РІШЕННЯ                                  Справа №
2-50/07

іменем України

05
березня 2007 року                                                                                            смт
Віньківці

Місцевий
Віньковецький районний суд, Хмельницької області у складі головуючого судді Потапова О.О. при
секретарі  Сікорській В. О. розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці справу за позовом
прокурора Віньковецького району в інтересах ОСОБА_1до управління праці та
соціального захисту населення Віньковецької райдержадміністрації, про стягнення
заборгованості із виплати одноразової допомоги при народжені дитини, допомоги
по вагітності та пологах, а також допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

До суду
з позовом звернувся прокурор Віньковецького району в інтересах ОСОБА_1 просив з
управління праці та соціального захисту населення ВІньковецької
райдержадміністрації стягнути заборгованість по соціальних виплатах. Зокрема, -
кошти по виплаті одноразової допомоги при народжені дитини, допомоги по
вагітності і пологах, допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Зазначив,
що ОСОБА_1   ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину. Вона
звернулась до відповідача з заявою про виплату соціальних виплат, але їй було
відмовлено в цьому. Мотивом послужила та обставина, що батько дитини на час її
народження перебував в трудових відносинах з підприємством „Зоряний шлях".

В
судовому засіданні прокурор підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити.
Вказав, що внесено зміни в законодавство яке дозволяє стягувати соціальні
виплати з відповідача.

Представник
відповідача заперечував проти позову. Заперечення мотивував тим, що  пунктом 15 „Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми затвердженим Постановою КМУ 27 грудня 2001
року № 1751 зазначено, що коли один з батьків на день народження дитини
працював, тобто був застрахований у системі загальнообов'язкового державного
соціального страхування допомога повинна виплачуватись за місцем роботи
застрахованої особи, а після звільнення - Фондом соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

ОСОБА_1 просила
задовольнити її вимоги. Зазначила що зверталась з заявою про виплату допомоги
до відповідача.

Заслухавши
прокурора, представника відповідача, дослідивши письмові докази, слід вважати
позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

На час
розгляду справи ОСОБА_1
відповідач виплачує допомогу   по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та виплатив допомогу у
зв'язку з вагітністю та пологами. Це підтвердила ОСОБА_1 та представник відповідача в судовому засідання. Тому в цій
частині позову прокурору слід відмовити, оскільки право позивачки поновлено.

Встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, яка
перебуває у шлюбі зі ОСОБА_3народила дочку ОСОБА_4.

На час
народження дитини чоловік її перебував у трудових відносинах з приватним
підприємством „Зоряний шлях" с
Зіньків Віньковецького району. З цього підприємства був звільнений за ст.
40 ч.4 КЗпП України - за прогул. На час настання страхового випадку - 10.07.

2006 року /
народження дитини / він являвся застрахованою особою, відповідно до ст.2 ч. 1 п.2
закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими
народженням та похованням." За місцем роботи йому не надали одноразову
допомогу при народжені дочки ОСОБА_1.

Відповідно до
ст. 5 закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми", всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами ... призначають і виплачують органи соціального захисту населення за
місцем проживання батьків.

В грудні 2006
року, тобто у встановлений зазначеним законом шестимісячний строк позивачка
звернулась з заявою до управління праці та соціального захисту населення
Віньковецької райдержадміністрації про виплату допомоги в зв'язку з народженням
дитини. Проте, їй було відмовлено у виплаті соціальних виплат з посиланням на
пункти 1, 3, 4 „Порядку призначення і виплати допомоги при народжені дитини
особам, застрахованим у системі загальнообов'язкового державного соціального
страхування" затвердженого Постановою КМУ від 21 квітня 2005 року № 315 .
Мотив відмови той, що таку допомогу повинні виплачувати за місцем роботи одного
із батьків дитини, застрахованого в системі загального страхуваня.. Згідно
довідки з цього фонду, позивачка не являлась страхувальником. Відповідно до ст.
10 закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми", одноразова
допомога при народжені дитини надається одному з батьків дитини, не
застрахованому в системі загальнообов'язкового державного соціального
страхування. Тобто цей закон дає їй право на отримання допомоги від держави у
зв'язку з народженням дитини, якщо батько за місцем роботи не отримував таку
допомогу. Тому вона вправі звернутись з заявою про отримання допомоги до
державного органу на підставі статей 5 та 10 зазначеного Закону.

Це передбачено і
в п. 10 ЗМІН до постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 21.04.2005року.
Пунктом 2 цих змін оговорено, що непрацююча особа вправі отримувати допомогу в
органі праці та соціального захисту населення навіть тоді, коли вона виявила
бажання працювати. Тобто із смислу цієї норми права слідує, що незастрахована
особа отримує допомогу саме у цій державній установі, а не у Фонді соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності.

Крім цього,
починаючи з 1 січня 2007 року набрала чинності Постанова № 13 від 11.01. 2007
року „Про деякі питання призначення і виплати допомоги сім'ям з дітьми".
Нею затверджено порядок виплати допомоги при народжені дитини. Відповідно до п.
2 цього Порядку призначення і виплата допомоги при народжені дитини
здійснюється управлінням праці та соціального захисту населення районних
держадміністрацій. У зв'язку з цим постанова 2005 року №315 втратила чинність.

Відповідно до
ст. 5 ч. З ЦК України,
якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного
законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним
чинності. На 1 січня 2007 року набрала чинності зазначена постанова № 13 , тому
саме її слід застосовувати до спірних правовідносин. А право на її застосування
надається статтями 5 та 10 закону України „Про державну допомогу сім'ям з
дітьми".

За таких
обставин ОСОБА_1 вправі
звернутись з заявою до відповідача, а відповідач зобов'язаний розглянути її
заяву та призначити вказані виплати відповідно до закону України „Про державну
допомогу сім'ям з дітьми".

Виплативши
згідно з зазначеним законом позивачці допомогу у зв'язку з вагітністю та
пологами та допомогу у зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідач фактично
визнав свій обов'язок на надання допомоги позивачці саме ним.

Керуючись ст. 5 ЦК України, ст. ст.
1,5, 10 закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми", ст. 2
закону України „Про загальнообов'язкове державну соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими

народженням та похованням", п.2 Змін що вносяться до
постанови Кабінету міністрів України , затвердженою Постановою Кабінету
міністрів України № 315 від 21 квітня 2005 року,      п.2 Порядку призначення і виплати
допомоги при народжені дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку, особам, застрахованим в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України № 13 від 11.01. 2007 року,
ст.ст. 8,10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги прокурора Віньковецького району заявлені в інтересах ОСОБА_1задовольнити
частково.

Зобов'язати
управління праці та соціального захисту населення Віньковецької районної
державної адміністрації провести нарахування та виплату одноразово допомоги
ОСОБА_1у зв'язку з народженням дочки
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути
з відповідача в дохід держави держмито 8 грн.. 50 коп. та витрати з
інформаційно-технічного забезпечення 7 грн. 50 коп.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з часу його
проголошення а апеляційна скарга протягом 20 днів з часу подання заяви, або
безпосередньо протягом 10 днів.