УХВАЛА іменем України

27 лютого 2007 року колегія судців судової палати із цивільних справ
апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого -
Куцина М.М. суддів: Чужа Ю. Г.,
Кожух О. А. при секретарі - Шпонтак В. В. за участю апелянта ОСОБА_1 та
представника відповідача Русин П.
П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 9 лютого 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Хустської районної державної
адміністрації про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу, -

встановила:

У грудні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відділу освіти
Хустської РДА про поновлення його на роботі на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення
з відділу освіти в його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У позовній заяві позивач зазначав, що 7 листопада 2005 року наказом
відповідача за № НОМЕР_1 по відділу освіти Хустської районної державної
адміністрації його звільнено з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав, передбачених п. 1
ст. 41 КЗпП України, за одноразове грубе порушення трудових обов'язків.

Звільнення вважав незаконним, так як в наказі не зазначено, який
дисциплінарний проступок став підставою для розірвання трудового договору.

Він не погоджується з наказом, в якому зазначено, що
атестати про загальну

середню освіту видано без проходження державної атестації
екстернатам ОСОБА_2

та ОСОБА_3. Ці атестати було видано на підставі рішення
педради школи від 2 червня

2005 року за результатами річного оцінювання у випускному
класі згідно п.72         Положення

про
державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі загальної середньої
освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від  14 грудня 2000 року № 588, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 19 грудня 2000 року за № 925/5146 (далі -
Положення про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі
загальної середньої освіти).

Навчальний виховний процес у колективі ЗОШ здійснюється відповідно до
навчального плану на 2005-2006 роки. Відповідно до плану сформовано мережу
класів з дотриманням нормативів наповнюваності складено тарифікаційний список,
який передано

Справа №:
22ц-8/07

у відділ освіти
на затверджено на основі наказу про розподіл педагогічного навантаження від 1
вересня 2005 року. Розподіл педнавантаження проведено з урахуванням тривалості
навчання в 10-11 класах, і з розрахунку не менше 18 годин на вчителя.

Забезпечення раціонального добору і розстановка кадрів та прийняття на
роботу вчителів здійснюється відділом освіти, в тому числі таким наказом
прийнято на роботу ОСОБА_4, яка не має відповідної освіти.

Стосовно незабезпечення ним виконання належним чином навчальних планів та
програм, то за своєчасне складення розкладу уроків згідно з наказом по школі
відповідає заступник директора з навчально-виховної роботи Грицик М. М., яка
склала розклад, який не відповідав ні навчальному плану, ні тарифікації, ні
навантаженням деяких учителів, на що їй неодноразово вказувалося.

Висновок про незадовільний контроль за відвідуванням учнями навчального
закладу зроблено на підставі даних за 5 та 6 жовтня 2005 року, тому такий
висновок не є об'єктивним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 був звільнений за прогул без
поважний причин без дозволу профкому, оскільки в серпні весь склад профкому
перебував у відпустках.

Він не міг порушити вимоги охорони дитинства, санітарно -
гігієнічні та протипожежні норми, а також норми безпеки щодо двох будівель, що
прилягають до спортивного майданчика школи, по скільки ці будівлі не визнано
аварійними. Крім того, вони в навчальному процесі не використовуються, а
питання про їх ремонт чи знос належать до компетенції територіальної громади, а
не директора школи.

Позивач, посилаючись на зазначені в позовні заяві
обставини, просив у суді першої інстанції поновити його на роботі на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відділу освіти в його користь середній заробіток за
час вимушеного прогулу.

Рішенням Хустського районного суду від 9 лютого 2006 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи і порушення судом норм матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Межі оскарження: апелянт стверджує, що висновки суду
першої інстанції не відповідають обставинам справи, зібраним під час судового
розгляду та вимогам трудового законодавства, оскільки законних підстав для його
звільнення не було.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянт
апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі.

Представник
відповідача апеляційну скаргу не визнав, рахує, що рішення є законним та
обґрунтованим, а апеляційна скарга безпідставно. І просить залишити рішення без
змін.

Заслухавши
доповідача, промови осіб, які взяли участь у розгляді справи, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 місцевий суд
виходив з того, що позивач у відповідності до ст. 10 ЦПК України повинен був
довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень
ст.ст. 57-59 цього ж Кодексу, зазначених ним у позовній заяві обставин.

Матеріалами справи стверджено, що в червні 2005 року
Кошелівською ЗОШ 1-111 ступенів видано атестати про повну загальну освіту двом
екстернатам ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Цих екстернатів директором школи звільнено від
проходження державної атестації на підставі медичних довідок.

Відповідно до п.6.2 Положення про державну підсумкову атестацію учнів
(вихованців) у системі загальної середньої освіти, затвердженого наказом
Міністерства освіти і науки України від 14 грудня 2000 року № 588, екстернатам
вважається особа, яка самостійно виконує навчальні програми і якій надається
можливість проходження підсумкової та державної підсумкової атестації в
навчальних закладах системи загальної середньої освіти.

Згідно до п.7.2 Положення про державну підсумкову атестацію учнів
(вихованців) у системі загальної середньої освіти, звільнення за станом
здоров'я від державної підсумкової атестації учнів не поширюється на
екстернатів, оскільки в них немає річного оцінювання знань, а проводиться лише
підсумкова атестація.

Отже, порядок про проходження підсумкової атестації визначається Положенням
про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі загальної
середньої освіти, в якому зазначено, що підставою для звільнення від атестації
є рішення педагогічної ради та наказ керівника навчального закладу. Однак,
питання про звільнення від підсумкової атестації згаданих учнів-екстернатів на
засіданні педагогічної ради школи не розглядалося. Ці учні були звільнені від
підсумкової атестації одноосібно директором школи, тобто безпідставно в
порушення встановленого законом порядку.

Крім цього з
матеріалів цивільної справи № 2-600/2006 року вбачається, що рішенням
Хустського районного суду від 26 квітня 2006 року задоволений позов відділу
освіти Хустської районної державної адміністрації до Кошелівської
загальноосвітньої школи І-ІП ступенів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними
атестатів про повну загальну середню освіту.

Цим рішенням
визнано атестати про повну загальну середню освіту, видані Кошелівською ЗОШ І-ІІІ
ступенів громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, недійсними.

Ухвалою колегії суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області від 24 листопада 2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилено, а рішення Хустського районного суду від 26 квітня 2006 року залишено
без змін.

Зокрема, в ухвалі апеляційного суду від 24 листопада 2006 року зазначено,
що на підставі п.7.2 вищезазначеного Положення учні, які за станом здоров'я
звільняються від атестації, мають право атестуватися за результатами річного
оцінювання у випускному класі.

Отже, доводи позивача ґрунтуються на тому, що він видав у червні 2005 року,
будучи ІНФОРМАЦІЯ_1, атестати про повну загальну освіту двом екстернатам
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в установленому законом порядку та на підставі рішення
педагогічної ради. Однак, належними доказами стверджено, що рішення з цього
приводу педрадою зазначеного начального закладу щодо двох екстернатів не
приймалося, протокол цієї ради у встановленому законом порядку виготовлений не
був, а текст цього протоколу був виготовлений позивачем. З наведеного випливає,
що позивач звільнив екстернатів одноособово від підсумкової атестації.

Наказ відповідача за № НОМЕР_1 від 7 листопада 2005 року по відділу освіти
Хустської районної державної адміністрації про звільнення з посади ІНФОРМАЦІЯ_1
позивача в частині п. 2-8, які були окремими підставами його звільнення, в суді
апеляційної інстанції не підтвердилися доказами у встановленому законом
порядку.

Однак, факт одноразового грубого порушення позивачем трудових обов'язків,
передбачених п.1 ст. 41 КЗпП України, стверджується п.1 цього наказу
відповідача № НОМЕР_1 від 7 листопада 2005 року та рішенням Хустського
районного суду від 26 квітня 2006 року, яке набрало законної сили.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому до уваги
взяті бути не можуть.

Суд вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував
процесуальний та матеріальний закон та дотримався процедури розгляду справи,
тому рішення суду є законним та обґрунтованим, і підстав для його зміни чи
скасування немає.

За таких обставини апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  - відхилити. Рішення  Хустського районного суду від 9 лютого 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.