Головуючий у 1 інстанції Владимирська І.М. Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ

11 січня 2007року  Апеляційний суд Донецької області . у
складі:    Головуючого судді Бугрим Л.М ,

Суддів    Олєйниковій Л.С,

Зінов"євої
А.Г, При секретарі Іванові В.М., В присутності сторін ,. Розглянув у
відкритому судовому засіданні місті Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в місті Селидове на рішення Селидівського
міського суду Донецької області  від 17
листопада 2006 року за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань в місті Селидово про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ: В
жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про відшкодування моральної шкоди,посилаючись на те,що
шкідливими умовами виробгицтва йому спричинена моральна шкода.

В обгрунтування
вимог посилався на те,що 27
років він працював на підприємствах
вугільної промисловості,в тому числі на шахті „Кураховська" 1995-2001 р та 2003-2005
роки . Працюючи
в умовах впливу несприятливих факторів, отримав професійне захворювання - хронічний
обструктивний бронхіт пилової етіології та по висновку МСЕК від 23 листопада 2005 року йому
встановлено вперше вказане професійне захворювання  з частковою втратою працездатності на 40 відсотків
бестроково та третя група інвалідності.

Погіршення стану здоров"я.у зв"язку з професійним захворюванням . привело до фізичних страждань,стану здоров"я,змінам
в образі життя та потребують від позивача додаткових зусиль для її організації.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 підтримав
свої вимоги,просив суд їх задовольнити та
стягнути з Фонду ФСС в місті Селидово моральну шкоду в розмірі 40000 грн.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 17 листопада 2006
року вимоги ОСОБА_1 задоволені
частково та з виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань в місті Селидово на його
користь стягнуто в рахунок відшкодування моральної шкоди ,пов"язаною з
ушкодженням здоров"я на виробництві 17000
грн.В рештій частині вимог відмовлено.

Не погодившись з
рішенням суду виконавча дирекція Фонду сбцстрахування
від нещасних випадків на виробництві в місті Селидово подали апеляційну
скаргу.В апеляційній скарзі відповідач оспорюють обгрунтованість рішення

суду.

В обгрунтування апеляційної скарги ФСС у місті Селидово
вказали,що позивачем не надано доказів про
спричинення йому моральної шкоди,не проведено МСЕК

на предмет
спричинення моральної шкоди позивачу ,з січня 2006 року діє ЗУ „Про
державний бюджет України на 2006 рік",статтею 77 котрого призупинена дія закону в
частині відшкодування моральної шкоди. Вважають ,що моральна шкода повинна бути

відшкодована підприємством,яке не
забеспечило небеспечні умови праці.

У судовому засіданні представник відповідача Гладченко Л.В. апеляційну
скаргу ФСС підтримала у повному обсязі і просила її задовольнити,скасувати
рішення суду та відмовити в задоволенні позову.

Позивач проти доводів апеляційної скарги ФСС заперечував,просив її відхилити.

Заслухавши суддю
-доповідача ,сторони,дослідивши
матеріали цивільної справи,апеляційний
суд   вважає,що   апеляційна
скарга   виконавчої   дирекції
Фонду

соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві
підлягає частковому задоволенню,а рішення суду першої інстанції зміні з
наступних підстав.

Відповідно до
ст. 9 Закону
України «Про охорону праці» від 14
жовтня 1992 року в
редакції від 21 листопаду
2002 року,п.
«е» ст.21 і ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворюваннях , що послужили
причиною втрати працездатності «
від 23 вересня 1999 року з
наступними змінами і доповненнями /далі Закону України/, а також з урахуванням
рішення Конституційного Суду України від 27
січня 2004 року № 1-9/2004 страхові виплати за моральну шкоду ,при наявності заподіяння цієї
шкоди потерпілому,повинні провадитися Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійний захворювань України.

При вирішенні
справи судом першої інстанції обгрунтовано встановлено,що 27 років він
працював на підприємствах вугільної промисловості,в тому числі на шахті
„Кураховська" 1995-2001
роки та 2003-2005 роки . Працюючи в
умовах впливу несприятливих факторів, отримав професійне захворювання - хронічний
обструктивний бронхіт пилової етіології та по висновку МСЕК від 23 листопада 2005 року йому
встановлено вперше вказане професійне захворювання  з частковою втратою працездатності на 40 відсотків
бестроково та третя група інвалідності.

Погіршення стану
здоров"я у зв"язку з професійним захворюванням привело до фізичних страждань,стану
здоров"я,змінам в образі життя та потребують від позивача
додаткових зусиль для її організації.

За вказаних
обставин суд першої інстанції дійшов правильного і обгрунтованого висновку щодо спричинення позивачеві внаслідок
професійного

захворювання моральної шкоди.

Визнаючи розмір моральної шкоди,судом першої інстанції не враховані роз"яснення,що
містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної
/немайнової/ шкоди „ №4 від 31 березня 1995 року.,з
наступними змінами та доповненнями, де вказано,що розмір моральної
/немайнової/шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та
обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань...Зокрема
враховується характер і тривалість страждань,стан здоров"я
потерпілого,тяжкість заподіяної
травми,наслідки тілесних ушкоджень,істотність вимушених змін у його життєвих
і виробничих стосунках.

При цьому судом
першої інстанції  враховано,що втрата
працездатності та здоров"я порушило нормальні життєві стосунки позивача потребують від нього
додаткових зусиль для організації свого
життя,який відчуває фізичні болі,він не може продовжити активне особисте
життя .

Разом з тим ,апеляційний суд вважає,що доводи,приведені в
рішенні суду не дають підстав для стягнення суми
моральної шкоди у розмірі 17000 грн.

На підставі ст..41 Конвенції про
захист прав людини та основних свобод.суд
повинен керуватися засадами розумності ,виваженості та справедливості ,тому апеляційний суд вважає,що зазначені обставини
дають підстави для зменьшення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 до 12000 грн.

При цьому
апеляційний суд керується засадами розумності ,виваженості та справедливості.

Всупереч доводам апеляційної скарги та відповідно до ч.З ст.34 Закону України
висновок МСЕК про встановлення наявності чи відсутності спричинення моральної
шкоди особам,у яких встановлено стійку втрату працездатності внаслідок шкідливих умов праці,не є
обов"язковим,оскільки спричинення моральної шкоди в таких випадках
є очевидним

Згідно статті 64 Констуційни права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені ,крім випадків обмежених Конституцією. На
підставі ст.46 ЗУ „Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування
від нещасних випадків..." Фонд соціального страхування від нещасних
випадків провадить акумулювання страхових внесків,має автономну,незалежну від
будь-чого систему фінансування.Фінансування Фонду
здійснюється за рахунок внесків роботодавців та інших внесків ,які не включаються
до складу Державного бюджету України.

Також не можуть бути взяті до уваги і доводи представника ФСС про те,що
моральну шкоду повинно виплачуватися підприємством згідно ст.237-1 КЗпП України
,оскільки вказана норму закону розповсюджується до
вимог про відшкодування моральної шкоди,передбачених трудовими
правовідносинами ,до яких не відносяться правовідносини між сторонами.

З урахуванням викладеного,апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань Україні вмісті Селидово слід задовольнити
частково,рішення суду в частині стягнення розміру компенсації моральної шкоди
змінити,в рештій частині рішення суду залишити без змін.

Відповідно до п.З ст.309 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і постановлює нове рішення
або змінює його,якщо є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.
307 ч.1п.3,309
п.3,313,314 ч.2 п.1,316 ЦПК України апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань Україні в місті Селидово задовольнити частково.

Рішення Селидівського міського суду
17 листопада 2006 року змінити. Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Селидово Донецької області на користь
ОСОБА_1  в рахунок відшкодування
моральної шкоди стягнути       12000/дванадцять тисяч /       гривень. В рештій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржено до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної

сили.