Справа  № 2 - 1672
23 травня 2007 року                                                                                    Ялтинський міський суд Криму
у складі судді  :
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі   Ялтинського міського
суду цивільну справу  за  позовом
виробничого підприємства водопровідно - каналізаційного господарства ПБК про стягнення моральної та матеріальної шкоди,
Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з
відповідача матеріальний збиток в сумі 5000 гривень, моральну шкоду в сумі 5000
гривень і судові витрати по справі.
Вимоги мотивує тим, що між нею та ВПВКГ ПБК укладений договір, згідно якому відповідач зобов'язався поставляти їй
послуги з  водопостачання і
водовідведення, а вона - оплачувати їх згідно встановлених тарифів. Передбачені
договором зобов'язання нею виконувались у встановлені строки та належним чином,
проте в листопаді 2006 року відповідач звернувся до суду з позовом про
стягнення з неї заборгованості в сумі 1026, 32 гривень. По даній позовній заяві
було відкрите провадження, яке ухвалою суду від 30 листопаду 2006 року було
закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову. Разом з тим, отримавши судову
повістку, вона пережила сильний стрес, вимушена була йти у водоканал для
з'ясування причини виникнення заборгованості, де взнала, що ніякого боргу в неї
немає, а він був їй нарахований з особового рахунку іншої людини. Вважає дані
дії водоканалу  умисними, здійсненими
ними для отримання необґрунтованого прибутку і направленими на спричинення їй
матеріальної і моральної шкоди. Суму матеріального збитку і моральної шкоди
вона обґрунтовує тим, що в результаті неправомірних дій відповідача, вона
знаходилась в постійному стресовому стані, вимушена була витрачати свій час на
з'ясування відносин з відповідачем, що позбавило її можливості займатися своїми
особистими справами, привело до погіршення стану здоров'я. Крім того, вважає,
що її двічі  оговорили в суді, спочатку
пред'явивши необґрунтовані позовні вимоги, а потім відмовившись від них у
зв'язку з оплатою нею боргу, хоча ніякого боргу не було, і вона відповідачу
нічого не сплачувала.
Представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснивши, що дійсно в
особовому рахунку ОСОБА_1абонентним відділом водоканалу була помилково вказана
заборгованість з чужої квитанції, ними був пред'явлений позов до суду, проте,
при виявленні помилки, позов був відкликаний, а провадження по справі закрито.
Вважає, що ніякої матеріальної і моральної шкоди вони позивачці не завдавали,
оскільки заборгованість вона не оплачувала, а за помилку, що відбулась, перед
нею вибачилися і обнулили її особовий рахунок.
Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають.
Судом встановлено, що 19 серпня 2005 року між ОСОБА_1. і Виробничим
підприємством водопровідно - каналізаційного господарства ПБК був укладений договір на надання послуг з водопостачання і водовідведення,
згідно якому абонент (ОСОБА_1) зобов'язався щомісячно до 10 числа, наступного
за розрахунковим місяцем здійснювати оплату за надані послуги, відкритий
особовий рахунок (а.с. 6).
У зв'язку з невиконанням нею узятих на себе зобов'язань і виникненням
заборгованості за спожиті послуги в сумі 1026,32 гривни, 14 листопаду 2006 року
представник ВПВКГ ПБК звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з
ОСОБА_1заборгованості. Ухвалою суду від 16 листопаду 2006 року провадження по
справі було відкрите і призначено попереднє судове засідання на 30 листопада
2006 року (а.с. 16, 15). Як пояснила ОСОБА_1, 28 листопада 2006 року  вона отримала судову повістку про виклик до
суду в попереднє судове засідання, проте в суд не з'явилась.
Ухвалою суду від 30 листопаду 2006 року, на попередньому судовому
засіданні, провадження по справі про стягнення з ОСОБА_1заборгованості було
закрито у зв'язку з відмовою представника позивача від позову, який був
мотивований оплатою відповідачкою суми боргу (а.с. 13).
Як пояснив в даному судовому засіданні представник відповідача,
заборгованість була нарахована на особовий рахунок ОСОБА_1помилково, у зв'язку
з чим потім була анульована, а позовна заява, подана до суду - відкликана.
Позивачка вважає, що вона була оговорена в суді представником ВПВКГ ПБК
пред'явленням до суду позову про стягнення з неї неіснуючої заборгованості, а
потім відмовою від позову у зв'язку з виплатою нею суми, чого вона також не
робила, і їй були спричинені матеріальний збиток і моральні страждання по 5000
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення
її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Разом з тим, позивачкою не представлено суду яких-небудь доказів того, що
через звернення ВПВКГ ПБК до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості, їй були завдані
які-небудь збитки. Втрата часу на з'ясування причин виникнення заборгованості,
страждання і переживання, пов'язані з цим не відносяться ні до категорії
реальних збитків, ні до упущеної вигоди, а тому суд вважає, що позов про
відшкодування матеріального збитку нічим позивачкою необґрунтований і
задоволенню не підлягає.
Крім того, суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди
задоволенню також не підлягає, оскільки  згідно ст. 55 Конституції України, кожен має
право будь-яким не забороненим засобом захищати свої права та свободи, які
захищаються судом, від порушень.
ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод і інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є
положення висловлене в ст. 16 ЦК України, яка свідчить,
що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу.
підприємство водопровідно - каналізаційного господарства реалізувало своє право
на звернення до суду, передбачене Конституцією України та цивільним законодавством,
а тому суд не вбачає в їх діях несумлінності і бажання своїми діями завдати
ОСОБА_1моральну шкоду.
Після з'ясування помилковості даних, що послужили підставою для звернення
ними до суду, позовна заява була ними відкликана, у зв'язку з чим суд також не
вбачає в їх діях  зловживання своїм
правом на звернення до суду, а також наміру завдати ОСОБА_1шкоду.
Крім того, згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні
права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх
Разом з тим, ОСОБА_1в попереднє судове засідання за позовом про стягнення з
неї заборгованості не з'явилася, хоча була повідомлена про місце і час його
проведення, своїх заперечень з приводу того, що заборгованості не було і вона
її не оплачувала, суду не представлена, у зв'язку з чим суд був позбавлений
можливості дані обставини дослідити.
підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 16, 22, 23
ЦК України  ст. ст. 3, 10,11,60,
212-218   ЦПК України,  суд
виробничого підприємства водопровідно - каналізаційного господарства Південного берега Криму про стягнення
матеріального збитку і моральної шкоди - відмовити.
Рішення
може бути оскаржене в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський суд в строки
та порядку, передбаченими ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя :