ю,
ОСОБА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Тернопільської
області через Монастириський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка
може бути подана протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення не набрало законної сили.
№ 2-566/2007
УХВАЛА

22 березня 2007 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Дегтярчук
М.О., при
секретарі Заводяній О.Ю., за участю адвокатів -ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до військової
части А 0829 м.Лозова Харківської області, третя особа - командир військової
частини А 0829 ОСОБА_4, про
поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та
стягнення моральної шкоди, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду 16
березня 2007 року з позовом до відповідача про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що наказом
НОМЕР_1 від 06 вересня 2006 року вона була прийнята у відділ
матеріально-технічного забезпечення військової частини А 0829 м.Лозова
Харківської області на посаду обліковця, наказом НОМЕР_2 від 18 січня 2007 року вона
звільнена з роботи з 19 січня у відповідності до п.4 ст.40 КЗпП України - за
прогул. Позивачка вважає своє звільнення незаконним та безпідставним, зазначає,
що при її звільненні   командиром
військової  частини   були
грубо   порушені   вимоги   чинного трудового
законодавства, протиправними діями керівництва військової частини А 0829 їй завдано значної моральної
шкоди, оскільки з приводу звільнення вона дуже хвилювалась, знаходилась на
лікуванні у лікаря-невропатолога поліклініки
Лозівської ЦРЛ з
діагнозом «нервовий струс».

В судове
засідання позивачка не з*явилась, однак надала заяву, в якій вона відмовляється
від позову в зв*язку з мирним розв*язанням спору і просить відмову від позову прийняти.

У відповідності
до вимог ч.2 ст.174,
ч.3 ст.206 ЦПК України позивачка попереджена про наслідки відмови від позову,
оскільки провадження у справі закривається і вона не зможе повторно звернутися
до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з
тих самих підстав.

У відповідності
до п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо
позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстав для не прийняття відмови від позову судом не
встановлено.

Керуючись п.3 ч.1 ст.205 ЦПК
України, суд, -

ухвалив:

Провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 до військової частини А 0829, третя особа - командир
військової частини А 0829 ОСОБА_4, про
поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та
стягнення моральної шкоди у зв*язку з відмовою позивача від позову закрити.

Ухвала може бути
оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через
Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 5-денний строк
з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 10 днів
апеляційної скарги з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Діло №2-261 2007р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

05.03.2007
року                                                            Пологівський
районний суд

Запорізької
області

в складі:
головуючого судді                                                   Іванченко
М.В.

при секретарі                                                        Рябченко
Л.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому
Пологівської міської ради про визнання права власності на самовільно побудовані
будівлі, суд, -

встановив:

Громадянка ОСОБА_1, на
підставі свідоцтва про право на спадщину від ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року матеріОСОБА_2, є власником будинковолодіння за адресою:
АДРЕСА_2 Запорізької області, яке розташоване на земельній ділянці площею
1352м2. У ІНФОРМАЦІЯ_3 році відбулась перенумерація житлових будинків по
АДРЕСА_2, після чого вказане будинковолодіння отримало номер НОМЕР_1. Крім
того, вказане будинковолодіння має інший адрес: АДРЕСА_1.

У середині 70-х років ОСОБА_1 без погодження з органом місцевого самоврядування на
земельній ділянці даного домоволодіння збудувала згідно технічного паспорту -
тамбур розміром 6,65м. х 2,63м. літ. «а».

Згідно комплексного висновку НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року головного
архітектору району самовільно збудована будівля відповідає Державним
будівельним нормам.

Самовільно
збудована будівля відповідає також санітарним та протипожежним нормам.

Порушень в
результаті самочинної забудови прав інших осіб не встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_1
пред'явила позов до виконкому Пологівської міської ради про визнання права
власності на вказану самовільно побудовану будівлю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3., підтримавши позов та
виклавши мотиви його пред'явлення, просить визнати за ОСОБА_1 право власності
на самовільно побудовану будівлю: тамбур розміром 6,65м. х 2,63м., вартістю
9510грн.

Представник
відповідача позов визнала і просить його задовольнити, зазначила, що рішенням
Пологівської міської ради від ІНФОРМАЦІЯ_6 року НОМЕР_3 погоджено визнання
права власності за ОСОБА_1 на самочинно збудованої будівлі тамбур літ.«а»,
розташований на земельній ділянці по АДРЕСА_3.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони та давши оцінку доказам, суд
знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 376 ЦК України, Законом України «Про власність», ст.ст. 15, 57,
212,215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на самовільно побудовану будівлю згідно технічного паспорту: тамбур
розміром 6,65м. х 2,63м. літ. «а», який розташований за адресою АДРЕСА_3,
вартістю 9510грн.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного
суду на протязі 20 днів з

дня подачі заяви про його оскарження, яка може
бутидґсУдана на протязі 10 днів з дня

проголошення рішення суду.
Діло №2-334 2007р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

03.03.2007
року                                                             Пологівський
районний суд

Запорізької
області

в складі:
головуючого судді                                                   Іванченко
М.В.

при секретарі                                                        Рябченко
Л.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів, суд, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження є сином
ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1,
виданим відділом запису актів громадянського стану Пологівського району Запорізької
області ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Згідно довідки від ІНФОРМАЦІЯ_3року НОМЕР_2, виданої
Токмакським механічним технікумом ЗНТУ, ОСОБА_1є студентом ІНФОРМАЦІЯ_9 курсу
Токмакського механічного технікуму ЗНТУ денної форми навчання, термін навчання
з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_1пред'явив позов до ОСОБА_2 про стягнення на його
користь аліментів на його утримання на період навчання у розмірі ¼ частини всіх
видів доходу відповідача, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, підтримавши позов
та виклавши мотиви його пред'явлення, просить заявлений ним позов задовольнити,
судові витрати просить покласти на відповідача.

Відповідач
ОСОБА_2. позов визнав, просить його задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та давши оцінку
доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір
в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в сумі 30грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України,
ст.ст. 15, 57, 79, 81, 88,212,215, 367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 року народження,
уродженця с.Білогір»я Оріхівського району Запорізької області на користь
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження аліменти на його утримання на період
навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, в розмірі ХА частини
всіх видів доходу.

На користь держави стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 року народження,
уродженця с.Білогір»я Оріхівського району Запорізької області судовий збір в
сумі 51 (п'ятдесят одна)грн. і перерахувати на р/р 0237 код платежу
22090100 банк управління держказначейства в Запорізькій області МФО 813015 ОКПО
23787296 місцевий бюджет м.Пологи та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи Пологівський

районний
суд в сумі 30 (тридцять)грн. і перерахувати на р/р 0236 банк
одержувача ГУДКУ в Запорізькій області МФО
813015, одержувач: державний Пологівський район 22050000.

Стягнення
аліментів почати з ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за
один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного
суду на протязі 20 днів з дня

подачі заяви про його оскарження, яка може бути подана на
протязі 10 днів з дня проголошення

рішення суду.
Справа
№ 2-674 -2007 УХВАЛА
березня 2007 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого-судді Мішуровської С.Т.,
при секретарі - Ліцман А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні
позовну заяву ОСОБА_1
до Панютинської селищної ради, третьої особи ОСОБА_2, Лозівського бюро
технічної інвентаризації, Лозівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в
порядку спадкування, -
звернулася до суду з позовом до Панютинської селищної ради, третьої особи ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування, посилаючись на
ОСОБА_3 купив 1/2 частину домоволодіння, після його смерті вступила в
спадкування її бабуся
та залишилась мешкати з матір'ю позивачки в домоволодінні.
Бабуся зробила заповіт на випадок смерті, згідно якого майно заповіла своїм дітям,
матері позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Після смерті бабусі, мати позивачки
ОСОБА_4 померла через 2 роки, інший спадкоємець, рідний брат матері ОСОБА_2.
прийняти спадщину відмовився. Позивачка провела захоронения своєї матері, та переїхала мешкати
в смт.Панютино, Лозівського району, Харківської області, прожила в будинку 9
років, тобто вступила в спадкування майном, яке належало бабусі, а після її смерті матері позивачки.
Позивачка вказує, що просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за
адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування.
судовому засіданні заявила клопотання про залишення позову без розгляду, та про
повернення їй коштів
витрачених на сплату судового збору.
представники третіх осіб, третя особа проти заявленого клопотання не
Суд, заслухавши думку сторін, при
таких обставинах, вважає можливим позов залишити
без розгляду та повернути позивачеві кошти, витрачені на сплату судового збору.
відповідності до ст. 207 ч.1п.5 ЦПК України суд постановляє ухвалу про
залишення позову без розгляду, якщо позивач подав заяву про
залишення позову без розгляду.
У відповідності до ст.83 ч.1 п.4
ЦПК України сплачена сума судового збору повертається
у разі залишення заяви або скарги без розгляду.
На підставі ч. 1 п.5 ст.207, ч.1 п.4 ст.83 ЦПК України,
ОСОБА_1 до Панютинської селищної ради, третьої особи ОСОБА_2, Лозівського бюро
технічної інвентаризації, Лозівської державної нотаріальної контори про
визнання права власності в порядку спадкування -залишити без розгляду.
фінансовий орган Лозівське УДК
/ код 24134414 Лозівське ВДК в Харківської
АДРЕСА_1 судовий збір в
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Харківської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
№ 2-648/2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 березня 2007 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області в складі-головуючого - судці Дегтярчук М.О.. при секретарі , розглянув її у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Лозова
Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду 21
лютого 2007 року з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого
03 серпня 1991 року в Лозівському міському відділі РАЦС Харківської області,
актовий запис НОМЕР_1,
посилаючись на те, що шлюбне життя з ОСОБА_2 не склалось, сім*я остаточно
розпалась по причині того, що відповідач зловживав спиртними напоями,
влаштовував скандали в сім*ї, бив і ображав її. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який
мешкає і залишиться проживати разом з нею після розірвання шлюбу.
ОСОБА_1 зазначає, що вони з відповідачем тривалий час мешкають окремо,
збереження шлюбу суперечить її
інтересам, а також інтересам їх
неповнолітнього сина. Спору про розподіл спільного майна подружжя не має. В
зв*язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги, просила розірвати їх з відповідачем шлюб. Відповідач проти розірвання
шлюбу не заперечував.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення
сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки
в судовому засіданні достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя
суперечить їх
інтересам.

Витрати по оплаті державного мита при реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на
відповідача, позивачку від цих витрат звільнити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. ПО, 112, Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позовну
заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне
прізвище ІНФОРМАЦІЯ_2), ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уродженкою м.Лозова
Харківської області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, уродженцем м.Харків, зареєстрований 03 серпня 1991 року в
Лозівському міському відділі РАЦС, актовий запис НОМЕР_1.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути
з ОСОБА_2 в дохід держави державне мито в сумі 17 гривень. ОСОБА_1 від сплати
державного мита - звільнити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський
міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.
№ 2-563/2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 березня 2007 року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області в складі: головуючого - судді Дегтярчук М.О., при секретарі Заводяній
О.Ю., розглянувши у | відкритому судовому засіданні в залі суду м.Лозова Харківської
області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач звернувся до суду 15 лютого 2007 року з позовом до відповідачки про розірвання
шлюбу, зареєстрованого 07 серпня 1999 року Гаврилівською сільською радою Барвінківського
району Харківської області, актовий запис НОМЕР_1, посилаючись на те, що його
сумісне життя з ОСОБА_2 не склалось, у них різні погляди на життя, втрачені довіра і повага
одне до одного, на протязі останніх трьох місяців шлюбні відносини між ними не
підтримуються, спільне господарство не ведеться. Від вказаного шлюбу вони мають
двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
які проживають і залишаться проживати з відповідачкою. Спору про розподіл майна, що є спільною
власністю подружжя немає. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу та спільне життя
з відповідачкою суперечить його інтересам, тому він звернувся до суду і просить позов
задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав судові вимоги, просив
розірвати їх з
відповідачкою шлюб. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд для наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення
сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню,
оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що подальше спільне життя
подружжя та збереження шлюбу суперечить
їх інтересам.

Враховуючи майновий стан та волю сторін, суд покладає
витрати по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах
РАЦС на позивача, відповідачку від цих витрат звільняє.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,213-215,218 ЦПК України, ст. ст.
110,112 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, уроженцем с.Гаврилівка Барвінківського району Харківської області та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, уроженкою сХлібне Лозівського району Харківської області,
зареєстрований 07 серпня 1999
року Гаврилівською сільською радою Барвінківського району Харківської області,
актовий запис НОМЕР_1.

2

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС
стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави державне мито в
сумі 17 гривень,
ОСОБА_2 від сплати державного мита - звільнити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або п.4 ст. 295 ЦПК України.
Справа № 2-239-2007
УХВАЛА

про
закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову

12 березня 2007 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Помазан В.А.

при секретарі - Фальковій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Лозова
Харківської* області цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, що заподіяні засобом
підвищеної небезпеки при дорожньо-транспортній пригоді,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про
відшкодування збитків, що заподіяні засобом підвищеної
небезпеки при дорожньо-транспортній пригоді, в якій зазначає, що 02.10.2006 року приблизно о 14 годині 45 хвилин на вул.
Яремчика с Ново-Іванівка Лозівського району Харківської області,
ОСОБА_2, який керував ІЖ
П-2 державний номер НОМЕР_1, виконував поворот наліво і не
пропустив автомобіль ВАЗ-2106,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить позивачу, яким керував син
позивача - ОСОБА_1, та
скоїв зіткнення, внаслідок чого транспортним засобам були спричинені значні технічні
ушкодження.

Крім того, внаслідок ДТП позивачу були спричинені тілесні
ушкодження, але так як вони відносяться до легких по ступені
тяж есті, то в порушенні кримінальної справи йому відмовили.

Після ДТП, яка трапилася по вині відповідача,
місце події покинув. Працівники міліції, яки приїхали на
місце події, склали необхідні документи.

Крім матеріальної шкоди, яку відповідач повинен відшкодувати позивачу в
розмірі 6 189,30 грн. - за проведення експертизи, 525 грн. - за послуги
експерта, заподіяна і моральна шкода, яку він оцінює у
розмірі 10 000 грн.

Позивач надав заяву суду, в якій він відмовляється від позову та просить
відмову від позову прийняти, оскільки спір вирішено в добровільному порядку.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 174, ч. 3 ст. 206 ЦПК України позивач попереджений про наслідки відмови від позову, оскільки провадження у
справі закривається і він не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий
предмет, і з тих самих підстав.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд ухвалою закриває
провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята
судом.

Керуючись ч. 2 ст. 174, п. 3 ч. 1 ст. 205, ч. 3
ст. 206 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, що заподіяні засобом підвищеної
небезпеки при дорожньо-транспортній пригоді у
зв'язку з відмовою позивача від
позиву закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку
до апеляційного суду Харківської області через
Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення
ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.. 4 ст. 295 ЦПК України.