У Х В А Л А

Іменем  України

17 грудня 2007 року                                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                Берднік
І.С.,

Данчука
В.Г.,

Косенка
В.Й.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2та ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, визнання
правочину недійсним та примусове виконання обов'язку в натурі, за касаційною
скаргою ОСОБА_2в особі ОСОБА_5на рішення Обухівського районного суду Київської
області від 30 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Київської області
від 30 липня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому
2007 року ОСОБА_1. звернувся в суд з указаним
позовом.

Зазначав, що
між ним та ОСОБА_3. були укладені договори позики. Для забезпечення договору
позики від 28 березня 2006 року на суму 1 000 000 грн. у заставу була передана
квартира № 23, іменована апартаментами, що знаходиться по вулиці
АДРЕСА_1Автономної Республіки Крим, застава за домовленістю оформлена договором
купівлі-продажу від 4 квітня 2006 року між ним та ОСОБА_4. Для забезпечення
договору позики від 14 липня 2006 року на суму 2 500 000 грн. у заставу були
передані жилий будинок АДРЕСА_2, та земельні ділянки, площею 0,1475 га, 0,1409
га та 0,1291 га під цим будинком та біля нього.

Застава
оформлена договорами дарування від 24 липня 2006 року між ним та ОСОБА_2
Іпотека на заставлене майно: квартиру, будинок та земельні ділянки, повинна
була припинитися з моменту припинення основного зобов¢язання.
Договір купівлі- продажу та договір дарування є удаваними правочинами, що мали
намір приховати укладення договорів застави, тому позивач просив застосувати
правила, які повинні бути застосовані до договору застави, також просив визнати
недійсним договір дарування від 31 липня 2006 року, укладений між         ОСОБА_2 та ОСОБА_4. щодо жилого
будинку № 40/2, зобов¢язати   ОСОБА_4.
передати йому вищеназваний жилий будинок, квартиру № 23, що знаходиться в
будинку АДРЕСА_1Автономної Республіки Крим, та зобов¢язати ОСОБА_2
передати йому земельні ділянки, розташовані в смт. Козині по вул. Старокиївській Обухівського району, площею 0,1475
га, 0,1409 га та 0,1291 га. Визнати за ним право власності на вказані вище
жилий будинок, квартиру та три земельні ділянки.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 травня      2007 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Київської області від
30 липня 2007 року, позов ОСОБА_1. до ОСОБА_2 та ОСОБА_4. задоволено.
Визнано недійсним договір дарування жилого будинку № АДРЕСА_2, укладений     31 липня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.
Зобов¢язано ОСОБА_4. передати ОСОБА_1. указаний жилий будинок. Зобов¢язано ОСОБА_4.
передати ОСОБА_1. квартиру № 23 у буд. АДРЕСА_1Автономної Республіки Крим, щодо якої було укладено
нікчемний правочин - договір купівлі-продажу від 4 квітня 2006 року. Зобов¢язано ОСОБА_2
передати ОСОБА_1. земельні ділянки, що розташовані по АДРЕСА_2, площею 0,1475
га, 0,1409 га та 0,1291 га, на які було оформлено право власності за нікчемними
правочинами - договорами дарування від 24 липня 2006 року. Визнано за ОСОБА_1.
право власності на жилий будинок № АДРЕСА_2, на квартиру  № 23 у буд. АДРЕСА_1Автономної Республіки Крим та на земельні
ділянки, що розташовані по АДРЕСА_2, площею 0,1475 га, 0,1409 га, 0,1291 га.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права, просить рішення Обухівського районного
суду Київської області від 30 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 30 липня 2007 року скасувати й ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_1. відмовити.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від
30 травня        2007 року та ухвала
апеляційного суду Київської області від 30 липня 2007 року постановлені з
дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для їх
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 332, 345 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2в особі ОСОБА_5відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від
30 травня        2007 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області від 30 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                       І.С. Берднік

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко