АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-428-2007р.                                                     Головуючий
Категорія                           про                                                Колода Л.Д.
відшкодування збитків                                                        Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"15"
березня 2007 р.
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого                Кісіль М.О.

суддів                            Бородійчука В.Г., Трюхана Г.М.

при секретарі               Наконечній М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Черкаського
державного заводу хімічних реактивів на рішення Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 25 грудня
2006р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
Черкаського державного заводу хімічних реактивів про відшкодування шкоди.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників
сторін, колегія суддів,-

встановила:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до
суду із позовом до відповідача Черкаського державного заводу хімічних реактивів
про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27 травня 1997 року між
позивачем і відповідачем був укладений договір №21-05-97/2 на дольову участь в будівництві
житла господарським способом. Згідно п.1.1 договору,
позивач повністю розрахувався з відповідачем за будівництво 154,46 кв.м. житла в першій черзі 8-ми секційного 358 квартирного житлового
будинку за адресою: м.Черкаси, АДРЕСА_1,
а відповідач зобов'язався на протязі десяти днів з моменту підписання
Державною приймальною комісією акту приймання в експлуатацію першої черги,
вищевказаного будинку, передати позивачу квартири №№ІНФОРМАЦІЯ_1 по акту,
загальною площею 154,46 кв.м..
Ще до завершення будівництва боржнику було відомо про неможливість виконання
своїх зобов'язань по договору на дольове будівництво, оскільки рішенням
Черкаської міської ради від 15.12.2003
року за №1378 функції
замовника по будівництву першої черги будинку №АДРЕСА_1, в м.Черкаси передано ЗАТ «Черкасизалізобетон». Крім
того зазначений факт було встановлено господарським судом Черкаської області
при розгляді справи №02/4084.
Зазначений факт є загальновідомим, господарським судом Черкаської області
встановлений даний факт, а тому відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України, він не підлягає доказуванню. Іншого будівництва
Черкаський державний завод хімічних реактивів не вів та не веде.
Відповідно до приписів ст.226 ГК України, сторона, яка порушила своє
зобов'язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання,
повинна повідомити про це другу сторону. Але не дивлячись на це Черкаський
державний завод хімічних реактивів не повідомив позивача про неможливість

виконання зобов'язання при настанні строку його виконання. 22.11.2004 року рішенням
Виконавчого комітету Черкаської міської ради за №111 було затверджено акт державної технічної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом «об'єкта 1-черга 8-секційного
житлового будинку по АДРЕСА_1
в м.Черкаси».

Черкаський
державний завод хімічних реактивів після настання строку для виконання
зобов'язання по укладеному ним договору не передав позивачу індивідуально
визначену річ, а саме квартири №АДРЕСА_1
в м.Черкаси.

Рішенням
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.12.06р. позов задоволено.

Стягнуто з Черкаського державного заводу хімічних
реактивів на користь ОСОБА_1.
моральну шкоду в сумі 670356
грн., судові витрати в сумі 1730
грн., а всього 672086
грн. 40 коп.

В апеляційній
скарзі Черкаський державний завод хімічних реактивів просить скасувати рішення
Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25.12.06р. як незаконне та
ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Перевіривши
законність і обґрунтованість судового рішення колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Судом
встановлено, що 27.05.1997р. між позивачем і Черкаським державним заводом
хімічних реактивів був укладений договір на дольову участь в будівництві житла
господарським способом.

Відповідно до п.1.1 договору на момент заключения договору ОСОБА_1. повністю розрахувався з
відповідачем за будівництво 154,46
кв.м. житла в першій черзі 8-ми
секційного 358 квартирного
житлового будинку за адресою м.Черкаси, АДРЕСА_1, а відповідач зобов'язувався на протязі десяти днів з
моменту підписання Державною приймальною комісією акту приймання в експлуатацію
першої черги, вищевказаного будинку передати кв. №ІНФОРМАЦІЯ_1 по акту, загальною площею 154,46 кв.м.

Рішенням
Черкаської міської ради від 15.12.2003р. за №1378 функції замовника по будівництву першої черги будинку №АДРЕСА_1 в м.Черкаси
передано ЗAT «Черкасизалізобетон» проте відповідач не повідомив ОСОБА_1. про
неможливість виконання своїх зобов'язань.

22.11.2004р. рішенням виконавчого
комітету Черкаської міської ради №111
було затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта «1 черга 8
секційного житлового будинку по АДРЕСА_1 в , м.Черкаси».

Відповідач відповідно до п. 1.1 договору не надав ОСОБА_1. квартири.

Відповідно до
вимог ч.5 ст.226 ЦК у разі не виконання зобов'язання про передачу індивідуально
визначеної речі управна сторона має право відібрання цієї речі зобов'язальної
сторони або вимагати відшкодування останнього збитків.

При
розгляді апеляційної скарги сторона не заперечувати той факт, що ОСОБА_1.

виконав
умови договору і на момент розгляду справи даний договір є дійсним і ні одна із

сторін не ставила питання про його скасування.

Відповідно до
вимог ст.620 ЦК України кредитор втрачає право на витребування у боржника речі, визнаючи індивідуальними ознаками,
у разі, якщо це річ вже передана третій особі у власність або
користування.

Рішенням
господарського суду встановлено факт відсутності у власності відровідача
квартир.

Таким чином позивач втратив право на витребування у відповідача квартир і
має

право на відшкодування збитків завданих невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань за

договором.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір збитків відповідно
до вимог ст.623 ЦК і відповідачі не спростували у судовому засіданні доводи
позивача відносно розміру відшкодування збитків.

Таким чином колегія суддів
вважає, що судове рішення ґрунтується на наявних по справі доказах і відповідає
вимогам діючого законодавства.

Доводи апелянта
про те що було порушено провадження по справі про банкрутство

відповідно до
ч.2 ст.14 Закону
України «Про відмовлення платоспроможності боржник або

визнання його
банкрутом» виключити конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення

строку
встановленого для їх подання -
не розглядаються і вважаються погашеними є

переконливим.

В ході розгляду
справи представник відповідача пояснив, що згідно мирової угоди справа про банкрутство
провадженням закрита ще у 2005
році.

А тому керуючись ст.307, 308 ЦПК колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Черкаського державного заводу хімічних реактивів залишити без
задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду від 25.12.2006р. залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України в 2-місячний строк.