Справа №
22-Ц-275/2007 р.                               Головуючий у 1-й інстанції - Таран С.А.
Категорія 18                                                      Суддя-доповідач - Попруга С.В.
УХВАЛА

іменем України

2007 року
березня 06 дня
колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської
області в складі:

Головуючого - Попруги С.В.

суддів                  - Дубровної В.В., Сибільової Л.О.

з участю
секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.

та осіб, які приймають участь у справі ОСОБА_1 його
представника ОСОБА_6., представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3
та ОСОБА_4 і її представника ОСОБА_5, розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року у справі за
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором
позики,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від ІНФОРМАЦІЯ_1року позов
ОСОБА_2 задоволено: стягнуто з ОСОБА_4 ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 по 75 750 грн. суми боргу,
по 15 грн.
повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та по 757, 50 грн. на
повернення судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої інстанції, і ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги: недоведеність позивачкою та
відповідачкою факту укладення між ними договору позики та отримання
відповідачкою в борг спірної суми грошей, який суд вважав встановленим,
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6. підтримали
доводи апеляційної скарги, а представник позивачки -ОСОБА_3 ОСОБА_4
та її представник - ОСОБА_5
заперечували проти них, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим.

Судом
першої інстанції фактично встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_2 року, і
проживали однією сім'єю до ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

ІНФОРМАЦІЯ_4
року ОСОБА_4, згідно письмової розписки, взяла в борг у ОСОБА_2 30 000 доларів США, що за офіційним курсом Національного
Банку України станом на ІНФОРМАЦІЯ_1року
становить 151 500 грн., які зобов'язалась повернути до
ІНФОРМАЦІЯ_5
року. Дана сума грошових коштів була витрачена ОСОБА_4 та ОСОБА_1 лише на придбання двох присадибних земельних ділянок вАДРЕСА_1 та будівництво будинковолодіння (вартість будинку, сарая
і гаража станом на ІНФОРМАЦІЯ_6 року складає 322 604 грн.), тобто в інтересах
цієї сім'ї та на її потреби.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 року
відповідачі не повернули борг ОСОБА_2, тому вищезгадана сума боргу підлягає
стягненню з них в рівних частках.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої
інстанції правильно встановивши обставини
справи та давши належну оцінку всім зібраним по
справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір позики від ІНФОРМАЦІЯ_4 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на суму 30 000 доларів США
було укладено в інтересах сім'ї ОСОБА_4 та ОСОБА_1, і
одержану вищезгадану суму грошових коштів було використано в
інтересах цієї сім'ї (на її потреби), що створило
обов'язок для ОСОБА_1 по поверненню після ІНФОРМАЦІЯ_5 року 1/2 частини боргу в розмірі 75 750 грн., оскільки відповідачі станом
на ІНФОРМАЦІЯ_5 року борг не повернули.

Такий висновок суду відповідає вимогам частин 1, 2 ст. 31 КпШС України, якими передбачено, що за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути звернено лише на його роздільне майно
і на частку в

2

спільній сумісній власності подружжя, яка належала б йому
при поділі цього майна. Стягнення може бути звернено на все майно, яке є
спільною сумісною власністю подружжя, коли рішенням
суду встановлено, що зобов'язання одного з подружжя було видано в
інтересах усієї сім'ї і одержане за зобов'язанням
використано на її потреби, та частині 4 ст. 65 СК України, якою передбачено, що договір,
укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з
подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у справі і щодо
яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із матеріалів справи, в судовому
засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підтвердили факт укладення між ними ІНФОРМАЦІЯ_4 року договору позики в сумі 30 000 доларів США , і отримання цих коштів ОСОБА_4., що
також підтверджується борговою розпискою від цієї ж
дати, фіктивність чи безгрошів'я якої ОСОБА_1 не довів,
як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи.

Зазначена обставина (участь позивачки в судовому
засіданні), не дає підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції ст.ст. 41, 169 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 до виникнення спору про розподіл майна подружжя не було відомо про існування боргу, що на час написання розписки він
та дружина не приймали рішень з
приводу придбання земельних ділянок, що позивачка не довела факт наявності в неї 30 000 доларів США на час укладення спірного договору, а також про те, що частина змісту боргової розписки містить
елементи договору застави, за встановлених
обставин не мають юридичного значення, і не дають
підстав для перегляду рішення суду першої інстанції.

З

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, коли оскаржуване
рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та
процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315,
319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від ІНФОРМАЦІЯ_1 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.