Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-263 / 2007 р.                        Головуючий у 1-й інстанції: Боровікова А.І.
Суддн-доновідач: Краснокутська О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

«31» січня 2007 р.                                                                      м. Запоріжжя

Колегія
судців судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:                                       Маловічко С.В.

Суддів:                                                  Краснокутської О.М.

Сапун О.А.

При секретарі:   Тахтаул
О.М.

За участю адвоката                                 ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа : житлово-
будівельний кооператив № 4 автозаводу „Комунар" про вселення та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 ,
третя особа ; ЖБК № 4 автозаводу „Комунар" , відділ громадянства ,міграції
та реєстрації фізичних осіб
Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області про усунення перешкод в користуванні квартирою
шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим
приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2005 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4 , третя особа : житлово- будівельний кооператив № 4 автозаводу „Комунар" про вселення. ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , третя
особа ; ЖБК № 4 автозаводу „Комунар" , відділ громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ
ЗМУ УМВС України в Запорізькій області про усунення перешкод в
користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила
право користування житловим приміщенням.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2006 року   позов ОСОБА_3  задоволено. Вселено ОСОБА_3 у квартиру за адресою :

2

АДРЕСА_1
. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою судової
палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2006 року рішення
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2006
року залишено без змін.

27.09.2006 року державний
виконавець ДВС у Комунарському районі звернувся до суду з заявою про
роз'яснення рішення суду ,
посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1
подарована ОСОБА_2 , яка не є
стороною виконавчого провадження.

Ухвалою
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2006 року роз'яснено рішення суду від 29.05.2006 року.

25.10.2006 року державний виконавець ДВС у Комунарському районі
звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження боржника - ОСОБА_4 на
правонаступника ОСОБА_2

Ухвалою
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2006 року замінено боржника ОСОБА_4 його правонаступником
ОСОБА_2 у виконавчому провадженні.

У скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу
суду скасувати , посилаючись
на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права та відмовити
у задоволенні заяви .

Заслухавши
доповідь судді - доповідача,
пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до
ст. 378 ЦПК
України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням
державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого
провадження її правонаступником .

Згідно до ст. 11 Закону України
„Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін державний
виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони , а також сама
заінтересована особа мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони
її правонаступником .

Як вбачається з
матеріалів справи, рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2006 року вселено
ОСОБА_3 у квартиру
за адресою : АДРЕСА_1. Зазначене
рішення набрало законної сили21.07.2006
року. Судом вірно встановлено, що рішення суду не виконане через вибуття сторони виконавчого провадження,- ОСОБА_4 у
зв"язку із тим, що під час виконання судового рішення він здійснив
відчуження спірної квартири, подарувавши її ОСОБА_2, і щодо користування якою
встановлені права ОСОБА_3

Згідно до ст..
37 ч.І ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи,
заміни кредитора чи боржника у зобов"язанні, а також в інших випадках
заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі
правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії
цивільного процесу.

Оскільки права
ОСОБА_3 встановлені у спірних правовідносинах щодо користування квартирою, а не
щодо особисто ОСОБА_4, а ОСОБА_4, який був у виконавчому провадженні боржником,
вибув із виконавчого провадження, то колегія суддів погоджується з висновками
суду першої інстанції про необхідність заміни сторони виконавчого провадження
на набувача прав і обов'язків ОСОБА_4 як власника спірного об"єкту
-ОСОБА_2

Доводи скарги
ОСОБА_2 про те, що вона не є правонаступником ОСОБА_4 і тому вважає вселення
ОСОБА_3 в квартиру
таким, що порушує її права власника є безпідставними, оскільки

до   неї перейшли усі майнові права та обов'язки
ОСОБА_4, якими був обтяжений перехід власності. Із п.8 Договору дарування ( а.с.  101)    вбачається. що ОСОБА_2 при

3

отриманні у дар спірної квартири було відомо про право
користування нею ОСОБА_3, яка була в ній зареєстрована.

Згідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Оскільки рішенням Комунарського
районного суду М.Запоріжжя від 29.05.2006 року ОСОБА_3 вселено саме у квартиру АДРЕСА_1. та встановлено право ОСОБА_3 користування спірною квартирою, посилання апелянта на зміну власника не позбавляє ОСОБА_3 житлового
права на вселення до спірної квартири.

З огляду на зазначене та виходячи з
того, що виконання судового рішення є

обов'язковим колегія суддів вважає,
що ухвала суду про заміну сторони виконавчого

провадження постановлена з
дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а

тому підстав для скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. 307,312,313,314,315 ЦПК України , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА   :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення
, проте може бути оскаржена до       Верховного Суду України протягом двох
місяців.