Справа №22-643-2007р.                                   Головуючий у 1 інстанції: Ведяніна Т.О.
Доповідач: Григоренко М.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

14 червня 2007 року                                                          м. Рівне

Колегія    суддів    судової
палати    у    цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого
судді Буцяка З.І., суддів Григоренка М.П., Демянчук С.В. при секретареві судового засідання Колесовій Л.В., за участю представників позивача -ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 -ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_4 на рішення та ухвалу Сарненського
районного суду від 04 квітня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ВАТ
"ПМК-6", Сарненської міської ради, Фонду Державного майна України, ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі - продажу нежилих приміщень,  зобов'язання забезпечити жилим приміщенням на час реконструкції будівлі, реєстрацію неповнолітнього
ОСОБА_5  за  місцем
проживання матері і стягнення в солідарному порядку з     трьох перших вказаних відповідачів на її користь та на користь її
неповнолітніх дітей заподіяної моральної шкоди, всього на загальну суму 930000 грн.,

ВСТАНОВИЛА  :

Ухвалою Сарненського районного суду від 04 квітня 2007 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4, в частині визнання недійсними договорів купівлі - продажу нежилого приміщення, за адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_1, укладеного між Фондом Державного
майна України та ВАТ „ ПМК - 6" таНОМЕР_2 укладеного між ВАТ „ ПМК - 6" та громадянином ОСОБА_2, провадженням закрито, на підставі ст. 205 ЦПК України, у зв'язку із тим, що справа за даними
вимогами не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В задоволенні решти заявлених
ОСОБА_4 позовних вимог рішенням Сарненського
районного суду від 04 квітня 2007 року відмовлено, за їх безпідставністю.

2

Не погоджуючись з даними судовими рішеннями, позивач в своїй апеляційній скарзі зазначає, що вважає їх незаконними та
необгрунтованими, через неповне з'ясовування судом
першої інстанції обставин, що мають значення для
справи, не відповідність висновків обставинам справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав
встановленим та порушення норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції безпідставно постановив ухвалу про закриття провадження в частині визнання недійсними договорів
купівлі - продажу нежилого приміщення, за
адресою: АДРЕСА_1, пославшись на ст. 12 ГПК України, оскільки ця стаття передбачає, що господарським судам підвідомчі спори, які виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських
договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з
інших підстав, крім спорів про приватизації державного житлового фонду.

Також
Сарненський районний суд безпідставно залишив без задоволення і решту позовних
вимог, так як для ВАТ "ПМК-6", Сарненської
міської ради та ОСОБА_2 до цього часу існує обов'язок по забезпеченню її сім'ї жилим приміщенням на час
реконструкції гуртожитку, в якому
вона проживала і була прописана та зареєструвати за цією ж адресою її
неповнолітнього сина ОСОБА_5.

Крім того, по даній справі не було проведено попереднього судового
засідання, після того як попередній суддя заявила про самовідвід, судом не було вжито заходів до забезпечення доказів, не було
вирішено питання про заміну одного із співвідповідачів.

В зв'язку із чим, позивач просить апеляційний суд оскаржувані ухвалу і рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

В ході апеляційного розгляду даної цивільної справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав повністю і дав
пояснення, які збігаються із змістом самої апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив, що апеляційну скаргу вважає безпідставною і
необгрунтованою, а тому просить апеляційний суд її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та
вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Статтею 129 ЖК України встановлено, що на
підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку
адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові
спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Згідно пунктів 9 та 10 «Примірного положення про
гуртожитки», затверджене постановою Ради
Міністрів УРСР від 3 червня 1986 p. N 208 жила площа в гуртожитку надається
за спільним рішенням адміністрації підприємства,
установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету .

3

На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер
(додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Відповідно до преамбули Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні», цей Закон відповідно до Конституції України регулює відносини, пов'язані зі
свободою пересування та вільним вибором
місця проживання в Україні.

Стаття 6 цього ж Закону закріплює, що громадянин
України, а також іноземець чи особа без громадянства,
які перебувають в Україні на законних підставах,
зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.

Згідно довідки ВАТ "ПМК-6"НОМЕР_3 позивач
ОСОБА_4 в списках платників за проживання в
гуртожитку даного підприємства не значиться.

З долученого до матеріалів справи довідки ( а.с. 72) вбачається, що позивач ОСОБА_4з 1 листопада 2004 року працює в Донецькій міській
лікарніІНФОРМАЦІЯ_1.

З огляду на те, що рішення адміністрації ВАТ
"ПМК-6" та відповідного
профспілкового комітету про надання у ОСОБА_4 жилої площі в спірному
гуртожитку не приймалось, ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу, їй у встановленому порядку не видавався, тому, на думку колегії судців,
самого факту наявності у позивача
прописки у спірному гуртожитку є недостатньою правовою підставою для покладення
на ВАТ "ПМК-6", Сарненську міську раду, ОСОБА_2 обов'язку по забезпеченню її сім'ї жилим приміщенням на час реконструкції спірного
гуртожитку та реєстрації її неповнолітнього
сина за місцем проживання матері, оскільки вона з відповідачами в ніяких трудових відносинах не
перебула і не перебуває, доказів
фактичного свого проживання в спірному гуртожитку та виселення з нього
суду не надала.

При цьому в справі є докази того, що з 1 листопада 2004 року позивач працювала на постійній основі в місті Донецьку, де і була зобов'язана протягом
десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання, як це вимагає ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

А тому колегія суддів суд вважає, що суд першої
інстанції позовні вимоги позивача ОСОБА_4, щодо
зобов'язання відповідачів забезпечити її жилим приміщенням на
час реконструкції будівлі, здійснити реєстрацію її
неповнолітнього сина за місцем проживання матері і стягнення заподіяної моральної шкоди, обґрунтовано залишив без
задоволення, в зв'язку із чим рішення Сарненського
районного суду від 04 квітня 2007 року підлягає залишенню без змін.

В той же час, ухвала Сарненського
районного суду від 04 квітня 2007 року про закриття провадженням у справі, щодо позовних
вимог ОСОБА_4
про  визнання  недійсними
договорів  купівлі  -  продажу  нежилого

приміщення, за адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_1, укладеного між Фондом Державного
майна України та ВАТ „ ПМК - 6" таНОМЕР_2 укладеного між ВАТ „ ПМК - 6" та громадянином ОСОБА_2 підлягає
скасуванню, з передачею питання в цій частині
справи на новий розгляду до того ж суду, оскільки суд
першої інстанції прийшов до невірного висновку, що дані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а підвідомчі господарському суду, так як позивач жодною із
сторін при укладанні даних договорів не була, в
зв'язку із чим дані вимоги позивача, відповідно до
ст. З ЦПК України, підлягали розгляду в порядку цивільного судочинства
і суд першої інстанцій повинен був з'ясувати і винести відповідне судове рішення, з приводу того чи мало в дійсності місце порушення прав, свобод чи інтересів позивача з
боку відповідачів при укладенні вищевказаних договорів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303,   307, 309, 311-315 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Сарненського районного суду від 04 квітня 2007 залишити без змін.

Ухвалу Сарненського районного суду від 04 квітня 2007 року про закриття провадженням у справі, щодо позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі - продажу нежилого приміщення, за адресою: АДРЕСА_1, НОМЕР_1, укладеного між Фондом Державного
майна України та ВАТ „ ПМК - 6" таНОМЕР_2 укладеного між ВАТ „ ПМК - 6" та громадянином ОСОБА_2 скасувати і передати питання в цій частині
справи на новий розгляду до того ж суду.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не брали
участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки,
мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Верховного Суду України протягом двох місяців починаючи з дня набрання
рішенням апеляційного суду законної сили.