У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Головуючого     Патрюка М.В.,

суддів:               Барсукової
В.М.,

Лященко    Н.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську (далі - Відділення) про відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою Відділення на рішення Дзержинського
міського суду Донецької області від 23 жовтня 2006 року та рішення апеляційного
суду Донецької області від 13 грудня 2006 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У червні 2006 року позивачОСОБА_1звернувся в суд із позовом до Відділення
про відшкодування моральної шкоди на підставі статей 1, 5, 6, 13, 21, 28, ч. 3
ст. 34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності” (далі - Закон № 1105-ХІV від 23 вересня 1999
року). Позивач зазначав, що за час виконання трудових обов'язків на вугільних
підприємствах він отримав професійні захворювання і висновком МСЕК від 23
квітня 2002 року йому вперше встановлено 30% втрати професійної працездатності
по професійному захворюванню - вібраційна хвороба з переоглядом. Висновком МСЕК
від 8 квітня 2003 року йому встановлено вперше 15% втрати професійної
працездатності з професійним захворюванням хронічна пепереко-крижова
радикулопатія з переоглядом. Висновком МСЕК від
20 квітня 2004 року йому було встановлено повторно за сукупністю 60%
втрати професійної працездатності за тими ж професійними захворюваннями: 30% по
вібраційній хворобі і  20 % по хронічній
пепереко-крижовій радикулопатії безстроково і надано 3 групу інвалідності.
Вважає, що йому спричинено моральну шкоду, оскільки він тривалий час проходе лікування,
стан його здоров'я погіршується, він відчуває фізичний біль, був звільнений з
роботи за станом здоров'я, порушився рух в суглобах, чим порушено його звичайні
життєві зв'язки, йому необхідні додаткові зусилля для організації свого життя.
Просив стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування моральної шкоди
40000 грн.

Рішенням  Дзержинського міського суду
Донецької області від 23 жовтня 2006 року позовні вимоги задоволені частково,
стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди
10000 грн.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 13 грудня 2006 року
скасовано рішення суду першої інстанції, стягнуто з Відділення на користь
ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

У поданій касаційній скарзі Відділення просить скасувати постановлені у
справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути лише неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Дзержинську відхилити.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 13 грудня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                               Барсукова
В.М.

Лященко Н.П.