РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

29
березня 2007 року                                                                          м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області  у складі:

головуючого -
судді Леска В.В.
суддів - Панька В.Ф., Мацунича М.В. при секретарі - Карбованець М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, який представляє інтереси відповідачки ОСОБА_2, на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від 22 грудня 2006 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Позивачка зазначала, що директор Мукачівського державного аграрного
технікуму ОСОБА_2 відмовляється виконати рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 14 липня 2005 року про поновлення її на посаді
секретаря-друкарки Мукачівського державного аграрного технікуму з 8 жовтня 2004
року, з часу прийняття рішення про поновлення на роботі їй виплатили лише
заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 8 жовтня 2004 року по 14
липня 2005 року в розмірі 1940 грн. Завдану моральну шкоду, розмір якої
визначила у сумі 5000 грн., позивачка мотивувала тим, що 17 жовтня 2006 року у
відділі кадрів Мукачівського ДАТ її ознайомили з листом, згідно якого посади
секретаря-друкарки у штатному розпису немає. В неї стався серцевий напад коли
прийшла в Мукачівський ДАТ з державним виконавцем для виконання рішення суду
про поновлення на роботі.

23 жовтня 2006 року позивачка з державним виконавцем знову прийшла в
Мукачівський ДАТ для виконання рішення суду, яке не було виконано, а
відповідачка ОСОБА_2 зникла з свого кабінету.

У зв'язку з цим їй нанесено психологічну травму, змушена була змінити
звичайний спосіб життя, погіршився стан її здоров'я та витратила багато часу на
захист своїх інтересів та порушених прав у різних інстанціях.

Посилаючись на
вказані обставини, позивачка просила задовольнити позов.

Рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 3000 грн. моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник відповідачки - ОСОБА_1 порушив питання про
скасування рішення суду як незаконного та необгрунтованого і ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні позову.

Межі оскарження - апелянт вважає, що питання звільнення,
поновлення та стягнення будь-якої шкоди регулюються КЗпП України, а не ст. 1167
та ст. 1168 ЦК України,
якою керувався суд при постановлені рішення.

Справа № 22ц- 410/07

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, позивачки, дослідивши матеріали
справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі діями,
рішенням чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності
її вини.

Матеріалами справи доведено, що рішенням апеляційного суду Закарпатської
області від 14 липня 2005 року ОСОБА_3 поновлено на посаді секретаря-друкарки
Мукачівського державного аграрного технікуму.

Директор Мукачівського державного аграрного технікуму
ОСОБА_2 відмовляється виконати рішення суду, мотивуючи відсутністю посади
секретаря-друкарки в даному навчальному закладі.

Звернення ОСОБА_3 та державної виконавчої служби в місті Мукачево в
прокуратуру Закарпатської області та до прокурора м. Мукачево про притягнення
директора Мукачівського ДАТ ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за
невиконання рішення суду про поновлення ОСОБА_3 на роботі не дало позитивного
результату.

Зазначені обставини є підтвердженням обгрунтованості висновку суду першої
інстанції про те, що з вини директора Мукачівського ДАТ ОСОБА_2, яка наділена
повноваженнями прийому та звільнення працівників, не виконується рішення суду
про поновлення позивачки на роботі.

Суд зазначив у рішенні, що завдана позивачці моральна шкода полягає в
неправомірній відмові директора Мукачівського ДАТ ОСОБА_2 виконати рішення суду
про поновлення на роботі, із яких міркувань він виходив, визначаючи розмір
шкоди у сумі 3000 грн., та якими доказами це підтверджується.

Доводи апеляційної скарги про те, що при винесенні судового рішення суд
неправильно застосував вимоги ст. 1167 ЦК
України щодо підстав відповідальності за моральну шкоду, оскільки між
позивачем та Мукачівським державним аграрним коледжем існували відносини на
рівні працівник-роботодавець, не заслуговують на увагу, так як позов
пред'явлено з підстав, які виникли в процесі невиконання рішення суду про
поновлення на роботі.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що завдану позивачці моральну шкоду
має відшкодувати директор Мукачівського аграрного технікуму ОСОБА_2, яка
наділена повноваженнями прийому та звільнення працівників.

Тому відповідно
до вимог п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду слід змінити.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, ст. ст. 23,
1167 ЦК України,
колегія суддів, -

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який представляє інтереси відповідачки ОСОБА_2,
задовольнити частково.

Рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 22 грудня 2006 року змінити.

Позов ОСОБА_3
задовольнити частково.

Стягнути з директора Мукачівського державного аграрного технікуму ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з

моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної

інстанції.