АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Справа №
22-ц-75-Ф/07                                                Головуючий
в першій інстанції Кордик С.В.
Суддя-доповідач Соболюк М. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня
місяця 23 дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії в складі:

головуючого, судді                            Ломанової Л.О

суддів                                                  Соболюка
М.М., Притуленко О.В.

при секретарі                                     Цендрі О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
сільськогосподарського ВАТ „Симиренко" Совєтського району АР Крим,
сільськогосподарського ЗАТ Симиренко" Бахчисарайського району АР Крим про
усунення перешкод в користуванні земельними ділянками шляхом усунення перешкод
в викорчовуванні та вивозі з них дерев та пнів за апеляційною скаргою ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на рішення Совєтьського районного суду АР Крим від 01 червня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2006 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулись з позовом до сільськогосподарського ВАТ „Симиренко"
Совєтського району АР Крим, сільськогосподарського ЗАТ Симиренко"
Бахчисарайського району АР Крим про усунення перешкод в користуванні земельними
ділянками шляхом не перешкоджання викорчовуванні та вивозі дерев та пнів з
належних їм на праві власності земельних ділянок.

У позовних
заявах зазначили, що на підставі відповідних державних актів на право власності вони є власниками земельних ділянок,
частина яких знаходиться під багаторічними насадженнями. Багаторічні
насадження не плодоносять, є непридатними для використування, однак відповідачі
перешкоджають викорчовувати та вивозити дерева. Таким чином позивачі не в змозі
використовувати належні їм земельні ділянки і отримувати від цього прибуток. У
зв'язку з чим позивачі вважають, що порушується їх законне право власності

Рішенням
Совєтського районного суду АР Крим від 01.06.2006
року позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2, задоволені частково - СЗАТ
„Симиренко" Бахчисарайського району АР Крим зобов'язано усунути перешкоди
в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельними ділянками, шляхом викорчовування
дерев та пнів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На ухвалене
судом рішення позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким визнати за ними право власності на
багаторічні насадження, розташовані на належних їм земельних ділянках.

На думку
апелянтів, розташовані на їх земельних ділянках багаторічні насадження повинні
належати їм на праві власності, відповідно до ст. 373 ЦК України та 79 ЗК України,
оскільки право власності поширюється і на багаторічні насадження, які на ній
знаходяться. Оскаржуваним рішенням суд порушив їх право власності.

Розглянувши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення
позивачів, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Згідно положень
ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, якщо рішення суду
ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

Колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції обставини справи встановлені повно і
правильно, висновки суду відповідають вимогам чинного законодавства.

Як вбачається з
матеріалів справи, згідно державних актів на право власності на земельну ділянку позивачі є власниками земельних
ділянок різних площ, на яких знаходяться багаторічні насадження.

Судом першої інстанції
правильно встановлено, що багаторічні насадження, які знаходяться на земельних
ділянках позивачів, належать на праві власності СЗАТ "Симиренко" і
знаходяться на балансі цього товариства. Вони були передані з балансу ВАТ
"Симиренко" Совєтського району на баланс СЗАТ "Симиренко"
Бахчисарайського району на підставі акту приймання-передачі основних засобів
від 06.10.2003 року в
якості установочного внеску. Вказані обставини підтверджуються поясненнями
сторін та наданими доказами, які були досліджені судом першої інстанції та їм
була надана належна оцінка.

Відповідно до
вимог ч. 5 ст. 373 ЦК України,
власник земельної ділянки вправі використовувати усе, що знаходиться на ній,
якщо не порушує прав інших осіб, тому вимоги апелянта про те, що він має право
на використання дерев та пнів багаторічних насаджень не можна визнати
обґрунтованими.

За цих підстав,
судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про
відмову у задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача не перешкоджати
позивачам в викорчовуванні та вивозі дерев та пнів, оскільки це може порушити
право власності СЗАТ "Симиренко" на багаторічні насадження, яке ніким
у встановленому порядку не оспорене.

Але стаття 152 Земельного
Кодексу України передбачає право власника земельної ділянки вимагати усунення
будь-яких порушень його права власності на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права володіння земельної ділянкою.

У зв'язку з чим,
висновки суду, щодо неправомірності перешкоджання відповідача у користуванні
позивачами належними їм земельними ділянками колегія вважає правильними та з
урахуванням конкретних обставин справи при визначенні способу захисту прав
сторін суд застосував найбільш прийнятний спосіб.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки
позивачі відповідно до вимог ст. 11
ЦПК України, не ставили питання про визнання за ними право власності на
багаторічні насадження, їх вимоги про визнання за ними право власності на
багаторічні насадження, заявлені в апеляційний скарзі, не можуть бути
розглянуті судом апеляційної інстанції.

Наведені
обставини свідчать про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду та не
спростовують висновків суду. Фактичні обставини судом досліджені в повному
обсязі, норми матеріального та процесуального права застосовані правильно.

За таких
обставин колегія вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права, та не находить підстав
для скасування рішення.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК
України, судова колегія судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Совєтського районного суду Автономної Республіки Крим від 29 травня 2006 залишити без
змін.

Ухвала набирає
чинності з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом
двох місяців до суду касаційної інстанції.