Справа № 22- 1885                    Головуючий у 1 інстанції: Гаврилов В. А.
категорія: 29                                                Доповідач: Резникова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 року                                  Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого:   ., Резникової Л.В. суддів: Стратіло В.І, Азевича В.Б.

при секретарі: Ставріновій Ю.М.

розглянув у
відкритому судовому засіданні у м. Донецьку цивільну справу за апеляційною  скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2

на рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від
17 січня 2007 року.

по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2
про   вселення.

Заслухавши
доповідача, пояснення позивача та відповідача ОСОБА_1. та представників
відповідача Кірієнко Л.Ф., перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Куйбишевського районного суду м.Донецька від 17 січня 2007 року задоволені
позовні вимоги ОСОБА_3. про вселення у квартиру АДРЕСА_1

Не погодившись з
таким рішенням відповідачі звернулися в суд з апеляційною скаргою в якій
просили скасувати це судове рішення , постановити нове, яким відмовити позивачці у задоволені позову, оскільки суд не
навів переконливих даних, які є підставою для задоволення позову.

Апеляційний
суд вважає, що скарга позивачів задоволенню не підлягає з таких підстав:

Задовольняючи позовні вимоги позивачки , суд виходив з того, що позивачка
не проживала в спірній квартирі з поважних причин в період з січня по травень
2006 року, тобто менш ніж 6-ть місяців, що є підставою для її
вселення .

Такий висновок
суду відповідає обставинам та матеріалам справи, з якої вбачається, що дійсно
позивачка з 1994 року по 29 грудня 2005 року знаходилася в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_1.. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
25.10.1994 року позивачка була зареєстрована в спірній квартирі в якості
невістки. 22 грудня 2005 року позивачка разом з сином у зв'язку з неприязними
стосунками з відповідачами виїхала з спірної квартири на тимчасове проживання в
інше місце.   Повернувшись, вона не
змогла   увійти в квартиру, оскільки там
було замінено

2

двері, ключі від якої відповідачі їй
не надали. Посилаючись на те, що відповідачі перешкоджають їй вселитися в спірну квартиру, позивачка 4 травня 2006 року
, тобто через 5 місяців та 12 днів ,
звернулася в суд з позовом про вселення її та неповнолітнього її сина ОСОБА_4до спірної квартири. Факт небажання
впустити позивачку до квартири відповідачі підтвердили , при цьому вони
посилалися на те, що після розлучення , вона перестала бути членом їх сім'ї. Виїхавши з квартири вона втратила права
користування цією квартирою. Щодо дитини, то син
ОСОБА_4 зараз проживає з батьком в спірній квартирі.

Згідно з ст.47 Констітуції України - кожен має право на житло. Ніхто не
може бути примусово позбавлений житла інакше
як на підставі закону за рішенням суду, а оскільки у відповідності з вимогами ст.71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем
або членами його сім'ї зберігається жиле приміщення
протягом 6 місяців, з врахуванням вказаних обставин, а також того, що
позивачка не має іншого житла, судом було постановлено
обґрунтоване судове рішення.

Посилання відповідачів на те , що після розлучення позивачка перестала бути
членом їх сім'ї не є підставою для задоволення
апеляційної скарги та скасування судового рішення, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.64 ЖК України - якщо особи,
зазначені в частині 2 цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному приміщені,
вони мають такі ж права та обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Таким чином доводи, приведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло
призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1ст.308ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу якщо встановлює, що суд першої
інстанції постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

При встановлені вищевказаних фактів і постановлені рішення судом першої інстанції не порушено норм процесуального права та
правильно застосовані норми матеріального права, тому підстав
для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної
скарги немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України,
апеляційний суд ,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Куйбишевського районного суду
м.Донецька від 17 січня 2007 року . залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення. Касаційна
скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили цією ухвалою.