Справа № 22-Ц-692- 2007 р.                                   Головуючий
стягнення                                                Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29
березня 2007 року
судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - КАРІМОВОЇ
Л.В.

суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П., КІРСАНОВОЇ Л.І.

при секретарях - ЗЕЛІНСЬКІЙ І.В.,
ЧЕРЕПАХА С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові циваільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4на рішення Московського районного суду міста Харкова від 27
жовтня 2006 року по справі за позовом КП „ТВО Харківкомунпромвод" до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4про стягнення заборгованності за житлово- комунальні
послуги, -

встановила

У липні 2006 року КП
„ТВО „Харківкомунпромвод" звернулося до Московського районного суду міста
Харкова з позовом до відповідачів ОСОБА_1про стягнення на підставі ст.526 ЦК
України заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позивач
зазначав, що 12 квітня 2005 року з відповідачем
ОСОБА_1. був укладений договір реструктуризації заборгованості за
житлово-комунальні послуги в сумі 3231,84
грн., яка утворилася на 01.04.2005
року- на 36 місяців.
Згідно цього договору ОСОБА_1. зобов"язалася погашати заборгованість та
сплачувати поточні платежі, однак цього зобов"язання не виконує.

Позивач просив
стягнути з ОСОБА_1., ОСОБА_3., ОСОБА_4. заборгованість за житлово-комунальні
послуги станом на 01.05.2006
рокув сумі 5799 грн,14 грн., у попередньому
судовому засіданні збільшив вимоги до 6342,25
грн. станом на 01.09.2006
року.

Рішенням
Московського районного суду міста Харкова від 27 жовтня 2006
року позов задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 і
ОСОБА_4на користь комунального підприємства « ТВО»Харківкомунпромвод» заборгованість за
житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2002
року по 31.08.2006 року 6314,25 грн.; у решті вимог
відмовлено.

На
користь держави з ОСОБА_1., ОСОБА_3.ОСОБА_4. стягнуто судовий збір по 21,05 грн. - з кожної.

В
апеляційній скарзі відповідачі просять скасувати зазначене рішення районного
суду та направити справу на новий судовий розгляд в іншому складі, посилаючись
на порушення судом норм матеріального і процесуального права; невідповідність
висновків

суду фактичним обставинам справи;
неповне з"ясування судом обставин, які мають суттєве значення для справи;
не дотримання судом строків позовної давності.

Заслухавши доповідь судді;
пояснення учасників процесу; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню; рішення суду першої інстанції скасуванню з уваленням
нового рішенн про відмову в задоволенні позовних вимог КП ТВО
«Харківкомунпромвод» з наступних підстав.

Судовим
розглядом встановлено, що відповідачі разом з малолітнім ОСОБА_5, 28.08.1998 року народження
проживають в квартирі №
АДРЕСА_1в місті Харкові і мали заборгованість за
житлово-комунальні послуги.

12 квітня 2005 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір НОМЕР_1 про реструктуризацію
цієї заборгованості, яка утворилася з 01.01.2002
року і на 01.04.2005
року і складала суму 3231,84
грн.

Відповідно до умов договору
ОСОБА_1. була надана розстрочка у погашенні заборгованості на 36 місяців, в сумі
щомісячного погашення боргу по 89,75
грн. (а.с.79) Задовольняючи позовні вимоги КП ТВО « Харківкомунпромвод», районний суд виходив з того, що
ОСОБА_1. не виконувала зобов»язань за договором щодо погашення заборгованості і
сплаті поточних платежів, оскільки здійснена лише одна оплата в сумі 400 грн., внаслідок чого
заборгованість за житлово-комунальні послуги, нарахування яких провадилася за
встановленими тарифами склала за період з 01.01.02
року до 01.09.2006 року - 6314,25 грн., з урахуванням
недоведеності надання послуг за користування радіо на суму 28 грн.

Судова колегія не може погодитись з
таким висновком суду.

Договір НОМЕР_1 від 12 квітня 2005 року свідчить
про те, що поряд з вирішенням питання про надання ОСОБА_1. розстсрочки у
погашенні заборгованості, яку вона була повинна сплачувати в сумі 89,75 грн. щомісячно
протягом 36 місяців,
сторони досягли домовленості про сплату поточного щомісячного платежу за
житлово-комунальні послуги, яка була визначена ними в сумі 105,26 грн.

В
договорі зазначено, що він набирає чинності з моменту укладення і діє до 12.04.2008 року.(п.4.1)

Відповідно
до пункту 4.5 зміни до
договору можуть бути внесені лише за згодою сторін.

Дострокове
розірвання договору з підстав несвоєчасного(щомісячного) погашення боргу
умовами його не передбачене.

Представник
позивача не заперечувала, що суми поточних платежів, які нараховувалися
відповідачам після укладення договору, значно перевищували зазначену в договорі
суму 105,26 грн. і
домовленості між сторонами щодо змін договору в цій частині не було. Не
заперечується представником позивача і та обставина, що строк дії договору не
закінчився і вимог про його дострокове розірвання або визнання недійсним в
будь-якій частині до суду позивачем не заявлялося.

Згідно ч.І ст. 14 та ст.526 ЦК
України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у
строки, встановленні ст.530 ЦК України.

Відповідно до
п.З договору від 12.05.2005
року відповідальність ОСОБА_1. за несвоєчасне внесення плати передбачена
тільки у вигляді пені. Інших негативних наслідків за порушення умов договору на
час його дії, змістом цього договору не передбачено.

Згідно
до ч. 1 ст.527
ЦК України боржник зобов"язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає
із суті зобов"язання чт звичаїв ділового обороту.

Згідно договору про
реструктуризацію від 12.04.2005
року його сторонами зазначені позивач та відповідач ОСОБА_1.

Інші відповідачі не є сторонами
цього договору та не брали на себе обов'язки, передбачені ним.

Між тим позивачем не надано доказів
невиконання зобов"язання іншими відповідачами як належними сторонами
договору, яким не передбачений солідарний обов"язок боржників.

Оскільки позивачем
не були заявлені вимоги щодо оплати комунальних послуг на підставі норм ЖК
України, суд першої інстанції безпідставно застосував до вказаних договірних
правовідносин вимоги содідаорного зобов"язання.

За таких
обставин судова колегія вважає позовні вимоги КП ТВО „Харківкомунпромвод"
безпідставними, тому рішення суду 1
-ї інстанції підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову .

Керуючись ст.ст.
303,304, п.2 ч.І
ст.307, ст.ст.309,313,314,316,319
ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення
Московського районного суду міста Харкова від 27 жовтня 2006
року скасувати.

В задоволенні
позовних вимог КП ТВО «Харківкомунпромвод» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4про
стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.