Справа № 22- ц- 1748/ 2007 р.                                                     Головуючий
1 інст. - Нестерцова Н.ВІ.
стягнення заборгованості                                                                    Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 березня 2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого:       Маміної О.В.

Суддів:                     Хребтова В.П.,   Цвірюка В.О.

При
секретарі       Дмитренко A.M.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської
області від 31 січня 2007 року по цивільній справі за позовом районного
комунального підприємства «Зміївське підприємство теплових мереж» до
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

21 вересня 2006 року РКП
«Зміївське підприємство теплових мереж» звернулося до суду з позовом
до   ОСОБА_1. про стягнення
заборгованості за теплову енергію.

В подальшому, позивач уточнив позовні вимоги, пред'явивши позов до ОСОБА_1.
та   ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2. особисто та представляючи відповідача ОСОБА_1. позов не
визнав, вказав, що у відповідачів відсутній договір з РКП «Зміївське
підприємство теплових мереж», їх квартира фактично відключена від загальної мережи опалення та не
опалюється, а позивач не довів факту подачі
теплової енергії до вказаної квартири.

Крім того, ОСОБА_2. вказав, що позивач звернувся з позовом з пропуском
строку позовної давності, тому просив суд в задоволенні позову в частині
стягнення заборгованості за період з 01.08.2001 року по 21.09.2003 року у
розмірі 291,66 грн. відмовити.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31 січня 2007
року позов районного комунального підприємства «Зміївське підприємство теплових
мереж» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_1., ОСОБА_2. солідарно на користь РКП «Зміївське
підприємство теплових мереж» заборгованність за користування тепловою енергією
за період з 1.08.2001 року по 1.01.2005 року в сумі 593,78 грн.

Стягнуто   з
ОСОБА_2. судовий збір у розмірі 51 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1., ОСОБА_2. по 15 грн з кожного за інформаційно-технічне
забезпечення.

На вказане рішення суду відповідачем ОСОБА_1. подана
апеляційна скарга, в якій він просить скасувати рішення Зміївського районного
суду Харківської області від 31 січня 2007 року та ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період з 01.08.2001
року по 21.09.2003 року у розмірі 291,66 грн. відмовити в зв'язку зі спливом
строку позовної давності, в решті позовних вимог відмовити в зв'язку з їх
безпідставністю. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

До
апеляційної скарги приєднався ОСОБА_2.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду, судова
колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачам ОСОБА_1та ОСОБА_2 на праві
власності належить квартира №АДРЕСА_1 в місті Зміїв Харківської області. За
період з серпня 2001 року по 01 січня 2005 року плата за користування тепловою
енергією за вказаною адресою відповідачами вносилась не в повному обсязі, у
зв"язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої за період з
01.08.2001 року по 01.01.2005 року складає 593, 78 грн.

На ОСОБА_1. відкритий особистий рахунок № НОМЕР_1
абонента РКП «Зміївське
підприємство теплових мереж», виписана абонентська книжка для розрахунку за
спожиту теплову енергію, відповідач ОСОБА_1. надавав позивачеві документи про
наявність пільги та користувався цими пільгами, частково сплачував вартість
послуг з теплопостачання, тобто визнавав свій обов'язок перед підприємством по
оплаті за теплову енергію. За період до 01.01.2005 року з заявами на неналежну
якість послуг з теплопостачання відповідачі нікуди не звертались. Посилання
апелянтів на відсутність письмового договору між сторонами не є суттєвими,
оскільки, як зазначено вище, договірні стосунки між сторонами існували фактично
-послуги з теплопостачання надавались позивачем і частково сплачувались
відповідачами.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачами не надано доказів на підтвердження доводів про те, що їх
квартира фактично відключена від загальної мережі опалення.

Тому судова колегія вважає висновок суду про стягнення заборгованості з
відповідачів на користь позивача обгрунтованим. Проведення стягнення солідарно
з відповідачів визначено з урахуванням вимог ст.ст. 64, 65,68 ЖК України.

Разом з тим розмір заборгованості, що підлягає стягненню,
визначений судом без урахування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦК
України загальний строк позовної давності встановлюється три роки.

Згідно ч.ч. З, 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у
спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив строку позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як свідчать матеріали справи позов позивачами про стягнення заборгованості
за період з 01.08.2001 року було пред'явлено 21.09.2006 року. Позивачі в
судовому засіданні першої інстанції заперечували проти позову за період з 01.08.2001
року по 21.09.2003 року з мотивів пропуску строку позовної давності, про що
зазначили у письмових запереченнях, (а.с.38-39).

За таких обставин судова колегія вважає, що в задоволенні позову в частині
стягнення заборгованості за період з 01.08.2001 року по 01.09.2003 року слід
відмовити у зв"язку із пропуском позовної давності. Тому рішення суду
першої інстанції підлягає зміні.

Судова колегія вважає, що стягненню підлягає заборгованість за період з
01.09.2003 року, оскільки право вимоги стягнення плати за теплопостачання за
вересень 2003 року виникає після надання послуги, так як інше не передбачене
законом та не встановлено договором. Розмір заборгованості за період з
01.09.2003 року по 01.01.2005 року складає 374 грн. 88 коп.

Також з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, оскільки
ОСОБА_1. є інвалідом 2 групи і звільнений від сплати судового збору, то ці
витрати компенсуються за рахунок держави. А з ОСОБА_2. підлягає стягненню
судовий збір в розмірі 25 грн. 50 коп.

Інші доводи
апеляційної скарги виводи суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Зміївського районного суду Харківської області від 31 січня 2007 року змінити.

Позов районного комунального підприємства „Зміївське
підприємство теплових мереж" задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь районного комунального підприємства
„Зміївське підприємство теплових мереж" заборгованість за спожиту теплову
енергію за період з 01.09.2003 року по 01.01.2005 року в розмірі 374 грн. 88
коп. В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 25 грн. 50
коп.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.