МІСЬКИЙ СУД
Справа
№ 2 - 2227/2007 р.
м е н е м   У к р а ї н и
липня 2007 року      Ялтинський міський суд Автономної Республіки
складі: головуючого судді -
у попередньому судовому засіданні в залі Ялтинського міського суду
Республіки Крим цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,
Відповідач у попередньому судовому
засіданні визнав позовні вимоги.
ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що просить суд розірвати
з відповідачем ОСОБА_2, тому що сімейне життя не склалося, сімейні
носять формальний характер, подружжя втратило між собою почуття
кохання одного до одного. Суперечки про розділ майна придбаного в
шлюбу не мають. Суперечки з питань виховання неповнолітньої дитини, не
Відповідач за рішенням суду сплачує позивачу аліменти на виховання
повністю визнав позов, тобто всі обставини, які відповідно до
складу, передбаченого статтею 112 СК України, є необхідними для
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
попереднього судового засідання.
до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове
рішення
в порядку, встановленому ст. 174 ч.  4
ЦПК України.

Згідно
з ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за

наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Тому,
вивчивши обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а також обставини,

яки
визнав відповідач, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

У
чинність ст. 109 п.3 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про

розірвання
шлюбу, якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі

дружини
й чоловіка й що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті й

майнові
права, а також права їх дітей.

Судом
встановлено, що у юридичний шлюб сторони вступили 04

серпня
2000 року, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про

одруження,
виданого Відділом запису актів громадянського стану Лівадійської

селищної
ради, м. Ялта Автономної республіки Крим,
(арк.спр.5). Від спільного

життя
є неповнолітю донька ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У чинність  ст.112 Сімейного кодексу України суд
постановляє рішення

про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка

й
жінки й збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них і інтересам їх

дітей.

Як
слідчить з пояснень сторін, однією родиною чоловік і жінка

не
живуть з жовтня 2006 року, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету

не
мають, крім того, з жовтня 2006 року мешкають окремо один від одного.

Чоловік
і жінка втратили один до одного не тільки почуття

любові,
але й почуття поваги, сторони на примирення не згодні.

Суперечок
з питання розподілу майна придбаного в період шлюбу

не
мають. Неповнолітня дитина зі згоди сторін бути проживати з матір'ю -

ОСОБА_1.

При
таких обставинах позов підлягає задоволенню, заява про

розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини й чоловіка й після розірвання

шлюбу,
права сторін не будуть порушені.

Витрати по розірванню шлюбу  покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.15,30, 62, ч.4 174, 203,

214,
215 ЦПК України, ст.ст.109, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд

В    И
Р    І    Ш
И    В:

Позов
ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований 04 серпня 2000 року Відділом запису актів

громадянського
стану Лівадійської селищної ради м. Ялта Автономної республіки

Крим,
актовий запис № 09, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Суму, що підлягає стягненню в доход держави
при видачі свідоцтва

про
розірвання шлюбу визначити в розмірі 17 (сімнадцять) гривень і стягнути з

відповідача
ОСОБА_2. ОСОБА_1 від сплати

державного
збору звільнити.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Автономної

Республіки
Крим шляхом подачі на протязі  десяти
днів з дня оголошення рішення

заяви
про апеляційне оскарження рішення суду в Ялтинській міський суд і подачі

на
протязі 20 днів після подачі суд заяви про апеляційне оскарження рішення

суду
через Ялтинський міський суд, згідно зі ст.294,296 ЦПК України.

Суддя

Ялтинського
міського суду                                  Г.
В.

Земляна