Справа
№ 2-8/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

28 березня 2007 року                                Глибоцький районний суд Чернівецької
області

у складі головуючого судді                                    Бреславського
О.Г.

при секретарі                                                           Ткач О.М.

за участю

представників позивача                                         ОСОБА_4. та ОСОБА_12

представника відповідача                                       ОСОБА_5.

перекладача                                                              ОСОБА_13.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу
за

позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про

визнання недійсним договору
дарування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1.
звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилався на
те, що 21 лютого 2006 року подарував належну йому земельну ділянку площею
1.1500 га., що розташована в с
Молодія Глибоцького району Чернівецької
області ОСОБА_2. Вважає, що ця угода укладена під впливом обману зі
сторони ОСОБА_2., так як у ході оформлення оспорюваного договору дарування з
останньою він був впевнений, що відчужує
земельну ділянку на користь односельчанина ОСОБА_3. У силу неграмотності та не володіння українською та російськими
мовами, він не розумів наслідків даного правочину. З огляду на викладене просив
суд визнати договір дарування вказаної
земельної ділянки від 21 лютого 2006 року, укладений між ним та
ОСОБА_2., недійсним.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1. свою заяву підтримав повністю і в своєму поясненні підтвердив обставини викладені в позові.

Представник
відповідача ОСОБА_5. позов не
визнав і пояснив суду, що твердження
позивача викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, а тому позов
є безпідставним і вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Вислухавши
пояснення позивача ОСОБА_1., представника позивача ОСОБА_4., представника відповідача ОСОБА_5., покази свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11. та дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1. є обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Так судом встановлено, що згідно договору дарування від 21 лютого 2006 року,
посвідченого приватним нотаріусом Глибоцького нотаріального округу ОСОБА_9.,
зареєстрованого в реєстрі за № 730, дарувальник ОСОБА_1.

2

подарував    обдарованій    ОСОБА_2. земельну ділянку площею - 1.1500
га., що розташована в с Молодія
Глибоцького району Чернівецької області.

Згідно вимог ст.
717 ЦК України
за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується
передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок)
у власність.

Відповідно до ч.
1 ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи.

З пояснення ОСОБА_1., даними ним в судовому засіданні, вбачається, що він
наміру про безоплатну передачу відповідачці земельної ділянки не мав, так як
він з нею ні в родинних, ні в будь-яких інших стосунках не перебував. Вона для нього була і є сторонньою особою,
жителька іншого населеного пункту. Натомість він мав намір передати
спірну земельну ділянку односельчанину ОСОБА_6., який тривалий час надає йому
матеріальну допомогу, надав їх сім'ї безоплатно корову, коштами допоміг в
отриманні державного акту на право приватної
власності на землю, а також виконував сільськогосподарські роботи на його
землі. У зв'язку з наведеним, питання щодо відчуження землі на користь ОСОБА_6.
повинен був оформити в нотаріуса. Проте, відповідачка ОСОБА_2з ОСОБА_7 за день
до визначеного строку з приводу відчуження земельної ділянки в нотаріуса,
прибули до ОСОБА_1. з його паспортом, переданим їм ОСОБА_3. для зміни цільового
призначення земельної ділянки та шляхом введення в оману повідомили йому про необхідність поїздки в нотаріальну контору для
вирішення питання про передачу землі нібито ОСОБА_6., який їх чекає в
нотаріуса. Оскільки останнього не було в нотаріальній конторі, ОСОБА_2та
ОСОБА_7. спонукали ОСОБА_1. підписати документ, змісту якого та правових
наслідків він не розумів у зв'язку з не володінням української та російської
мовами, запевняючи його в тому, що вони діють в інтересах ОСОБА_6. Будучи
переконаним в тому, що він в нотаріуса підписує документ на користь ОСОБА_6.,
будучи введеним в оману відповідачкою,
учинив у ньому свій підпис.

З дослідженого
судом вироку Глибоцького районного суду від 16 липня 1980 року про засудження
ОСОБА_1. вбачається, що він не володів мовою на якій велося судочинство, а тому
йому було надано перекладача з російської на молдавську мову.

Показами
ОСОБА_9. даними в судовому засіданні підтверджено, що вона, як нотаріус, у ході
посвідчення договору дарування ОСОБА_1. земельної ділянки ОСОБА_2. спілкувалася
зі сторонами українською мовою, роз'яснила їм зміст правочину, який ОСОБА_1.
підписав. Зміст право чину на молдавську мову останньому не перекладала.

З показів
свідків ОСОБА_6., ОСОБА_8., ОСОБА_10. та ОСОБА_11. вбачається, що відповідачка
ОСОБА_2ввела в оману позивача ОСОБА_1. шляхом доведення до нього неправдивої
інформації про те, що нібито вона діє від імені ОСОБА_6., та за його дорученням
спонукала ОСОБА_1. до підписання договору
дарування нібито на користь ОСОБА_6. Проте, фактично договір дарування
земельної ділянки ОСОБА_1. підписав на користь ОСОБА_2.. А також зазначали, що
ОСОБА_1. подарувати

3

сторонній людині безоплатно земельну ділянку не міг, так
як у нього багатодітна сім'я, були боргові зобов'язання перед ОСОБА_3.

Поясненнями
представника відповідачки ОСОБА_5.
підтверджено, що ОСОБА_2в родинних, ділових стосунках з позивачем ОСОБА_1не
перебувала. Питання з приводу оформлення документів про зміну цільового
призначення землі, належної ОСОБА_1., з послідуючим її відчуженням здійснювала
ОСОБА_2разом із своїм співмешканцем ОСОБА_7., проводячи розрахунки з ОСОБА_3.,
який надавав посередницькі послуги ОСОБА_1. пов'язані з оформленням відповідних
документів по відчуженню землі. ОСОБА_2вперше побачила ОСОБА_1. лише в процесі
вирішення питання пов'язаного з посвідчення договору дарування спірної земельної
ділянки в нотаріуса. Землю ОСОБА_2отримала від ОСОБА_1. безоплатно.

Підтвердженням
відсутності волевиявлення в ОСОБА_1. щодо укладення договору дарування спірної
земельної ділянки на користь ОСОБА_2. є та обставина, що на протязі короткого
часу в межах доби, будучи усвідомленим зі
змістом підписаного ним договору, останній звернувся в нотаріальну
контору з заявою про його скасування., що не заперечувала в судовому засіданні
нотаріус.

Надана суду
представником відповідача ОСОБА_5.
квитанцію до прибуткового касового
ордеру від 27.12.2005 року про сплату поточних послуг по відведенню
земельної ділянки, яка знаходиться у його довірителя, не може бути доказом
усвідомлення ОСОБА_1наслідків укладення договору дарування земельної ділянки,
оскільки ОСОБА_2та ОСОБА_7. займалися оформлення документів на приватизацію
землі та зміни її цільового призначення за домовленістю з ОСОБА_3., а не з
ОСОБА_1., тобто без відома останнього, який не усвідомлював значення своїх дій,
якого вони вперше побачили в день посвідчення нотаріусом договору дарування
спірної земельної ділянки.

Заява про
відмову від позову подана до суду ОСОБА_1також не може бути доказом володіння
ним українською мовою, оскільки як пояснив у судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_4. та підтвердив сам позивач, він
переписував заяву в кабінеті нотаріуса із написаного уже тексту не розуміючи змісту
заяви, затративши на це три години.

Згідно вимог ч.
1 ст. 215, ст. 203 ч. З ЦК
України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог щодо волевиявлення учасника правочину, яке має бути
вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.
1 ст. 230 ЦК України
якщо одна із сторін право чину навмисно ввела другу сторону в оману щодо
обставин які мають істотне значення, такий право чин визнається судом
недійсним.

Враховуючи
викладене суд дійшов висновку про необхідність визнання договору дарування
недійсним у зв'язку з тим, що ОСОБА_2. скориставшись неграмотністю ОСОБА_1., не
володінням ним ні українською ні російською мовами, ввівши в оману його щодо
представлення інтересів ОСОБА_6., схилила ОСОБА_1., який не усвідомлював
значення своїх дій

4

до    підписання    договору    дарування належної йому земельної
ділянки на її користь.  Правочин,  вчинений дарувальником  в такому
стані,  не  відповідає загальним вимогам чинності право
чину, зокрема відповідності волевиявлення учасника
право чину його внутрішній волі (ч.3 ст. 203 ЦК України).

На підставі
викладеного, керуючись 203, 215, 225, 230 ЦК України, ст. 10, 11, 209,
212, 214-215ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Договір
дарування земельної ділянки площею - 1.1500 га, що розташована в с Молодія
Глибоцького району Чернівецької області від 21 лютого 2006 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9.
визнати недійсним.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційний суд Чернівецької області, через Глибоцький
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.