Справа № 2-639/2007року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 березня 2007 року                                                                                м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області

в
складі: головуючого-судді                           Барашкова
В.В.

при
секретарі:                        Шевчук
І.Ю.

за участю сторін та представників сторін: Яновський
Олексій Миколайович -представник
позивача.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Івано-Франківську цивільну справу за позовом Закритого Акціонерного
Товариства « ПроКредитБанк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
згідно з яким представник позивача просить постановити рішення, яким стягнути з
відповідачів в солідарному порядку на користь Закритого Акціонерного Товариства
« ПроКредитБанк»
суму боргу за Договорами кредиту в розмірі 38924,74грн., а також судовий збір в
сумі - 389,25 грн., та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі - 30 грн., мотивуючи
свою позицію тим, що 15.11.2005
року між З AT «ПроКредитБанком» та ОСОБА_1. було укладено кредитний
договір № 13.2591. відповідно
до якого відповідачу було надано кредит в сумі 4 000 тисячі доларів США
на 12 місяців, із сплатою 24%
річних. 16.12.2005 року між
ЗАТ «ПроКредитБанком» та ОСОБА_1 було укладено ще один договір кредиту,
відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 3 000 тис. доларів США на 24 місяці, із
сплатою 21% річних.
В забезпечення виконання зобов»язань ОСОБА_1 за кредитними договорами від 15.11.2005 року та від 16.12.2005 року було
укладено договора поруки
від 15.11.2005 року та
від 16.12.2005 року із
ОСОБА_2. Відповідно до п.2.1. вищевказаних кредитних договорів погашення
кредиту та сплата відсотків за його користування здійснюється в порядку і в
строки згідно Графіка повернення кредиту і сплати відсотків. Пункт 4.1.
Кредитних договорів від 15.11.2005 року та від 16.12.2005 року передбачає, що у
разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або
прострочення сплати відсотків згідно Графіку, або прострочення сплати штрафних
санкцій протягом більше ніж три банківських дні, кредитор набуває право
вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань за ним. Відповідно
до пункту 4.3. вищевказаних
кредитних договорів позичальник зобов»язаний достроково погасити кредит та інші
нарахування за ним протягом п»яти банківських днів з дня відправлення
кредитором письмової вимоги про дострокове погашення, що підтверджено штампом
поштового відділення, а у випадках передбачених у п.4.1. даного договору.
ОСОБА_1 зобов»язаний був погасити кредит та інші нарахування за ним протягом
п»яти банківських днів, тобто до 17.07.2006
року, але на даний момент зобав»язання залишаються невиконаними, що є
порушенням умов вищевказаних кредитних договорів. Пунктом 1.1. вищенаведених
кредитних договорів передбачено, що кредитор надає позичальнику кредит на
умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування.
Пунктом 1.1. Кредитного
договору від 15.11.2005 року
встановлено, що за користування кредитними коштами позичальник сплачує
кредитору відсотки в розмірі 24%
річних, а за користування кредитними коштами, наданими відповідно до
Кредитного договору від 16.12.2005
року - у
розмірі 21% річних.    Відповідно до п.2.2. вищевказаних

2

кредитних
договорів у разі прострочення позичальником зобов»язань з погашення кредиту та / або сплати
відсотків за його користування та /
або інших платежів згідно умов кредитного договору, позичальник
зобов»язаний сплатити на користь кредитора пеню, суд,-

встановив :

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце судового
розгляду були повідомлені належним чином. За таких обставин, керуючись
ст.ст.169, 224 ЦПК
України, суд вважає, що в даному випадку можна провести заочний розгляд справи,
враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого розгляду справи.

Окрім пояснень
представника позивача   судом досліджені
наступні письмові докази:

1. Копію Кредитного договору від 16.12.2005року.

2.Копію Графіку повернення кредиту та сплати відсотків згідно Кредитного
договору від    16.12.2005року.

З.Копію Договору
поруки від 16.12.2005 року.

4.Копію
Кредитного договору від 15.11.2005
року.

5.Копію Графіку
повернення кредиту та сплати відсотків згідно Кредитного договору від 15.11.2005 року.

б.Копію Договору
поруки від 15.11.2005 року.

7 Копію Вимоги про дострокове погашення кредиту від 07.07.2006 року.

8. Довідка Управління НБУ в Івано-Франківській області від 29.03.2007 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.ст. 10,
11 ,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин
справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у
справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення
у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що 15.11.2005 року між З AT «ПроКредитБанком»
та ОСОБА_1. було укладено кредитний договір № 13.2591. відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі
4 000 тисячі
доларів США на 12 місяців,
із сплатою 24% річних. 16.12.2005 року між З AT
«ПроКредитБанком» та ОСОБА_1 було укладено ще один договір кредиту,
відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 3 000 тис. доларів США на 24 місяці, із
сплатою 21% річних.
В забезпечення виконання зобов»язань ОСОБА_1 за кредитними договорами від 15.11.2005 року та від 16.12.2005 року було
укладено договора поруки
від 15.11.2005 року та
від 16.12.2005 року із
ОСОБА_2. Відповідно до п.2.1. вищевказаних кредитних договорів погашення
кредиту та сплата відсотків за його користування здійснюється в порядку і в строки
згідно Графіка

3

повернення
кредиту і сплати відсотків. Пункт 4.1. Кредитних договорів від 15.11.2005 року
та від 16.12.2005 року передбачає, що у разі виникнення простроченої
заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати відсотків згідно
Графіку, або прострочення сплати штрафних санкцій протягом більше ніж три
банківських дні, кредитор набуває право вимагати дострокового погашення кредиту
та інших нарахувань за ним. Відповідно до пункту 4.3. вищевказаних кредитних договорів позичальник зобов»язаний
достроково погасити кредит та інші нарахування за ним протягом п»яти
банківських днів з дня відправлення кредитором письмової вимоги про дострокове
погашення, що підтверджено штампом поштового відділення, а у випадках
передбачених у п.4.1. даного договору. ОСОБА_1 зобов»язаний був погасити кредит
та інші нарахування за ним протягом п»яти банківських днів, тобто до 17.07.2006 року, але на
даний момент зобав»язання залишаються невиконаними, що є порушенням умов
вищевказаних кредитних договорів. Пунктом 1.1.
вищенаведених кредитних договорів передбачено, що кредитор надає
позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та
плати за користування. Пунктом 1.1.
Кредитного договору від 15.11.2005
року встановлено, що за користування кредитними коштами позичальник сплачує
кредитору відсотки в розмірі 24%
річних, а за користування кредитними коштами, наданими відповідно до
Кредитного договору від 16.12.2005
року - у
розмірі 21% річних.
Відповідно до п.2.2. вищевказаних кредитних договорів у разі прострочення
позичальником зобов»язань з погашення кредиту та / або сплати відсотків за його користування та / або інших
платежів згідно умов кредитного договору, позичальник зобов»язаний сплатити на
користь кредитора пеню.

В договорах поруки від 15.11.2005
року та від 16.12.2005
року в п.1.2. зазначено про те, що поручитель протягом 3-х банківських днів
з дня одержання повідомлення від кредитора про порушення позичальником взятих
на себе зобов»язань за кредитним договором по поверненню кредиту, сплати
нарахованих відсотків за користування кредитом зобов»язується погасити суму
заборгованості по кредитному договору.

Під час провадження по справі представником позивача не представлено суду
доказів належного повідомлення відповідача про невиконання боржником умов
договорів позики, відповідно виникнення у ОСОБА_2. зобов»язання по погашенню
боргу, передбаченого договорами поруки від 15.11.2005 року та від 16.12.2005
року. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення боргу з
ОСОБА_2., як поручителя за кредитними договорами не підлягає до задоволення.

Станом на 29.03.2007р. курс долара США
до національної грошової одиниці становить 505 грн. за 100
дол. США, тому з ОСОБА_1 слід стягнути суму 37005,491 грн.

Відповідно до ст. 526
ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК
України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Виходячи з вищенаведеного відповідно до ст.ст. 526, 530, 625, 1054, ЦК України,
10, 11 ,60, 88 ЦПК
України та керуючись ст. ст. 208,
209, 212 - 218 , 224 - 232 ЦПК України, суд,-

вирішив:

4

Позовну заяву Закритого Акціонерного Товариства « ПроКредитБанк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задоволити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1
на користь Закритого Акціонерного Товариства « ПроКредитБанк», суму боргу за Договорами кредиту № 13.2591 від 15.11.2005 року, та № 13.2747 від 16.12.2005 року в розмірі 37005, 491 грн., а також
судовий збір в сумі -
389,25 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі -
30 грн.

В решті вимог в
позові відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано позивачем протягом десяти днів з дня проголошення
рішення, апеляційна скарга на рішення подається позивачем протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви на
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

У разі подання заяви про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.