У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 січня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ВАТ
“Тернопільобленерго” про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 13 травня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської  області від   15 липня 2004 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2004 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ВАТ
“Тернопільобленерго” про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що його
було незаконно звільнено з роботи відповідачем. У зв`язку з цим змушений був звернутися до суду із вказаним позовом.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 13 травня 2004 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської  області
від 15 липня 2004 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 13 травня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської  області
від 15 липня 2004 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального
права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга  задоволенню не підлягає.

Згідно
із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє
в межах касаційної скарги правильність застосування  судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального
та процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє законність судових
рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права, і
доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13 травня
2004 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської  області від
15 липня 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                         Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Романюк
Я.М.