У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 січня 2007 року                                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                                                            Костенка А.В. ,

суддів:                                                                      Косенка
В.Й., Данчука В.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод та виселення, за
зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про
визнання договору купівлі-продажу недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 25 травня 2005 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 21 вересня 2005 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2003 року ОСОБА_1, ОСОБА_2. в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5. звернулися в суд із
позовом до ОСОБА_6., ОСОБА_7. про визнання відповідачів та їх неповнолітніх
дітей такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі
№АДРЕСА_1 у м. Києві, та усунення перешкод у користуванні цим жилим приміщенням
шляхом виселення відповідачів та їх дітей із указаної квартири. Свої вимоги
позивачі мотивували тим, що згідно з договором купівлі-продажу від 9 квітня
2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, ОСОБА_6. продав, а вони купили квартиру №АДРЕСА_1                    у м. Києві. Однак
відповідачі звільнити приміщення спірної квартири відмовляються. Просили позов
задовольнити.

ОСОБА_6. звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1,               ОСОБА_2., ОСОБА_4., ОСОБА_5,
третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_8, про визнання договору купівлі-продажу від 9 квітня 2003 року,
посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_8, недійсним із тих підстав, що договір був укладений внаслідок помилки,
що має істотне значення. У подальшому ОСОБА_6. доповнив свій позов вимогою про
визнання договору купівлі-продажу спірної квартири від 9 квітня 2003 року з
підстав, передбачених ст. 57 ЦК України (1963 року), посилаючись на укладення
цього договору на вкрай невигідних для нього умовах, унаслідок збігу тяжких
обставин, якими він вважає неможливість повернення стороні подвійної суми
задатку за договором наміру про відчуження указаної квартири.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25
травня 2005 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21
вересня                   2005 року,
позов ОСОБА_1, ОСОБА_2. в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_6., ОСОБА_7. усунути
перешкоди ОСОБА_1.,       ОСОБА_2. в
своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3.,            ОСОБА_4., ОСОБА_5. у користуванні
квартирою №АДРЕСА_1 у м. Києві. Виселити ОСОБА_6., ОСОБА_7. з усіма
неповнолітніми членами сім'ї з квартири №АДРЕСА_1 у м. Києві. У задоволенні
іншої частини позову ОСОБА_1, ОСОБА_2. в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6. про
визнання договору купівлі-продажу квартири №АДРЕСА_1 у м. Києві недійсним
відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеними судовими рішеннями,
ОСОБА_6. подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_6. підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України
передбачено випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального
й процесуального права, а отже,
відсутні підстави для скасування постановлених
судових рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336, ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25
травня 2005 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2005 року
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий                                                                        А.В.
Костенко

Судді:                                                                                   В.Й.
Косенко

В.Г. Данчук