overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2О-53 2007р.
Рішення

I м 'я м    України

10 квітня 2007
р. Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого
: судді                                                    Козлова
А.В.

при
секретарі                                                              Куксенко
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

встановив:

ОСОБА_1. звернувся до
суду 23 березня 2007 року з заявою,
вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_2. Після
його смерті залишилася спадщина.

Він є
спадкоємцем, тому звернувся до Четвертої державної нотаріальної контори про
видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, але йому було
відмовлено, тому що він не може підтвердити факт родинних відносин. Так як його
свідоцтво про народження загублене, а відновити його неможливо, оскільки на
звернення заявника до консульських установ з проханням відновити свідоцтво про
народження, відповіді він не отримав. Тому виникла необхідність у встановленні
факту родинних відносин.

Заявник просить
встановити той факт, що він є сином ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому
засіданні заявник на заяві наполягає.

Зацікавлена
особа державний нотаріус Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори
у судове засідання не з*явився.

Вислухавши
заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає
задоволенню.

У судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5 - копія свідоцтва
про смерть).

У видачі
свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2. Четверта Криворізька
державна нотаріальна контора заявнику відмовила, тому що він не може
підтвердити факт родинних відносин, так як відсутнє свідоцтво про народження
заявника (а.с.9- відмова).

Згідно з
довідкою КЖП № 15 (а.с.8) ОСОБА_1 з 14 серпня 1971 року по 31 січня 1989 року проживав за
адресою : м.
Кривий Ріг, АДРЕСА_1 разом зі своїми батьками - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Допитаний у
судовому засіданні свідок ОСОБА_4. підтвердив, що ОСОБА_2 прихолився батьком
ОСОБА_1.

Допитаний у
судовому засіданні свідок ОСОБА_5. також підтвердила, що ОСОБА_2 приходився
батьком ОСОБА_1.

Виходячи з
наведених фактів, показань свідків, а також того, що заявник має особисті
документи (свідоцтва про смерть, про одруження, ощадна книжка), який належали ОСОБА_2, суд вважає
встановленим факт того, що ОСОБА_2.
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
приходився батьком ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,256
ЦПК України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Встановити факт
родинних відносин те, що ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є
батьком ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженця
м. Палдіскі Харьюського району, Естонія.

На рішення може
бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області
через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.
Справа № 2 -855 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 квітня 2007
року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді:                            Козлова А.В.

при секретарі                                     Куксенко О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулася до суду 02 лютого 2007 року з позовом
до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій
позов позивачка обґрунтовує тим, що 27 березня 1992 року відділом РАГС
Довгинцівського районного управління юстиції зареєстровано шлюб між нею та
ОСОБА_2, актовий запис № 144.

Від шлюбу з
відповідачем вона має сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, який проживає разом
з нею.

Відповідач їй
матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач працездатний,
працює водієм таксі, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на
утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до
повноліття сина.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала.
Відповідач з позовом згоден.

Вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Так у судовому
засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 березня 1992 року в
Довгинцівському райвідділі РАГСу м. Кривого Рогу за актовим записом № 144 (а.с.4 - копія свідоцтва
про шлюб).ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 (а.с.4 - копія свідоцтва
про народження дитини), що проживає з позивачкою (л.с.5 - довідка).

У відповідності
зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

У відповідності
зі ст.183 СК України розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається
судом.

З урахуванням обставин справи, судом розмір аліментів визначається в
розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180,183 СК України, ст.ст. 10,60,88,212 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути аліменти
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженця м. Кондрово Калужскої області,
працюючого водієм таксі, мешкає за адресою: м. Кривий Ріг,
АДРЕСА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття сина, починаючи з 02.02.2007 року, на користь ОСОБА_1.

Відповідно до п.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 у доход місцевого бюджету держмито у розмірі 51 (п'ятдесят
однієї) гривні.

Стягнути ОСОБА_2 витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
цивільних справ у сумі 7 (сім) гривень 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року                                                                                                          м.Ужгород

Колегія
судців палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в
складі: головуючого - Куштана Б.П., суддів: Фазикош Г.В. та Павліченка СВ., при секретарі Талпа СМ.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Великоберезнянського районного
суду від 16 березня 2007 р. за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу, -

встановила:

оскарженою ухвалою відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті заяви про видачу судового
наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати.

Апелянт просить скасувати цю ухвалу та постановити нову про задоволення
заяви. Доводить, що спору стосовно заробітної плати немає, оскільки відповідні
документи підписані ОСОБА_2 як легітимним керівником підприємства-боржника.

Суд першої інстанції встановив, що згідно з рішенням загальних зборів
пайовиків КП «Райагробуд» від 20.12.01 р. легітимними органами, які мають право
представляти підприємство у владних та судових органах, є ліквідаційна комісія
та пайовик ОСОБА_3, а ОСОБА_2 висловлено недовіру та усунуто з посади голови
правління вказаного1 підприємства, тобто вбачається спір про право на заробітну
плату.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а ухвала -залишенню без змін, з таких мотивів.

За змістом ст.ст. 95-96, 100 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового
рішення за безспірними вимогами. Суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу якщо, зокрема, із заяви і поданих документів убачається спір
про право.

Подані заявником документи про нараховану, але не виплачену станом на
01.02.07 р. заробітну плату в сумі 19674.88 грн., підписані ОСОБА_2 як головою
правління КП «Райагробуд» (а.с.9-15). Між тим, згідно з рішенням
Великоберезнянського районного суду від 12.03.02 p., яке набрало
законної сили та має преюдиціальне значення, ОСОБА_2 мав негайно передати
печатки, штампи та всю документацію. КП «Райагробуд» голові ліквідаційної
комісії останнього (а.с.25-31).

Отже, вимога
ОСОБА_1 є спірною, що унеможливлює видачу судового наказу.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.2 п.1,312 п.1, 313, 314 ч.І п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України, -

ухвалила:

1.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

2.
Ухвалу Великоберезнянського районного суду від 16 березня
2007 р. залишити без змін.

3.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному"гГор1адсуТІротягом двох місяців з
дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.

Справа №
22ц-674/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 квітня 2007
року                                                                                                 м.
Ужгород

Судова колегія
палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої                            -           судді Кожух О.А.

суддів                                     -           Чужа Ю.Г., Куцин М.М.

при
секретарі                        -        Бобик О.І.

з
участю: представника заявниці - ОСОБА_4, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 про поновлення строку
на апеляційне оскарження рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26 жо­втня
2006 року по справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття
спадщини,-

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про поновлення строку на апеляційне
оскарження вказаного рішення, яким встановлено факт прийняття ОСОБА_2 спадщини,
що відкрилась після смерті ОСОБА_3 на домоволодіння АДРЕСА_1. Як причину
пропуску строку подання апеля­ційної скарги зазначає, що їй як особі, яка не
була присутня в судовому засіданні, не було направле­но судове рішення згідно
адреси, яку вона вказувала у своїх заявах.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленими
про час і місце судо­вого засідання, в судове засідання не з'явились, розгляд
клопотання відповідно до ч. 2 ст. 73 ЦПК України проведено у їх відсутності за
участю представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши
матеріали справи та обговоривши дово­ди заяви, колегія суддів вважає, що заява
про поновлення строку на апеляційне оскарження не під­лягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. З ст. 294 ЦПК України, заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скар­га, подана після закінчення встановлених строків, залишається
без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює строк, встановлений
законом, за клопо­танням сторони або іншої особи у разі його пропущення з
поважних причин, а згідно ч. З ст. 73 ЦПК України одночасно з клопотанням про
поновлення строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ,
стосовно якого заявлено клопотання.

Заявляючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення
суду ОСОБА_1 не подала саму апеляційну скаргу, а отже, немає предмету для
розгляду апеляційним су­дом і тому у поновленні строку на апеляційне оскарження
рішення Мукачівського міськрайонного су­ду від 26 жовтня 2006 року слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.
73, 294 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила

ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження рішення Мукачів­ського
міськрайонного суду від 26 жовтня 2006 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Верхов­ного Суду України шляхом подачі протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили касацій­ної скарги безпосередньо до
суду касаційної Інстанції.

Справа № 22 ц -
699/07
Справа
№ 2-96/ 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2        квітня
2007р.                                                                                  м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді                                    Гребик
Л.В.

секретаря                                                    Калинюка
О.П.

3       участю
позивачки                            ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1.
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та
пояснила, що з 14.11.1998 року перебувають з відповідачем першому шлюбі, в
якому у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. Причиною
розірвання шлюбу вважає неналежну поведінку відповідача, який протягом
спільного подружнього життя зловживав спиртними напоями, влаштовував дома
сварки, скандали, ображав нецензурними словами, не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї та створення нормальних сімейних відносин. З вини
відповідача в 2005 році вони припинили спільне проживання і з того часу
сімейних відносин не підтримують. Позивачка вважає збереження сімейних відносин
неможливим, поскільки відповідач не бажає змінити свою поведінку. А тому
просить шлюб розірвати.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час і
місце судового розгляду, в судове засідання не з"явився і про причини
неявки не повідомив, а тому суд, зі згоди позивачки, вважає за можливе ухвалити
по справі заочне рішення на підставі наявних доказів

Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши
матеріали справи та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

Із наданих свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про
народження вбачається, що сторони одружилися 14.11.1998 року і мають одну
неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами
склалися такі взаємовідносини, які виключають спільне проживання, шлюб тривалий
час носить формальний характер. А тому подальше його збереження суперечитиме
інтересам подружжя, і за таких обставин шлюб слід розірвати.

На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, та керуючись
ст.ст. 213-215, 224, 226 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

позов
задоволити.

2

Шлюб між ОСОБА_2та ОСОБА_1, який було зареєстровано
14.11.1998 року у виконкомі Микуличинської сільської ради Яремчанської міської
ради Івано-Франківської області, (актовий запис № 33), розірвати.

Дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, після
розірвання шлюбу залишити проживати з матір'ю.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути
з ОСОБА_2в дохід держави 17 гривень державного мита, звільнивши від такої плати
ОСОБА_1.

Заочне
рішення може бути переглянуте Яремчанським міським судом за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Справа
№ 2-120/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03 квітня 2007р..                                                                                     м.Яремча

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді                    Свириди
Т.Й.

секретаря                                                  Савчук М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Яремча справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач
звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.

В своїй позовній заяві позивач зазначає, що зареєстрував
шлюб з відповідачкою 24.09.2003 р. Перебуває в першому шлюбі. Від спільного
проживання дітей вони не мають, що і є причиною розірвання шлюбу . У зв»язку з
тим, що в даний час він фактично проживає з іншою жінкою, яка знаходиться у
стані вагітності, має намір узаконити з нею свої відносини, то даний шлюб просить
розірвати.

В судове засідання позивач не з»явився у зв»язку з
перебуванням у відрядженні в м.Київ, у своїй заяві від 30.03.07р. просить
слухати справу у його відсутності.

Належно повідомлена відповідачка в судове засідання не
з'явилася і від неї не надходило повідомлень про причини неявки. Тому суд
вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінюючи зібрані
докази в сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно свідоцтва про одруження (а.с.З), сторони
перебувають у шлюбі з 24.09.2003р. Судом встановлено, що між сторонами склалися
такі взаємовідносини, які виключають спільне проживання. За таких обставин
подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. В зв'язку з цим шлюб
слід розірвати.

На підставі ст.ст.110,112 СК України та керуючись
ст.ст.213-215, 226 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позов
задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2, який було зареєстровано
24.09.2003 р. у відділі
ЗАГСу Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області, а/з
№ 47, розірвати.

При реєстрації розлучення в органах РАЦСу стягнути з
ОСОБА_1в дохід держави 17 грн. державного мита, звільнивши від такої плати
ОСОБА_2

Заочне рішення може бути переглянуте Яремчанським міським
судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Івано-Франківської області через Яремчанський міський суд
шляхом подачі в 10-денний строк з

2

дня
проголошення    рішення    заяви
про апеляційне   оскарження   і
подання   після цього протягом 20
днів апеляційної скарги   або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа
№ 2-о-4/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03 квітня 2007р. Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді                    Свириди
Т.Й.

секретаря                                                  Савчук М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
міста Яремче справу за завою ОСОБА_1про встановлення факту батьківства, -

встановив:
ОСОБА_1. звернулася в суд з заявою про встановлення факту батьківства.

В судовому засіданні ОСОБА_1. суду пояснила, що її мама -
ОСОБА_2, та батько - ОСОБА_3 з 1937 року перебували у фактичних шлюбних
відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1року її батько помер.

Вона, ОСОБА_1. ( дошлюбне прізвище - ІНФОРМАЦІЯ_3)
народилась ІНФОРМАЦІЯ_2року. її батьки проживали однією сім»єю і вели спільне
господарство. ОСОБА_3. визнавав себе її батьком, піклувався про неї та її
сестру та виховував їх. Проте, за час життя батько офіційно не оформив своє
батьківство щодо неї, а в даний час встановлення такого факту необхідне їй для
оформлення спадщини.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, заінтересованої
особи, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, вважає,
що заява підлягає до задоволення.

Так, заінтересована особа ОСОБА_9., яка по довіреності
виступає і від заінтересованої особи ОСОБА_2., пояснила, що ОСОБА_3. визнавав
себе їх з заявницею батьком, постійно піклувався про них, виховував та
утримував їх.

Представник заінтересованої особи - Микуличинської
сільської ради Сорохманюк О.І. проти встановлення такого факту не заперечила.

Такі ж показання дали в судовому засіданні свідки
ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6. та ОСОБА_8.

З долученого до справи свідоцтва вбачається, що ОСОБА_3.
дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_1року (а.с.4).

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, дошлюбне
прізвище заявниці було ІНФОРМАЦІЯ_3( а.с.6).

В рішенні Яремчанського суду від 08.04.1957 року ,
відмовляючи ОСОБА_3. у виселенні з будинку ОСОБА_2., суд в описовій частині
рішення також вказав, що батьком заявниці був ОСОБА_3. (а.с.7).

Чинним
законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту.

А тому, на підставі ч.2 ст. 256 , ст. 259 ЦПК України, та
керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

заяву задоволити. Встановити факт визнання ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1року, батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-

2

Франківської області через Яремчанський міський суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

11 квітня   2007 року.
Київський районний суд м. Харкова
у складі:

головуючого
- судді                                                             Сенаторова
В.М.

народних
засідателів -                          ОСОБА_2,
ОСОБА_3

при
секретарі -                                                                    Верман
A.M.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконкому Київської районної ради
м. Харкова про призначення опіки та піклування над недієздатною людиною,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду с заявою,
у якій просить встановити опіку над недієздатною ОСОБА_4, 1938 року народження,
та призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатною матір"ю ОСОБА_4. При цьому
ОСОБА_1 вказала, що вона є дочкою ОСОБА_4, 1938 року народження, яка мешкає
АДРЕСА_1. В 1995 році мати захворіла психічно, стала нервозною, без причин
звинувачувала усіх. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від
30.03.3006 року ОСОБА_4 була
визнана недієздатною. Заявник періодично проживає з матір"ю на її житловій
площі АДРЕСА_1, то у своєї квартирі, але вона знаходиться під постійним
наглядом.

У судовому
засіданні заявниця підтримала вимоги вказані у заяві.

Представник органу опіки та піклування виконкому Київської районної ради м.
Харкова проти заяви ОСОБА_1 не заперечувала.

Суд, вислухавши
думку сторін, дослідив матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 130 ч. 4 ЦПК України у разі визнання заінтересованою особою
заяви суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення заяви.

Зокрема у судовому засіданні встановлено, що рішенням
Київського районного

суду м. Харкова від 30 березня 2006 року ОСОБА_4, 1938 року
народження, визнана недієздатною / а. с. 9
/.

Згідно подання опікунська рада Київської районної ради м. Харкова вважає за
доцільне встановити опіку над недієздатною ОСОБА_4 і призначити ОСОБА_1 її
опікуном

/а. с. 10/.

Згідно ст. 60 ЦК України
суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною.

У відповідності
зі ст. 64 ЦК України
ОСОБА_1 не має обмежень не бути опікуном.

У зв'язку з
наведеним подана заява підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214, 215 ЦПК України,
ст. ст. 60, 61, 63, 64, 67 ЦК
України, - суд -,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконкому
Київської районної ради м. Харкова про призначення опіки та піклування над
недієздатною людиною задовольнити.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою
Харківської області, с Андріївни,
яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, опікуном над недієздатною
матір"ю ОСОБА_4.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції

шляхом подачі в 10 - денний строк заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4. ст. 295 ЦПК України.