Справа № 2-927/2007 року
PIШЕННЯ іменем України
року Зміївський районний суд Харківської області в складі :
головуючого - судді Нестерцової Н.В.
секретаря - Онацької В.В. розглянувши у попередньому
судовому засіданні в м. Змієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного утримання (догляду),
13 квітня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання (догляду).
вказав, що 28 вересня 2005 року з ОСОБА_2 уклав договір довічного утримання
(догляду), відповідно до якого передав у власність відповідачу житловий будинок
з надвірними будівлями та недобудований будинок готовністю 76,0 % номер
АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 взяла
на себе зобов'язання довічно повністю його утримувати, забезпечувати
харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою із збереженням
безкоштовного довічного права користування житловим будинком з надвірними
цього договору, ОСОБА_2
зобов'язалась також переоформити технічну документацію на продовження
будівництва у архітектора Зміївського району, завершити будівництво та здати в
експлуатацію у визначеному законом порядку (п.5 Договору).
ОСОБА_1 вказав, що є інвалідом 2 групи, потребує сторонньої
допомоги тому уклав угоду із своєю дружиною ОСОБА_2
ОСОБА_2 не виконала жодних з узятих на себе зобов'язань у
зв'язку з чим просив розірвати договір довічного утримання (догляду).
У судовому
засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в ньому,
просив розглянути справу у попередньому судовому засіданні.
Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилась, подала судові заяву з проханням розглянути справу у її
відсутність, позов ОСОБА_1
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.
Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Ознайомившись з
матеріалами справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази,
суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судовим
розглядом встановлено, що ОСОБА_1
є інвалідом 2 групи, що підтверджується ксерокопією посвідчення НОМЕР_1.
(а.с. 7)

28 вересня 2005
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали
договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2
у власність житловий будинок з надвірними будівлями та недобудований будинок
готовністю 76,0 % номер АДРЕСА_1, ОСОБА_2 в свою
чергу зобов'язалась переоформити технічну

2.

документацію на продовження
будівництва у архітектора Зміївського району, завершити будівництво та здати в
експлуатацію у законом визначеному порядку, довічно повністю утримувати ОСОБА_1, забезпечуючи
його харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберігаючи в його
безкоштовному користуванні житловий будинок з надвірними будівлями, (а.с.8)

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були в шлюбі,
який рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 26 лютого 2007
року розірвано.

Актами
обстеження умов проживання ОСОБА_1
від 16.01.2007 року, від 22.02.2007 року та від 23.03.2007 року
підтверджено факт невиконання відповідачем договору в частині здійснення
догляду та надання необхідної допомоги позивачу, (а.с. 16,17,18)

Відповідно до
п.1 ч.1 ст. 755 ЦК України,
договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на
вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежної виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від
його вини.

ОСОБА_2 своїх зобов'язань по договору довічного утримання
(догляду), укладеного з ОСОБА_1 не виконала, тому суд приходить до висновку про
задоволення позову.

Відповідно до ст.. 756 ЦК України, у
випадку розірвання договору довічного утримання у випадку невиконання набувачем
обов'язків по договору, відчужував набуває право власності на майно, яке було
ним передане.

Оскільки
довічного утримання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, ОСОБА_1 набуває права
власності на житловий будинок з надвірними будівлями та недобудований будинок
готовністю 76,0 % номер АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.
755,756 ЦК України,
ст.ст. 10,11,60, ч.4 ст.130, 174, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Договір
довічного утримання (догляду), укладеного 28 вересня 2005 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - розірвати.

ОСОБА_1 вважати таким, що набув право власності на житловий
будинок з надвірними будівлями та недобудований будинок готовністю 76,0 % номер
АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі
8 грн. 50 коп. та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, а всього 16 (шістнадцять) грн.

Рішення може
бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з
дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через
суд першої інстанції, який ухвалив оскаржене судове рішення.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений законом, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.