Справа №2-169/07
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2007 року       Кельменецький районний суд Чернівецької
області в складі:

головуючого -
судді                             Телешмана
О.В.

при секретарі                                        Бузило М.Л.

з участю позивачки -                           ОСОБА_1.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці справу за позовом
ОСОБА_1До ОСОБА_2про розірвання шлюбу ,
-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
ОСОБА_2. був належним чином, в порядку, визначеному ЦПК України,
викликаний та повідомлений про час і місце судового розгляду даної справи, проте
від нього не надходило повідомлень про причини неявки.

Позивачка ОСОБА_1. пояснила, що
вона з відповідачем зареєстрували шлюб 05
жовтня 1999 року у
виконкомі Бернівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької
області. Від спільного проживання дітей немає. З осені 2005 року сім'я
фактично розпалася, через те, що у них з відповідачем різні характери та
погляди на життя, відсутність взаємопорозуміння та поваги один до одного.
Раніше ні позивач, ні відповідачка в шлюбі не перебували, спору про майно
немає.

Судом досліджено
такі докази: свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1від 05
жовтня 1999 року,
довідка Бернівської сільської ради №
225 від 06 лютого 2007 року.

Судом встановлено, що шлюб сторони
зареєстрували 05 жовтня 1999 року у виконкомі
Бернівської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, про що
був зроблений актовий запис №
03 та спільно подружнім життям проживали до осені 2005 року. Тобто між
сторонами склалися сімейні правовідносини. З того часу позивач з відповідачем
не підтримує подружні стосунки. Шлюб у сторін перший. З 2005 року сім'я
фактично розпалася, через те, у них з відповідачем різні характери та погляди
на життя, відсутність взаємопорозуміння та поваги один до одного.

Раніше ні
позивач, ні відповідач в шлюбі не перебували, спору про майно немає.

Отже, подальше
збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56
Сімейного кодексу України право дружини на особисту свободу. Згідно ч. З
ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні
відносини, а згідно ст. 24
Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка.

Вказані вище
обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх
сукупності. Дані докази є належними та допустимими.

Враховуючи
наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1. слід
задовольнити.

2

Керуючись п.4
ч.2 ст18, ст. ст.
24,56,105, 112 СК України, ст.
ст. 3, 8, 10, 15, 79, 88, 213, 214, 215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити повністю.

Шлюб між
ОСОБА_2та ОСОБА_1зареєстрований у виконавчому комітеті Бернівської сільської
ради Кельменецького району Чернівецької області 5 жовтня 1999
року, про що був зроблений актовий запис № 03 розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2

10 (десять) гривень мита на користь держави.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження
даного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:

Копія. З
оригіналом згідно.