overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа: № 2-394 /2007р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ Іменем України
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської
головуючого - судді - Зємцова В.В.
при секретарі                                              -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кременчуці Полтавської області справу за позовом КГЖЕП „Молодіжне" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за житло,
стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за житло в сумі 750 грн. 66 коп. станом на 01 вересня 2006р.
Вказував, що відповідачі не проводить своєчасно оплату за житло.
У судовому
засіданні представник позивача -
Різун Г.В. позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись та обставини
та підстави, викладені в позовній заяві.
та ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибули, були належним чином
повідомлені про розгляд справи, викликалися в судове засідання через оголошення
у пресі. Про причини неявки суд не повідомляли.
Суд, вислухавши
пояснення представника позивача, вивчивцш матеріали справи, встановив наступне.
зареєстровані та проживають у приватизованій кв. АДРЕСА_1 і своєчасно не сплачують за житло та мають борг по
оплаті за житло в сумі 750,66
грн. станом на 01 вересня
2006р., який на день розгляду справи не погашено.
ст.ст. 64, 65, 66-68 ЖК
України, ст. 13 Закону
України „Про приватизацію державного житлового фонду", наймач житлового
приміщення та члени його сім'ї, власник житла зобов'язані своєчасно проводити
оплату за житло та комунальні послуги.
виконують зобов'язання по оплаті за житло, чим порушують права позивача на
одержання платежів за надані послуги. Крім того, відповідачі відмовилися від
укладення договору про реструктуризацію боргу відповідно до вимог Закону України
„Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за
житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" та Порядку
погашення реструктуризованої  заборгованості та внесення поточних платежів
за житлово-комунальні послуги, затвердженого Постановою KM
України від 27 червня
2003р. № 976.
наведені обставини позов підлягає задоволенню. З відповідачів на користь
позивача у солідарному порядку необхідно стягнути борг по оплаті за житло у
розмірі 750,66 грн.,
який виник станом на 01.09.2006
року та на користь держави мито у розмірі 51 грн.
Керуючись ст. ст. 64-68 ЖК України,
ст. ст. 262, 264 ЦК України,
ст. 13 Закону України
„Про приватизацію державного
ст. ст. 14, 57-59, 208,209,212-215,218,223 ЦПК України,
Позов КГЖЕП "Молодіжне" - задовольнити.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь КГЖЕП „Молодіжне" м.
Кременчука заборгованість по оплаті за житло в сумі 750,66 грн. та на
користь держави мито у розмірі 51грн.
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.
Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський
районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Справа
№ 2-1297/2007р. РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді -
при секретарі - Петько C.O.
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м.
Кременчуці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
У січні 2007 року до суду
звернулася ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2 про
відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з квітня 1987 року. Від цього
шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
відносини між ними були припинені з листопада 2005 року.
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позов підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що наполягає на
розірванні шлюбу, оскільки разом однією сім»єю з відповідачем не проживають.
Просила розірвати шлюб.
ОСОБА_2 з позовом погодився, пояснив, що дійсно шлюбні стосунки припинені з
листопада 2005 року,
однією сім»єю не проживають, спору по житловому та майновому питанню не
виникає, претензій до позивачки не має, проти розірвання шлюбу не заперечував.
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.
ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
справі зареєстрували шлюб 24
який є для обох першим.
відносини сторони припинили з листопада 2005
року по причині відсутності взаєморозуміння між сторонами.
встановлених фактів, відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу.
розірванню шлюбу необхідно покласти на відповідача ОСОБА_2 у вигляді
необхідності сплати на користь держави мита у розмірі 17 грн. за
одержання свідоцтва про розірвання шлюбу. Позивачку в
зв'язку з цим ОСОБА_1 необхідно
звільнити від сплати мита на користь держави.
104,105,110,112 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 14,
57-59, ч.4 ст.130, 174,
208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
розірвання шлюбу - задовольнити.
зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 24
квітня 1987 році Палацем шлюбів м.
Кременчука, актовий запис за НОМЕР_1
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь
держави мито у розмірі 17
грн. за одержання свідоцтва про розірвання шлюбу.
спліти мита на користь держави позивачку ОСОБА_1
Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк с дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги з подачею її копії до Апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.
Справа: №2-1423/ 2007р.
РІШЕННЯ         Іменем України

28 лютого 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської

області в складі:                         головуючого
- судді - Зємцова В.В.

при секретарі              - Галайчук Н.І.

розглянувши   у   відкритому
попередньому   судовому   засіданні
в   залі   суду
в

м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому
Кременчуцької

міської Ради, ОСОБА_2 про визначення часток майна у
спільній сумісній

власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 року до суду
звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом до Виконкому Кременчуцької міської Ради
та ОСОБА_2.

Зазначала, що
згідно свідоцтва про право власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1
належить квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2
року

померла ОСОБА_3.

Заповіти
померлими не складалися. Спадкоємцями за законом є ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_2.,
яка відмовляється від своєї частки спадщини на її користь.

Просила
визначити частки кожного у спільній сумісній власності на вказану квартиру.

У судовому
засіданні позивач позов уточнила та підтримала, просила задовольнити та
визначити за кожним по 1/4
частини вказаної квартири.

Відповідач ОСОБА_2. позов
визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Представники
відповідача - Виконкому
Кременчуцької міської Ради та третьої особи - Першої державної нотконтори м. Кременчука в судове
засідання не прибули. Адміністрації вказаних осіб просили розглянути справу без
їх участі.

Суд, вислухавши
заяву позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

ч.2 ст. 372
ЦК України встановлено, що частки співвласників у праві спільної сумісної
власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або
законом.

Судом достовірно
встановлено, що згідно свідоцтва про право власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла
ОСОБА_3.

Заповіти
померлими не складалися. Спадкоємцями за законом є ОСОБА_1 та її сестра ОСОБА_2, яка
відмовляється від своєї частки спадщини на її користь.

Домовленості про
визначення часток у спірній сумісній власності між співвласниками не було.

За таких обставин частки
визнаються рівними, а тому позов підлягає задоволенню.

Необхідно визначити, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та

померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належить

кожному по 1/4 ідеальної
частки квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст. 372 ЦК України, ст. ст. 14, 57 - 59, ч. 4. ст.130, 174, 208, 209, 212 -215,218 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визначити, що
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належить кожному по 1/4 ідеальної частки
квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного Суду
Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Справа
№ 2-107/2007 р.
Богородчанський районний суд Івано-Франківського області
складі: головуючого-судді                   Битківського
секретаря                                     Надрати Л.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Богородчани справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання трудового договору, -
ОСОБА_1. звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2, яка зареєстрована як ІНФОРМАЦІЯ_1, про розірвання трудового
договору, укладеного 03 жовтня
В судовому засіданні ОСОБА_1.
позов підтримала та пояснила, що 03 жовтня 2006 року вона, уклала трудовий
договір з ОСОБА_2, яка являється ІНФОРМАЦІЯ_1 (фізична особа ) без створення
юридичної особи з правом найму працівників. Фактично, від імені ОСОБА_3, за її
дорученням при укладенні договору та в подальшому при виплаті
заробітної плати діяла ОСОБА_4. Трудовий договір укладений з відповідачкою на
невизначений строк. За умовами договору була прийнята на роботу на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_2 магазину ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_1. У вересні 2006 року у ОСОБА_4.,
від імені відповідача закінчився термін доручення. Відповідачка ОСОБА_3 на
даний час умови трудового договору не виконує, в зв'язку з чим виникла
необхідність розірвати договір.
Просить договір розірвати.
Відповідачка в судове засідання не
з'явилася. Позивачка просить розглянути справу в порядку заочного розгляду.
Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено,
що 03 жовтня 2003 року між ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2. від імені якої за дорученням діяла
ОСОБА_5. та ОСОБА_1. укладено трудовий договір,
згідно з яким позивачка була прийнята на 0,5 ставки на посаду ІНФОРМАЦІЯ_2
магазину ІНФОРМАЦІЯ_3на невизначений час.
Договір зареєстрований Богородчанським районним центром зайнятості. В даний час договір не виконується, оскільки ОСОБА_2. виїхала за межі держави, термін дії доручення ОСОБА_5., яка представляла
її інтереси - закінчився. Позивачка не має наміру перебувати
в подальшому в трудових відносинах з відповідачкою.
У відповідності до ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати
трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про
це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
На підставі ст. 38, 232 КЗпП
України, керуючись ст.ст.213,215 ЦПК України, суд,-
Розірвати трудовий договір, укладений 03 жовтня 2003 року між ОСОБА_1 та
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку.
Справа
РІШЕННЯ ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

25 січня 2007 року  ЛИПОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В СКЛАДІ:
головуючого   судді МОЧУЛЬСЬКОЇ
Л.Т.

При секретарі
Белінській СІ..

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Липовець
Вінницької області справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на  утримання
неповнолітніх  дітей

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх  доньок : ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
в розмірі  по 250 гривень
щомісячно  на кожну дочку, мотивуючи тим,
що    відповідач  добровільно матеріальної допомоги на
утримання дітей  не надає.

В судовому засіданні позивачка  позов підтримала, зіславшись на обставини,
викладені в позовній заяві. Суду пояснила, що відповідач  періодично їздить на заробітки,
спеціалізується на будівельних роботах. Його заробіток за 2006 рік дозволяє
виплачувати аліменти на дітей в сумі 500
гривень, оскільки в перерахунку на середньомісячний - його заробіток
складав більше 1000 гривень..

Відповідач в судове
засідання не з'явився, хоча належним чином був попереджений про час та
місце слухання справи.   Тому, відповідно
до ст. 224 ЦПК
України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про
народження  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - їх
батьком являється    відповідач . Діти
знаходяться   на утриманні  позивачки.

В силу ст.ст. 180,183, та 191 Сімейного кодексу України
батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття;
аліменти на дитину присуджуються з дня пред"явлення позову у частці від
заробітку, або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України,
розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.
Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку, тобто, на час розгляду справи в суді, ця
сума для дітей, віком від 6
до 18 років - складає 167,4 гривні.   Враховуючи, що відповідач періодично їздить
на заробітки,   суд приходить до висновку
про спроможність відповідача сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, в
розмірі, запропонованому позивачкою.

На підставі ст.ст. 180,
183,184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 209,213-215, 225-227 ЦПК
України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити .

Стягнути з
ОСОБА_2на користь   ОСОБА_1 на
утримання дочок ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1   та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі   по 250
гривень щомісячно, починаючи стягнення з
27 листопада  2006
року до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі
51 гривня. Рішення
суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана
відповідачем до Липовецького районного суду протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

.Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку
протягом десяти днів.Після закінчення цього строку, рішення набуває законної
сили, якщо не буде подано заяви про апеляційне оскарження рішення.
Справа
№ 2-о-16/2007 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2007 року

В складі: головуючого Народних засідателів

При секретарі

Немирівський районний суд Вінницької області

судді Рибчинського В. П.
народні засідаделі ОСОБА_7,ОСОБА_8.
секретар Горбенко Л. П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

Справу   за заявою
ОСОБА_1 про визнання   безвісно   відсутнім
ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_1   звернулась в суд із зазначеною
заявою.

В заяві просить суд визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3року народження,
який народився в с. Носівці,
Гайсинського району, Вінницької області ,
з ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Вказавши, що з ІНФОРМАЦІЯ_2
року вона уклала шлюб з ОСОБА_2. Від шлюбу у них народились діти : син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 року народження
та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5
року народження.

Подружнє життя у них не склалось. Суперечності між ними
призвели до того, що після чергової сварки, в ІНФОРМАЦІЯ_7 року, чоловік сказав,
що йому набридло таке життя і він піде шукати кращого.

Тоді ж ,
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, чоловік покинув сім'ю, вибрався з будинку, де вони
разом проживали і зник в невідомому напрямку.

За рік 2
місяці її чоловік ні разу не з'явився в місці свого постійного проживання,
не приймав участі у вихованні та утриманні дітей. Діти весь час знаходяться на
її повному утриманні та вихованні.

її невідомо ,
де він проживає , і про
те, чи є ще живі його родичі її теж нічого не відомо.

В зв'язку із відсутністю чоловіка вона позбавлена
можливості розірвати шлюб.

В судовому засіданні заявниця попросила суд заяву
задовольнити та дала пояснення, які відповідають обставинам викладеним в заяві.

Свідок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили суду, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 року покинув
сім'ю, вибрався з будинку, де він проживав разом з сім'єю і зник в невідомому
напрямку та з того часу про його місце перебування ні заявниці, ні їм нічого не
відомо.

Заслухавши пояснення заявниці, свідків, думку народних
засідателів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.І ст. 43
ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо
протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про
місце її перебування.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_2
покинув сім'ю, вибрався з будинку, де він проживав разом з сім'єю і зник в
невідомому напрямку та з того часу про його місце перебування нічого не відомо,
що також підтверджується свідченнями заявниці, свідків, довідками виданими
виконкомом Ситковецької селищної ради Вінницької області за НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_9 року та за НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_10 року, тому
ОСОБА_2слід визнати безвісно відсутнім.

Керуючись ст. 43
ЦК України та ст.ст. 60,215,218,
234,235, 249 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ:

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,
який народився в с. Носівці,
Гайсинського району, Вінницької області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано
протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів
після заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: (підпис)
Справа
№2-о-143 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2007 року
Мелітопольський міськраионнии суд Запорізької області в складі: головуючого
судді - Урупа
І.В.

народних засідателів - ОСОБА_1, ОСОБА_2 При
секретарі - Головіній
І.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі справу за заявою ОСОБА_3 про
визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з
заявою про визнання ОСОБА_4 недієздатним та встановлення над ним опіки, посилаючись на те, що останній
з дня народження страждає психічним захворюванням, є
інвалідом 1 групи, через хворобу не може
розуміти значення своїх дій та керувати
ними, потребує постійного стороннього догляду.

Представник заінтересованої особи з заявленими
вимогами погоджується, не заперечує проти
визнання    ОСОБА_4 недієздатним та встановлення над ним опіки.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, представника
заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що
заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

ОСОБА_4   народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 є його рідною сестрою.

Відповідно з довідками ЛТЄК ОСОБА_4 знаходиться на обліку у лікаря психіатра, є інвалідом дитинства 1 групи, недієздатний, потребує
сторонньої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути
визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного,
стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх
дій та (або) керувати ними.

Згідно акту судово-психіатричної
експертизи від 20.02.2007 р. ОСОБА_4, 1973 року народження, виявляє ознаки глибокої розумової відсталості, по
психічному стану не здатний усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними, тому є підстави для визнання його недієздатним.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною
особою встановлюється опіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над
фізичною особою у разі визнання її недієздатною.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 39, 40, 41, 58, 60 ЦК України, ст. ст. 10,60,212, 273-241  ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
недієздатним.

Встановити опіку над ОСОБА_4. Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через
Мелітопольський міськраионнии суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в десятиденний строк без попереднього подання
заяви, про апеляційне оскарження.

В разі неподання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не подана після цього в 20 денний строк рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

СУДДЯ:

Народний засідатель:

Народний засідатель:
Справа
№2-943/2007 p. РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
року Автозаводський районний суд М.Кременчука, Полтавської області в
складі:головуючого судді -
Марискиній О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці
справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства „Господар" про
стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час
затримки розрахунку,
року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищеназваним позовом.
Вказувала, що 16 травня 2005 року її було
прийнято на роботу бухгалтером -
касиром в комунальне підприємство „Господар". 02.10.2006 року вона була
звільнена з роботи за згодою сторін по п. 1
те, що при звільненні їй була нарахована заробітна плата за період з 01 червня 2006 року по 02 жовтня 2006 року в сумі 2454 грн. 74 коп., але
заробітна плата їй виплачена не була незважаючи на її неодноразові вимоги,
позивач просила суд стягнути з комунального підприємства „Господар" на її
користь заборгованість по заробітній платі в сумі 2454 грн. 74 коп. та середній
заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 921 грн. 76
В судовому
засіданні позивач позов підтримала частково, пояснила суду що на момент
розгляду справи відповідач виплатив їй 600
грн., а тому заборгованість по заробітній платі на день розгляду справи
складає 1852 грн. 74 коп., які вона
просить суд стягнути з відповідача на її користь, від стягнення на її користь
середнього заробітку за час затримки розрахунку відмовилась.
відповідача з врахуванням змінених позовних вимог позов визнав, пояснив що
дійсно на момент розгляду справи підприємство частково виплатило позивачу
заборгованість, а саме виплатили 600
грн., при цьому надавши світлокопії платіжних доручень.
Суд заслухавши
пояснення сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам знаходить, що позов
підлягає задоволенню зі слідуючих обставин.
Ст. 116 КЗпП України
визначає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від
підприємства, установи проводиться в день звільненні, або не пізніше наступного
трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що наказом № 16-к від 16.05.2005
року вона була прийнята на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 в комунальне підприємство
„Господар", а наказом №
24-к від 02.10.2006 року
вона була звільнена з роботи за згодою сторін по п.1 ст. 36 КЗпП України.
„Господар „ № 58 від 07.10.2006 року вбачається,
що заборгованість по заробітній платі КП „Господар" перед ОСОБА_1 складає 2452 грн. 74 коп.
платіжних доручень вбачається, що ОСОБА_1. було виплачено 300 грн. в серпні 2006 року та 300 грн. в жовтні 2006 року.
Керуючись ст.ст. 14,57-59,208,215,217,218
ЦПК України, ст. 116
КЗпП України, суд -
комунального підприємства „Господар" на користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі в сумі 1852
(одна тисяча вісімсот п'ятдесят дві) грн. 74 коп..
комунального підприємства „Господар" в прибуток держави судовий збір
(державне мито) в сумі 51
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.