№ 2-4764/2006
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 січня 2007 р. Малиновський райсуд м.Одеси

у складі: головуючого  судді                                                                          Савинської І.О.

при секретарі                                                                     Кардашенко Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м.Одесі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ЗАТ „Української страхової компанії „Княжа" про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача 2872,92 грн. у рахунок відшкодування шкоди, посилаючись
на те, що  08.03.2005 р. на вул.Спартаківській в м.Одесі з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем ЗАЗ-1І0557,
держзнак НОМЕР_1, скоїлося ДТП, у результаті якого автомобилю „Опель", держак 217-41 ОА, який належить позивачу, були
надані механічні пошкодження.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 180 грн. -витрати на проведення експертного
дослідження, 150 грн. -витрати на юридичну допомогу, 51 грн. - сплачене держмито.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 4000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, посилаючись
на те, що з вини відповідача йому були завдані
моральні та фізичні страждання, він довгий час
не міг користуватися автомобілем, був порушений його
устрій життя.

Відповідач позов не визнав, але не заперечував, що з його
вини 08.03.2005 р.
скоїлося ДТП.

Представник відповідача ЗАТ УСК „Княжа" у судове засідання не зяився, про час слухання справи
повідомлений, не надав заяву про відкладення слухання справи.

Заслухавши пояснення зявившихся учасників процесу, дослідивши матеріали справи та матеріали адмінсправи Малиновського райсуда м.Одеси  3-6834/2005 р., суд вважає що
позов підлягає задоволенню частково.

Як встановлено у судовому засіданні 08.03.2005 р., о 12 г. 4 0 хв., на перехресті вул..Спартаківській та вул..Сільської в м.Одесі, з вини ОСОБА_2, який порушив п.13.1. Правил дорожнього руху, а саме: не урахував
обстановку, не вибрав безпечну дистанцію та безпечний інтервал.

Відповідно до постанови Малиновського райсуду м.Одеси від 12.04.2005 p., яка вступила в закону дію, ОСОБА_2 визнаний винним у
скоєні ДТП  08.03.2005 p.

В наслідок зіткнення автомобілю позивача були надані механічні пошкодження, які оцінені в висновку НОМЕР_2 від 01.06.3005
р. на суму 2872,92 грн.

Позивач просив відповідача у добровільному порядку відшкодувати шкоду, на що отримав відмову, у зв'язку з
чим позивачеві прийшлось нести додаткові витрати на
сплату проведення експертного дослідження,
юридичну допомогу, держмита, які суд також стягує з відповідача.

Згідно зі ст.1187 ЦПК України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі ( право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним
засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо
вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Суд вважає, що ОСОБА_2, який керував за довіреністю від імені ОСОБА_3 автомобілем ЗАЗ-110557, дерзнак НОМЕР_3, повинен нести цивільну відповідальність перед ОСОБА_1,
т.як. його цивільна відповідальність не була застрахована.

Відповідно до договору про добровільне страхування № 11/02-0226375 від 31.08.2004 р. страхувальником є ОСОБА_3.

У вказаному договорі не зазначалося можливе використання транспортного засобу 3-ми особами, тому цивільна відповідальність особи, яка вказана
в полісі не настала.

У судовому засідання вина відповідача у скоєні 08.03.2005 р. ДТП доказана
повністю.

Згідно зі ст.1192 ЦПК України суд зобов'язує відповідача відшкодувати шкоду в повному обсязі у грошовому виражені.

У судовому засіданні також доведено, що з вини відповідача позивачу ОСОБА_1 була завдана моральна та фізична
шкода, він довгий час не міг користуватися автомобілем, був порушений його повсякденний житловий устрій.

З урахуванням обставин справи та вини відповідача суд стягує з ОСОБА_2 3000 грн. моральної шкоди.

Ствердження відповідача, що сума матеріального відшкодування повинна бути значно менша, не доведені у судовому
засіданні.

Керуючись ст.ст.57,208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.1166-1167,
1187 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2872,92 грн. - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, 180 грн. - витрати на проведення експертного
дослідження, 150 грн. - витрати на юридичну допомогу, 51 грн. - сплачене держмито, 3000 грн. -моральної шкоди, а всього стягнути 6253,92 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської
обл.
шляхом подання у строк 10 днів заяви про апеляційне оскарження рішення суду та подальшого подання у строк 20 днів апеляційної скарги, або у порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.