Справа №
Категорія 23                                                                                  Доповідач     Молчанов
УХВАЛА Іменем України

2007 року січня   " 29 " дня
Апеляційний суд Донецької області

у складі:
Головуючого   Молчанова С.І. Суддів  Дем,неносова М.В. Звягінцевої О.М. при секретарі Андрусь B.C.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26.10.2006 року по справі
за позовом ТДВ „ Страхова
компанія „ Кредо „ до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, який
просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду, що постановлено
з порушенням вимог матеріального закону, відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи

ВСТАНОВИВ

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про скасування рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26.10.2006 року, з
урахуванням фактичних обставин справи, що водій автомобіля ГАЗ 32213 учасник ДТП
ОСОБА_3 є особою, з вини якої сталася ДТП, повинен відшкодувати позивачу усю суму виплачених страхових сум, суд прийшов до
помилкового висновку про розмір спричиненої шкоди, експертиза
провадилася з порушенням вимог закону, без його участі, тому просив скасувати рішення суду, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що суд неповно з,ясував обставини справи.
Хоча суд і встановив, що сталося ДТП з вини відповідача, який порушив ПДР,
спричинив потерпілому власнику автомобіля ГАЗ матеріальну шкоду, але не
встановив розмір шкоди. Обстеження автомобіля проведено без його участі, на
підставі фотокарток автомобіля ГАЗ, але ці картки відсутні у справі, тому
перевірити правильність висновків експерта неможливо.

Судом першої
інстанції встановлено, що у грудні 2005
року страхова компанія звернулася до суду з позовом де вказувала, що 22.12.2004 року на
перехресті пр. Театрального та вул.. Університетської сталося ДТП. Автомобіль
ВАЗ під керуванням ОСОБА_1
зіткнувся з автомобілем ГАЗ під керуванням ОСОБА_3, автомобіль ГАЗ
належить ОСОБА_2, з якою компанія уклала договір страхування автомобіля „ ГАЗ „ , у тому числі і
на випадок пошкодження транспортного засобу від .  ДТП,
компанія сплатила потерпілій 3343  гривні та судові витрати, які відповідач

повинен відшкодувати компанії. Відповідачів
ОСОБА_1. та ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної
відповідальності.

22.12.2004 року гр-н
ОСОБА_3 керував автомобілем ГАЗ, що належить ОСОБА_2,
відповідач ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ, порушив
ПДР, сталося ДТП, автомобілю „
ГАЗ „ були
спричинені механічні пошкодження, компанія сплатила потерпілій ОСОБА_2 страхові
виплати у сумі 3527 гривень.
Просили стягнути з відповідача у порядку регресу вказані страхові виплати.

Рішенням
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26.10.2006 року позов задоволено
частково. Суд стягнув на користь товариства з ОСОБА_1 половину сплаченої страхової суми у розмірі 1763 гривні, з
урахуванням однакової вини водіїв транспортних засобів у ДТП.

Апеляційний суд
вважає, що скарга не підлягає задоволенню, рішення суду не підлягає скасуванню
з таких підстав:

Згідно ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке
страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Суд встановив,
що відповідачі обидва не справилися з керуванням автомобілями, є особами, що
винні у ДТП, спричинили власнику автомобіля ГАЗ матеріальну шкоду у результаті
ДТП.

Постановою
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 11.01.2005 року обидва водії притягнуті до адміністративної
відповідальності а.с.
21, 31. Постановою Голови апеляційного суду Донецької області від 25.01.2007 року обидві
постанови скасовано, справи направлено до суду першої інстанції для вирішення
питання по суті.

Відповідач ОСОБА_1 керував
автомобілем ВАЗ, виїздив на головну вулицю Університетська з вулиці
Б.Хмельницький, виїхав зненацька з-за тролейбуса, який стояв, вдарив автомобіль
ГАЗ, який рухався по вул.. Університетська до Южного автовокзалу, при цьому ОСОБА_1 стверджує, що рухався на зелене світло світлофора, але
він повинен керувати автомобілем таким чином, щоб не спричиняти пошкоджень
іншим транспортним засобам.

Суд встановив,
що обидва водії порушили ПДР, рішення суду інші учасники пригоди не оскаржили,
тому апеляційний суд вважає можливим погодитися з висновками суду першої
інстанції.

Доводи у скарзі
про те, що оцінка матерівальної шкоди проведена без участі відповідача, не є
обставиною, яка свідчить про порушення судом матеріального чи процесуального
права, страховик оцінив розмір матеріальної шкоди і сплатив потерпілій відшкодування страхового випадку на
підставі договору, тому страховик має право на відшкодування витрат з
особи, яка вина у спричинені потерпілому шкоди.

Апеляційний суд,
відповідно до вимог ч. 1
п. 1 ст. 307 ЦПК України,
вважає можливим залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну
скаргу відповідача відхилити..

Вирішуючи справу
по суті, суд першої інстанції застосував матеріальний закон, який підлягає
застосуванню, що відповідно до вимог ст. 307
ч. 1 п. 1 ЦПК є підставою
для залишення рішення суду першої інстанції без змін. Відповідно до вимог ст. 27 Закону України „ Про
страхування" , ст. 993 ЦК України,
страховик має право вимоги на відшкодування за договором майнового страхування,
у межах фактичних витрат з особи, яка є відповідальною за спричинені збитки.

Суд встановив,
що страховик за договором майнового страхування сплатив потерпілому страхове
відшкодування у розмірі 3527
гривень. Відповідач винен у ДТП за висновком суду на 50 %, тому суд
правильно стягнув з відповідача, як особи, яка відповідальна за спричинені
збитки вказану суму у розмірі 50
%, а також судові витрати, з чим погодилися інші учасники процесу.

Рішення суду
ухвалено відповідно до фактичних обставин справи, з додержанням норм
матеріального і процесуального права, є законним обгрунтованим, підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ч 1 п 1 ст.307, ст. 308, ст. 313, 315 ЦПК України

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення    Ворошиловського районного суду м. Донецька
від 26.10.2006 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили
негайно і може бути оскаржена

до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою
суду

законної сили.