Справа № 2-868/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року
Дніпровський районний суд міста Херсона у складі: головуючого судді - Циганій С.І.,
при секретарі - Юрченко
Н.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2-868/07 за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, приватного підприємця ОСОБА_3про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що
08.09.2006р. відповідач ОСОБА_2. керуючи автомобілем ІЖ-2717 р.н.НОМЕР_1, допустив
зіткнення з автомобілем ВАЗ-2102 р.н. НОМЕР_2, який є
власністю позивача та знаходився під його керуванням. В наслідок
дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача був пошкоджений та відповідно
до висновку спеціаліста авто товарознавця вартість його відновлювального
ремонту складає 2714 грн. 48 коп. Крім того
позивачем понесені витрати на проведення експертизи та телеграми відповідачу в
сумі 465 грн. 12 коп. Всього
позивачу заподіяна матеріальна шкода на суму 3179 грн. 60
коп., яку він просив стягнути з відповідача. Крім того позивач просив
стягнути з відповідача в якості компенсації за заподіяну моральну шкоду в
розмірі 1500 грн.,
яка виникла в наслідок протиправних дій працівника відповідача, перенесених
моральних стражданнях позивача з приводу пошкодження його автомобіля. Крім того
позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у сумі 581 грн.

Ухвалою суду в якості співвідповідача по справі залучений приватний
підприємець ОСОБА_3., з яким відповідач ОСОБА_2. перебував у трудових відносинах.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали
позовні вимоги та просили позов задовольнити, стягнувши з відповідача ПП
ОСОБА_3. матеріальну та моральну шкоду.

Відповідач ОСОБА_2. та його представник позовні вимоги визнав частково, а
саме матеріальну шкоду заподіяну позивачу, як власникові пошкодженого
транспортного засобу, але без урахування безпідставно нарахованої суми з
урахуванням НДС Відповідач
пояснив, що працює у ПП ОСОБА_3. водієм на автомобілі ІЖ-2717 р.н.НОМЕР_1. Під час ДТП він знаходився
на роботі.

Відповідач ОСОБА_3. позовні вимоги не визнав та пояснив, що ОСОБА_2. дійсно
працює у нього водієм автомобіля ІЖ-2717 р.н.НОМЕР_1, та керував автомобілем на підставі шляхового листа,
який видавався щоденно. Зберігався автомобіль водієм ОСОБА_2. 07-09.09.2006р. ОСОБА_2.
знаходився у відпустці. Відповідач вважає, що ОСОБА_2. повинен самостійно
відповідати за заподіяну шкоду, так як 08.09.2006р. він керував автомобілем за
власною ініціативою.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 1172
ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Частиною 4 статті 1187 ЦК України
передбачено, що якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним
засобом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю
щодо його використання, зберігання або утримання,

відшкодовується
ними спільно, у частці, яка визначається рішенням суду з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.

Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного
суду м.Херсона ОСОБА_2 .
визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124
КпАП України за фактом вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно
до трудового договору ОСОБА_2. на момент ДТП
перебував у трудових відносинах з ПП ОСОБА_3та працював у нього водієм.
Згідно договору оренди ПП ОСОБА_3 володів автомобілем ІЖ-2717 р.н. НОМЕР_1, та
ніс відповідальність за його належне зберігання та експлуатацію, але допустив
несанкціоноване його використання відповідачем ОСОБА_2.

Відповідно до висновку спеціаліста автотоварознавця №81 від 27.09.2006р.
вартість матеріальних збитків, завданих власникові автомобіля ВАЗ-2102 р.н.
НОМЕР_2 складає 2714 грн. 48 коп. Витрати на проведення експертизи склали 450 грн. 00 коп. відповідно
до квитанції №081 від
08.09.2006р. Витрати на телеграми -
15 грн. 12 коп.

Крім того позивачем понесені витрати на сплату судових витрат в сумі 581 грн., які
складаються з витрат на судові збори та витрати на надання юридичних послуг, що
підтверджується відповідними квитанціями.

Загальна сума
заподіяної позивачеві матеріальної шкоди складає 3760 грн. 60
коп.

За таким обставин суд вважає, що відповідачі повинні нести відповідальність
за заподіяну позивачу шкоду у рівних долях, а саме по 1880 грн. 30 коп.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60
ЦПК України позивачем під час судового розгляду не надано судові достатніх
доказів, які б обґрунтовували його позовні вимоги щодо відшкодування моральної
шкоди, тому в їх задоволені слід відмовити.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.212, 213,
214, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1- 1880 грн. 30
коп.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_3на користь ОСОБА_1- 1880 грн. 30 коп.

В іншій частині
позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський
районний суд м.Херсона шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційного суду Херсонської області або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.