Справа  № 2-677/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року    Хортицький районний суд м. Запоріжжя

У складі
головуючого : судді    Панкеєва О.В.

при секретарі                              Рибаковій М.В.,

позивача ОСОБА_1., відповідачів ОСОБА_3., ОСОБА_2.,
ОСОБА_4., представника відповідачів ОСОБА_6., ОСОБА_7., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5про витребування
необгрунтовано придбаного майна, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Встановив:
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2.. ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., в якому вказує, що
6.01.2006 року
його дочка ОСОБА_3. забрала у нього ключі та в ході чого порвала куртку та
джинси, тому він вимагає стягнути з ОСОБА_3 кошти за куртку, вартістю 165 гривень та
джинси , вартістю
85 гривень, а
всього 250 гривень.
При цьому ОСОБА_5.- її чоловік, побив його, завдавши тілесні ушкодження,
внаслідок чого його завдано моральну шкоду , яку він оцінює у сумі 2000 гривень. Після його побиття, він потрапив у лікарню та
був позбавлений житла та особистого майна, яке залишилося у квартирі, а саме : пальто, вартістю
600 гривень,
костюма, вартістю - 250 гривень,
2 брюк, вартістю 210 гривень, три
світ ера, вартістю 295 гривень,
чотири сорочки, вартістю 130
гривень, три шведки, вартістю 105
гривень, 5 футболок,
вартістю 80 гривень,
спортивні брюки, вартістю 30
гривень, чоботи, вартістю 150
гривень, два комплекти білизни, вартістю 100 гривень, комплект нижньої білизни, вартістю 45 гривень, а
всього на загальну суму 2075
гривень, яке ОСОБА_1. вимагає витребувати від ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
які утримують його майно внаслідок захвату його кімнати.

Крім того,
ОСОБА_4., ОСОБА_3., ОСОБА_2. чинять йому перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1, а саме 4.11.2006 року, 10.11.2005 року, 10.01.2007 року, вони
вчинили сварку, спровокували бійку та викликали міліцію, 03.01.2006 року вони
проникли у його кімнату, посилаючись на заочне рішення суду про визнання його
втратившим право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1, увів в обману
суд, та ховаючи від нього судові повістки. При цьому, йому, весь час перегляду
рішення суду та судової тяжби, у період з 10.01.2006
року по 06.06.2006 року,
він був вимушений залишитися без притулку та поніс судові витрати на правову
допомогу оплату ПП ОСОБА_7. -
1211 гривень.

Внаслідок
неправомірних дій зі сторони відповідачів, приниження його честі та гідності,
йому завдано моральну шкоду відповідачами ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., які
неправомірно чинили йому перешкоду в користуванні квартирою, він оцінює у сумі 10000 гривень.

2.03.2007 року, при
попередньому розгляду справи, ОСОБА_1. надав доповнення до позовних вимог, в
яких вимагає розподілити з ОСОБА_2. сумісно нажите майно в період шлюбу, з
якого виділити йому у власність гарнітур, вартістю 600 гривень,
діван-малютка, вартістю 60
гривень, крісло, вартістю 50
гривень, телевізор «Вісна», вартістю 250
гривень, 3 палацу,
вартістю 450 гривень,
пральну машинку «Малятка», пилосос «Сименс», вартістю 350 гривень,
імпортну швейну машинку, вартістю 350
гривень, чайний сервіс, вартістю 30
гривень, кофейний сервіс, вартістю 40
гривень, 1А частку столової посуди, вартістю 90 гривень ,
кухонний куточок, вартістю 200
гривень, письменний стіл, вартістю 40
гривень, автомобіль ГАЗ-21, держномер НОМЕР_1,
вартістю 1000 гривень

2

Позивач у
судовому засіданні підтримав свої вимоги, просить позов задовольнити, надавши
поясненню суду, що відповідачі знущаються з нього неправомірно позбавили його
житла, чинять йому перешкоди, влаштовуючи сварки та бійки. Крім того наполягає,
що він не строку пропустив давності на розподіл набутого майна у період шлюбу,
оскільки ОСОБА_2після розірвання шлюбу, яке було зареєстровано 27.02.2003 року вводила
його в оману про начебто добровільний розподіл майна, а сама його привласнила,
що стало йому відомо лише 3.01.2006
року.

Відповідач
ОСОБА_2. з позовом не згодна пояснивши суду, що дійсно вона розірвала шлюб з
ОСОБА_1. 27.02.2003 року. За
час шлюбу дійсно було набуте майно, але частина цього майна вже відсутня, з
вартістю цього майна, вказаною позивачем не згодна. Відповідач сам залишив своє
житло, постійно чинить сварки, ніякої моральної шкоди вони йому не завдали.
Ніякого його майна у квартирі не залишилося. На розподіл майна, набутого у період
шлюбу не згодна, оскільки вона пропонувала ОСОБА_1. зразу після розірвання
шлюбу поділити майно через суд, але він не захотів, тому вимагає застосувати
строк давності для розподілу майна набутого у період шлюбу. На вимоги про
стягнення судових витрат по справі про визнання ОСОБА_1. втратившим право
користування не згодна, оскільки ці вимоги повинні були розглядатися при
розгляду першої справи.

Відповідач
ОСОБА_3. з позовом не згодна пояснивши суду, що 6.01.2006 року відповідач забрав у неї ключі, куртку та джинси вона
при цьому не рвала, ОСОБА_5.-
її чоловік ОСОБА_1не бив. ОСОБА_1. сам залишив своє житло, постійно чинить
сварки. Ніякого його майна у квартирі не залишилося.

Відповідач
ОСОБА_4. з позовом не згоден пояснивши суду, що 27.12.2005 року, після заочного рішення Хортицького райсуду про визнання
ОСОБА_1. втратившим право користування квартирою, він відвертою відкрив
кімнату, в якої мешкав їх батько та оселився у кімнаті. Ніякого його майна у
квартирі не залишилося. Батько залишив своє житло сам, перед цим він постійно
чинив сварки, він особисто ніяких перешкод батькові не чинив.

Відповідач
ОСОБА_5. надав заяву про розгляд справи без його участі. 21.03.2007 року ОСОБА_5.
надав поясненню суду, що 6.01.2006
року ОСОБА_1. забрав ключі у його дружини ОСОБА_3. він його не бив.
ОСОБА_1. залишив своє житло, постійно чинив сварки. Ніякого його майна у
квартирі не залишилося.

Ухвалою
Хортицького районного суду від 10.04.2007
року позовні вимоги ОСОБА_1. у сумі 1211
гривень про стягнення судових витрат, пов'язаних з судовою тяжбою, у період з 10.01.2006 року по 06.06.2006 року, виділено в
окремо провадження для вирішення питання про винесення додаткового рішення
відповідно до вимог ст. 220
ЦПК України.

Вислухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
ОСОБА_1. підлягає задоволенню частково.

Позовні вимоги
ОСОБА_1. про розподіл майна набутого у період шлюбу, а також вимоги про
витребування майна у відповідачів задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

У судовому
засіданні було встановлено, що 27.02.2003
року ОСОБА_1. розірвав шлюб з ОСОБА_2. у відділі реєстрації громадянського
стану Хортицького районного управління м. Запоріжжя (арк.. с 8)

Відповідно до
вимог ст. 72 СК
України строк позовної давності про розподіл майна, набутого у
період шлюбу встановлюється у три роки. При цьому позовна давність обчислюється
від дня , коли
один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого право
власності.

Позивач
посилається, що він не пропустив строку позовної давності на розподіл набутого
майна у період шлюбу, оскільки ОСОБА_2після розірвання шлюбу, яке було
зареєстровано 27.02.2003
року вводила його в оману про начебто добровільний розподіл майна, а сама
його привласнила, що стало йому відомо лише 3.01.2006 року.

3

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається , як на підставу
своїх вимог.

Відповідач
ОСОБА_2. посилається, що вона на час розірвання шлюбу пропонувала ОСОБА_1.
розподілити майно у судовому порядку, але він до суду не звертався.

Як вбачається з
рішення Хортицького райсуду
від 04.04.2006 року,
між сторонами складалися непрязливі стосунки ще у 2004 році. Жодного
доказу, на підтвердження свого клопотання, ОСОБА_1. про те, що ОСОБА_2. вводила
його в оману про начебто добровільний розподіл майна, а сама його привласнила,
що стало йому відомо лише 3.01.2006
року позивач не надав.

За таких
обставин суд вважає, що початок строку позовної давності про розподіл майна
набутого у період шлюбу слід рахувати з часу розірвання шлюбу, а саме з 27.02.2003 року. При цьому
суд вважає, що позивач не надав доказів, підтверджуючих поважність причин
пропуску строку давності.

Позивач ОСОБА_1.
звернувся з позовом про розподіл майна ,
набутого у період шлюбу лише 2.03.2007
року, тобто з пропуском строку позовної давності, тому вимоги ОСОБА_1. про
розподіл майна , набутого
у період шлюбу не підлягають задоволенню внаслідок пропуску строку давності.

Вимоги про
ОСОБА_1. про витребування у ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. особистого майна, яке залишилося
у квартирі, а саме : пальто,
вартістю 600 гривень,
костюма, вартістю - 250 гривень,
2 брюк, вартістю 210 гривень, три
світ ера, вартістю 295 гривень,
чотири сорочки, вартістю 130
гривень, три шведки, вартістю 105
гривень, 5 футболок,
вартістю 80 гривень,
спортивні брюки, вартістю 30
гривень, чоботи, вартістю 150
гривень, два комплекти білизни, вартістю 100 гривень, комплект нижньої білизни, вартістю 45 гривень, а
всього на загальну суму 2075
гривень, оскільки відповідачі утримують це майно внаслідок захвату його
кімнати задоволенню не підлягають.

Згідно вимог ст.
60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається , як на підставу
своїх вимог.

ОСОБА_1. не
надав доказів про наявність у відповідачів його особистого майна, його
вартості.

Свідки позивача - ОСОБА_8., ОСОБА_9.,
ОСОБА_9., ОСОБА_10. не змогли пояснити суду яке саме майно утримується
відповідачами.

Відповідачі
заперечують наявність майна відповідача у них, тому суд вважає, що відповідач
відповідно до вимог ст.60 ЦПК України не надав суду належних доказів з приводу
вимог про витребування у відповідачів пальто, вартістю 600 гривень,
костюма, вартістю - 250 гривень,
2 брюк, вартістю 210 гривень, три
світ ера, вартістю 295 гривень,
чотири сорочки, вартістю 130
гривень, три шведки, вартістю 105
гривень, 5 футболок,
вартістю 80 гривень,
спортивні брюки, вартістю 30
гривень, чоботи, вартістю 150
гривень, два комплекти білизни, вартістю 100 гривень, комплект нижньої білизни, вартістю 45 гривень, а
всього на загальну суму 2075
гривень.

Вимоги ОСОБА_1до
ОСОБА_4., ОСОБА_3., ОСОБА_2., які чинять йому перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1, чим
завдали йому моральну шкоду у сумі 10000
гривень підлягають задоволенню частково, у сумі 1000 гривень,
відповідно до роз'яснень п. 10
Пленуму Верховного суду України «
Про відшкодування моральної шкоди» ,
вказана сума підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів
виходячи з викладеного.

12.12.2005 року заочним рішенням Хортицького райсуду м. Запоріжжя були
задоволені позовні ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., та ОСОБА_1. було визнано
втратившим право користування житловим приміщення квартирою АДРЕСА_1 (арк.х. 14)

За заявою
ОСОБА_1. (арк..с.19) ухвалою Хортицького райсуду
від 19.01.2006 року
(арк..с.20) заочне рішення Хортицького райсуду
від 12.12.2005 року
було скасовано. При повторному розгляді справи, рішенням Хортицького районного
суду від 04.04. 2006 року у
позові ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. до ОСОБА_1. про визнання його

4

втратившим право користування
спірним житловим приміщення відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_1. було
задоволено частково, було вирішено про вселення його у спірну квартиру (арк..с.21-24).

Згідно рішення
Хортицького райсуду від 04.04.2006 року
(арк..с.21-22), відповідачами ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., чинились перешкоди
у користуванні квартирою ОСОБА_1.

До такого ж
висновку дійшли органи дізнання у постанові від 18.11.2005 року, де постановою Хортицького РВ було відмовлено у
порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_3з посиланням на те, що між ОСОБА_1.
та його дочкою ОСОБА_3. ,
дружиною ОСОБА_2. склалися неприязні відносини після розірвання шлюбу, йому
чинилися перешкоди у користуванні квартирою, були провокації, скандали у
результаті чого він вимушений був ночувати у гаражі на роботі (арк..с.10)

Свідок ОСОБА_9.
пояснила суду, що її син ОСОБА_1. внаслідок чвар з бувшою дружиною та дітей,
які чинили йому перешкоди, вимушено проживав не за місцем його проживання, а то
у неї. У сина були светри, сорочки, які ще назвати не може. У квартирі сина
останній раз була 7 років
назад. У період шлюбу син нажив з дружиною діван, пральну машинку.

Свідок ОСОБА_13.
пояснив суду, що ОСОБА_1. звертався до нього з приводу того, що 06.01.2006 року до нього
звернувся ОСОБА_1., який поскаржився ,
що у нього у міліції не брали заяву. Він пояснив, що його дочка порвала
йому куртку та джинси, а зять побив ОСОБА_1.. При цьому на обличчі у нього були
синці. Вони їздили разом з ОСОБА_1. до лікарні та до міліції, яка надала
направлення для проведення експертного дослідження. При вселені у вересні 2006 року ОСОБА_1.
чинилися перешкоди та погрози зі сторони ОСОБА_1та ОСОБА_5. Яке саме особисте
майно ОСОБА_1. залишилося у ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. йому не відоме.

Свідки ОСОБА_8., ОСОБА_9.
підтвердили, що   ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. чинили перешкоди ОСОБА_1. у користуванні квартирою.

Аналізуючи
вищевикладені докази, суд вважає, що ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. своїми діями
неправомірно чинили перешкоди для користування квартирою ОСОБА_1., тому
виходячи з характеру порушень зі сторони відповідачів, які неправомірно
порушували конституційні житлові права ОСОБА_1., що підтверджується рішенням
Хортицького райсуду від 04.04.2006 року, постановою
Хортицького РВ від 18.11.2005
року, показами свідків ОСОБА_12.,
ОСОБА_11., ОСОБА_10., ОСОБА_9., суд вважає що позивачу завдано моральну шкоду,
яку суд оцінює у сумі 1000
гривень, та оскільки ця шкода завдана сумісними діями вона підлягаю
задоволенню у солідарному порядку.

Суд вважає, що
вимоги ОСОБА_1. до ОСОБА_3 про відшкодування вимог за пошкоджену куртку,
вартістю 165 гривень
та джинси , вартістю
85 гривень, а
всього 250 гривень
не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.
60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається , як на підставу
своїх вимог.

Позивач надав фотографію
пошкоджених куртки та джинсів (арк..с. 15)
Свідок ОСОБА_10суд підтвердив ті обставини про те, що до нього звернувся
ОСОБА_1., якому з його слів дочка порвала куртку та джинси, а ОСОБА_5. побив.

Але позивач не
надав в суд доказів про вартість куртки та джинсів, а також не надав самі речі,
тому суд позбавлений можливості встановити обґрунтованість вимог стосовно
вартості куртки та джинсів.

Оцінуючи вимоги
ОСОБА_1. про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_5. у сумі 2000 гривень за то,
що той 6.01.2006 року
побив його, завдавши йому тілесні ушкодження, про стягнення моральної шкоди,
які позивач оцінив у сумі 2000
гривень, суд виходить з характеру й обсягу страждань, які виникли внаслідок
неправомірних діянь відповідача, моральної шкоди у вигляді  фізичних та моральних  страждань,
тяжкості

5

тілесних ушкоджень -
легкі тілесні ушкодження, завданих з вини відповідача, виходячи із засад
виваженості та справедливості, суд вважає розумним та підлягаючим стягненню
відповідно до вимог ст. 1167
ЦК України у сумі 500 гривень.

При цьому суд
враховує , що
наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_1. об'єктивно підтверджується висновками
актом судово-медичного дослідження №
50 від 10.01.2006 року,
згідно яких 8.01.2006 року
ОСОБА_1. звернувся до 5 міської
лікарні з діагнозом «
ушиб м'яких тканей лица»,
при цьому зі слів ОСОБА_1. ці тілесні ушкодження йому завдав ОСОБА_5.
(арк..с.18). Тілесні
ушкодження виявлені у ОСОБА_1. згідно висновку експерта відповідають за
давністю поясненням заявника.

Свідок ОСОБА_10.
підтвердив обставини викладені ОСОБА_1. про те, що 06.01.2006 року до нього
звернувся ОСОБА_1, та скаржився ,
що його побив ОСОБА_5.,
при цьому у ОСОБА_1. були синці на щосі та пошкоджений одяг.

Суд критично
відноситься до заперечень відповідача ОСОБА_5., ОСОБА_3., про те, що він не бив ОСОБА_1. та до показів
свідка ОСОБА_14., який
пояснив, що 06.01.2006 року, що
ОСОБА_5. не завдавав тілесних ушкоджень ОСОБА_1., оскільки наявність тілесних
ушкоджень, та час їх отримання підтверджується об'єктивно актом
судово-медичного дослідження №
50 від 10.01.2006 року та
показами свідка ОСОБА_13.

Оскільки позов
підлягає задоволенню частково, то судові відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України
витрати підлягають стягненню на користь позивача також частково, а саме 8 гривень 50 копійок з
ОСОБА_5., як
задоволені вимоги про відшкодування моральної шкоди, 8 гривень 50 копійок за
вимоги про відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., тобто
з кожного по 2 гривні 44 копійки, та
витрати на інформаційно- технічне забезпечення як немайнового характеру 7 гривень 50 копійок, з
ОСОБА_5., ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., з кожного по 1 гривня 88 копійок.

Керуючись ст. 10,11, 60, 88, 209, 212-218 ЦПК
України, ст. 68-72 СК
України, ст. 1212, 1166,
1167 ЦК України, суд

ВИРІШИВ: Позовні вимоги ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3,   ОСОБА_4,    ОСОБА_5 про витребування необгрунтовано
придбаного майна, стягнення моральної та матеріальної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1моральну
шкоду у сумі 1000 гривень.

Стягнути
ОСОБА_5на користь ОСОБА_1моральну шкоду у солідарному порядку у сумі 500 гривень.

Стягнути з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1судові витрати по справі з кожного
по 4 гривні 32 копійки.

Стягнути
ОСОБА_5на користь ОСОБА_1судові витрати у сумі 10 гривень 38
копійок.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1- відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного
суду через суд першої інстанції  шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження в 10
-денний строк з дня оголошення рішення,
поданням  після  цього протягом 20    днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя:   О.В. ПАНКЕЄВ