У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

18
вересня 2007 року                                                            м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :

головуючого     -                  Прокопчука Ю.В.,

суддів :
Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом комунального житлово-експлуатаційного
підприємства “Південне” до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - ОСОБА_10про виселення із
самовільно зайнятого приміщення, за позовом ОСОБА_10, ОСОБА_11до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 , ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя
особа - КЖЕП “Південне” про вселення в квартиру, усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням та виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до виконавчого комітету Красногвардійського району міста
Дніпропетровська, ОСОБА_10, ОСОБА_11, третя особа - КЖЕП “Південне” про
визнання рішення виконавчого комітету незаконним, визнання ордеру недійсним та
надання звільненого житлового приміщення, за зустрічним позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,  яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_12до виконавчого комітету Красногвардійської районної
ради м. Дніпропетровська, КЖЕП “Південне”, третя особа - відділ опіки і
піклування Красногвардійського району м. Дніпропетровська про визнання права
користування звільненим житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22
червня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 грудня 2006 року, первісні позови задоволені,
у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено. Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2
із самовільно зайнятого приміщення 4-1 в АДРЕСА_1; виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 із самовільно зайнятого приміщення 1-1 в АДРЕСА_1 в місті
Дніпропетровську; виселено ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 із самовільно зайнятого
приміщення 3-1 в АДРЕСА_1 в місті Дніпропетровську; вселено ОСОБА_10, ОСОБА_11
із сином ОСОБА_13, 2004 року народження, до квартири № 2 АДРЕСА_1 в місті
Дніпропетровську, яка складається із приміщень: 4-1, 3-1, 1-1, зобов'язав
ОСОБА_10 закласти дверний отвір між кімнатами 4-1 та 5-1.

Додатковим рішенням
Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 5 лютого 2007 року
виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2 із самовільно зайнятого приміщення 4-1 в АДРЕСА_1 в
місті Дніпропетровську разом із дітьми: ОСОБА_14, 1989 року народження та
ОСОБА_15 1993 року народження; виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 із
самовільно зайнятого приміщення 1-4 в АДРЕСА_1 в місті Дніпропетровську разом
із ОСОБА_12, 2004 року народження.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ОСОБА_2
просять скасувати постановлені судові рішення, а справу передати на розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на їх необґрунтованість та порушення норм
матеріального і процесуального права при їх прийнятті.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді
справи суд неправильно застосував норми процесуального права, які передбачені
ст. 338 ЦПК України, як підстави для зміни або скасування судових рішень.
Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22
червня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21
грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко

М.П. Пшонка