УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11
квітня 2007 року                                                                                           м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області в складі:

Головуючого - Белякова І.І.

суддів - Собослоя Г. Г., Ігнатюка Б. Ю.

при секретарі - Махмутовій В. Ю.

з участю позивачки ОСОБА_1. та її
представників ОСОБА_2. І ОСОБА_3, представника ПП
„Барвінок" Микити X. В.

розглянув у відкритому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Іршавського районного суду від 31 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до ПП „Барвінок" про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу на рішення Іршавського районного суду від
31 січня 2007 року, яким відмовлено в задоволенні її позову до ПП
„Барвінок" про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування вищевказаного
рішення, посилаючись налу обставину, що воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу № 20
від 1 вересня 2005 року

позивачка ОСОБА_1. була прийнята на роботу в
аптеку у с. Приборжавське та

призначена на посаду роботу позивачці встановлено випробувальний термін строком на три місяці в
центральній аптеці с.
Кушниця.

Головуючий у І інстанції: Сливка М.
І.                                                    Номер рядка статзвіту: 40

Доповідач: Беляков І.І. Справа №22ц-593/07

-2-

Наказом № 23 від 14 листопада 2005 року ОСОБА_1. була звільнена з
роботи за прогул без поважних причин на
підставі статті 40 п. 4 КЗпП України. Підставою її звільнення стало невихід на роботу без поважних причин з 27 жовтня по 12
листопада 2005 року.

Факт відсутності позивачки на робочому місці з 27 жовтня по 12 листопада
2005 року стверджується доповідними записками (а. с. 32-33) та актом від 12
листопада 2005 року (а. с. 34). Згідно цього акту також
встановлено, що позивачка відмовилася дати пояснення про причини невиходу
на роботу.

Відмовилася позивачка також і від ознайомлення з наказом про її звільнення
та від отримання розрахунку при звільненні,
про що свідчить акт від 21 листопада 2005 року (а. с. 35), а отже її
доводи з цього приводу є безпідставними.

Звільнення позивачки за статтею 40 п. 4 КЗпП України проведено вірно. її
доводи про те, що при звільненні не було
отримано згоди виборного органу первинної профспілкової організації, до уваги не заслуговують, оскільки такий виборний орган не був
створений, про що свідчить відповідна довідка (а.
а), і в таких випадках звільнення проводиться без згоди такого органу.

Крім того, позивачкою пропущено встановлений статтею 233 КЗпП України
місячний строк для звернення за вирішенням трудового спору у справах про
звільнення, так як акт про відмову від ознайомлення з наказом
складено 21 листопада 2005 року, в той час як позов пред'явлено тільки 10 серпня 2006 року, тобто по спливу більш як восьми
місяців.

Рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позову, є
законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального і
процесуального права, а отже підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від 31 січня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1до ПП „Барвінок" про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди -залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання законної сили безпосередньо до
суду касаційної інстанції.