Справа №2-111/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2007
року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Лузан Л.В.,

при секретарі -
Сиверин Л.А.,

за участю
представника відповідачки ОСОБА_2.
- адвоката ОСОБА_3.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Вознесенськ цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про захист честі, гідності і ділової репутації та
відшкодування моральної (немайнової) шкоди та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2до
ОСОБА_1про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2006 року позивачка ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до
відповідачки ОСОБА_2. про
захист особистого немайнового права -
поваги до її честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної
шкоди у розмірі 1 500 грн.

В обґрунтування
позовних вимог позивачка зазначала, що, починаючи з 2002 року та по
теперішній час, незнайома їй дівчина на ім'я ОСОБА_4, при зустрічах в
громадських місцях у присутності інших осіб ображала її брутальною лайкою та
погрожувала фізичною розправою, а також зіпсувала дзеркало та одяг на вітрині
магазину "Стиль", що знаходиться на території центрального ринку м.
Вознесенська Миколаївської області, та у якому працює позивачка. Неправомірні
дії відповідачки ОСОБА_2. та негативні емоції і переживання стосовно цього,
вплинули на спокій та стан здоров'я позивачки, тому, остання змушена була
звернутися до Вознесенської ЦРЛ для проходження обстеження та призначення
лікування.

У судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1. після неодноразового уточнення позовних вимог,
просила визнати незаконними дії відповідачки ОСОБА_2. по розповсюдженню
недостовірної інформації відносно неї з приводу вчинення останньою у
громадських місцях написів образливого змісту, такими, що принижують її честь,
гідність і ділову репутацію. Зазначене негативно відобразилося на стані її
здоров*я. Тому просила стягнути з відповідачки ОСОБА_2. моральну шкоду у
сумі 1200 грн. та
понесені нею судові витрати у сумі 40,50
грн. Підстав для задоволення зустрічної заяви не вбачає, оскільки дії,
зазначені у ній ОСОБА_2.
вона не вчиняла.

Відповідачка
ОСОБА_2. в
судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1.
подала зустрічну позовну заяву та після уточнення своїх вимог зазначала, що
порушення вказаного немайнового права полягає в тому, що починаючи з 2000 року вона та її
сім'я не має спокою через телефонні дзвінки невідомої жінки, яка висловлюється
на їх адресу брутальними словами, а згодом, дані образи перейшли в заклинання
та погрози, у яких остання підозрює ОСОБА_5. , так як ні з ким у неї крім з останньою конфліктів не
було. Зазначене стало підставою для звернення ОСОБА_2. до органів внутрішніх
справ з заявою про проведення відповідного розслідування. Крім того, зневаження
її честі і гідності мало місце у вигляді образ з боку позивачки. При цьому
посилалася на ч. 1 ст. 277 ЦК України.
Відповідно, вважала, що первинна позовна заява не обґрунтована та задоволенню
не підлягає.

Представник
ОСОБА_2. в судовому засіданні просила зустрічну позовну заяву задовольнити в
повному обсязі. У задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1. просила відмовити.

Заслухавши
показання свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог
та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
прийшов до наступного.

Як встановлено в
судовому засіданні, між сторонами по справі склалися неприязні стосунки
протягом тривалого часу, що стало підставою для реалізації кожної з них
гарантованого законом права на судовий захист шляхом подання заяв про захист
честі, гідності і ділової репутації, саме в сфері приватного життя, тому,
враховуючи поняття

2

«ділової
репутації (це більш вузьке поняття порівнюючи з поняттями «честь», гідність»,
що охоплює виробничу сферу та стосується оцінки трудових професійних якостей
людини)» предметом позовних вимог обох сторін є саме честь та гідність, повага
до яких передбачена ст. 28 Конституції України.

Також,
відповідно до ст. 297 ЦК України гідність і честь фізичної особи є
недоторканими і в разі порушення цього особистого немайнового права фізична
особа вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Зміст цивільно -
правового захисту гідності, честі особи становлять правовідносини: 1) за якими
морально потерпіла сторона наділяється правом вимагати через суд спростування
відомостей, які порочать честь, гідність, а друга сторона, яка такі відомості
поширила зобов'язана дати спростування, якщо не доведе, що відомості
відповідають дійсності, 2) за яких посягання на честь і гідність позивачки
відбувається шляхом висловлювання непристойних слів на її адресу, що є образою
і захист потерпілої сторони проводиться в порядку ст. 28 Конституції України та
ст. 1167 ЦК України.

Відповідно до
ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених
цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі, які мають значення для ухвалення рішення по даній справі та не можуть
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.5 ст. 55 Конституції
України кожен має право будь -
якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від
порушень та протиправних посягань. Право на захист особа здійснює на свій
розсуд (ч.1 ст. 20 ЦК
України).

Використовуючи
дані законом гарантії ОСОБА_1. звернулася за захистом до суду і суд вважає
необхідним захистити її порушені права, визнавши, що дії ОСОБА_2. , що полягали у
розповсюдженні інформації стосовно вчинення ОСОБА_1. у громадських місцях
написів образливого змісту (
як вбачається з показань свідка ОСОБА_6-а.с. 100),
такими, які принижують її честь та гідність, оскільки, враховуючи положення
ст. 277 ЦК
України, доказів на підтвердження дійсності вказаної інформації в судовому
засіданні не добито.

Завдана
позивачці ОСОБА_1. моральна шкода підлягає відшкодуванню на підставі ст. 280 ЦК України та
полягає в тому, що діями відповідачки їй була нанесена психічна травма,
порушені моральні якості і етичні принципи особистості, які варті поваги і
гідності, репутація жінки, що потребувало додаткових зусиль для захисту
порушеного права та в свою чергу негативно вплинуло на стан здоров'я та
викликало загострення хвороби.

Вирішуючи
питання щодо розміру моральної шкоди, відповідно до положень Постанови Пленуму
Верховного суду України від 31.03.1995
року за № 4 «Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» суд
приймає до уваги характер та обсяг страждань, що зазнала відповідачка, тяжкість
вимушених змін у життєвих стосунках та, виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, враховує матеріальний стан відповідачки, яка не
працює. Отже, з останньої підлягає стягненню моральна шкода у сумі 200 грн.

Відповідно до
ч.1 ст. 88 ЦПК
України, з урахуванням частки від розміру задоволених позовних вимог, з
відповідачки ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_1. також підлягають стягненню в повернення судові витрати у сумі 10 грн.

Що стосується
зустрічної позовної заяви ОСОБА_2.
суд, з урахуванням вищевикладеного, вважає, що вона задоволенню не підлягає
з таких підстав.

Так,
обґрунтовуючи позовні вимоги, з посиланням на ч.1 ст. 277 ЦК України,
ОСОБА_2. зазначала, що порушення її честі, гідності і ділової репутації
відбулося шляхом розповсюдження з боку ОСОБА_1. недостовірної інформації
стосовно відповідачки та членів її родини (вибір способу захисту честі і
гідності належить громадянинові).

Відповідно до
Постанови Пленуму Верховного суду України від 28.09.1990 року №
7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і
дулової репутації громадян та організацій» (з послідуючими змінами та
доповненнями), під поширенням інформації слід розуміти опублікування їх у
пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової
інформації, викладення в

3

характеристиках, заявах, листах, адресованих
іншим особам, повідомленням в публічних виступах,  а також в іншій формі невизначеному числу
осіб або хоча б одній людині. Зазначене в судовому засіданні встановлено не
було. Повідомлення ж таких відомостей особі, якої вони стосуються
безпосередньо, не може визнаватися їх поширенням.

Крім того,
звернення до правоохоронного чи державного органу із заявою або скаргою на
неправомірні дії іншої особи з метою захисту чи поновлення своїх прав та законних
інтересів, якщо цей орган наділений власними повноваженнями щодо поновлення
законності у відповідних відносинах, чи застосування передбачених законом
санкцій до правопорушника, не може розцінюватися як поширення неправдивих
відомостей.

Керуючись ст. ст.
10,11, 60, 88, 208, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1до ОСОБА_2про захист честі,
гідності  і ділової репутації та
відшкодування моральної (немайнової) шкоди задовольнити частково.

Дії ОСОБА_2по
розповсюдженню недостовірної інформації відносно ОСОБА_1з приводу вчинення
останньою у громадських місцях написів образливого змісту - визнати
неправомірними та такими, які принижують честь та гідність позивачки.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1моральну (немайнову) шкоду у розмірі 200 гривень, також,
в повернення сплачені судові витрати у сумі 10 гривень, а всього -
210 (двісті десять) гривень 00
копійок.

У задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2про захист честі, гідності і ділової
репутації та відшкодування моральної (немайнової) шкоди - відмовити.

У задоволенні
зустрічної позовної заяви ОСОБА_2до ОСОБА_1про захист честі, гідності і ділової
репутації та відшкодування моральної (
немайнової) шкоди - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний
суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів після
проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.