Справа №2-191
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13
лютого 2007 року                     Ізюмський
міськрайонний суд Харківської області

в складі:
головуючого - судді:                                                            Вергун
І.В.

при секретарі:                                                                                      Гордаковій
С. В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу ОСОБА_1 до Прус Ігоря
Миколайовича про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

В липні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до Прус І. М. про захист честі, гідності та
відшкодування моральної шкоди.

Позивач вказав, що в період з 11.07. по 16.11.2005 року знаходився в
трудових відносинах з сільськогосподарським закритим акціонерним товариством «
Ізюм риба» ( далі СЗАТ), працював на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1.

20.07.2005 року директор СЗАТ « Ізюм риба» Прус І. М. на ставку в селі
Кам'янка Ізюмського району в присутності членів бригади наніс удар рукою в
обличчя, виражався на його адресу брутальної лайкою, викрикуючи при цьому, що
займається крадіжкою паливно - мастильних матеріалів.

В судовому засіданні просить зобов'язати Прус І. М. спростувати поширену їм
недостовірну інформацію 20.07.2005 року серед працівників бригади на ставку в
якій в селі Кам'янка Ізюмського району, а саме: « здійснював крадіжки паливно -
мастильних матеріалів», вибачиться перед ним особисто.

Посилаючись на вказане позивач просить захистити його честь, гідність та
стягнути в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди 2000 гривень.

Представник відповідача позов не визнала в зв'язку з його
необґрунтованістю, оскільки даний спір знаходиться в площині трудових
правовідносин і за моральну шкоду заподіяну працівникові під час виконання
трудових обов'язків несе відповідальність юридична особа з якою цей працівник
перебуває у трудових відносинах. Прус І. М. є неналежним відповідачем.

Суд вислухав пояснення сторін, перевірив матеріали справи, допитав свідків
вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено та підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами і  не
оспарюється сторонами, що позивач працював ІНФОРМАЦІЯ_1 в СЗАТ « Ізюм риба» в
період з 11.07. по 16.11.2005 року, директором якого є Прус І. М.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична
особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та
(або) членів її сім'ї недостовірної інформації має право на відповідь, а також
на спростовування цієї інформації.

Частиною 3 ст. 277 ЦК
України встановлено, що негативна інформація, поширена про особу -
вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведено
протилежного.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 20.07.2005 року
на ставку в селі Кам'янка Ізюмського району, де він працював бригадиром, виник
конфлікт між позивачем і директором СЗАТ « Ізюм риба», ініціатором якого був
Прус І. М. При цьому Прус І. М. висловлювався на адресу позивача брутальною
лайкою, обвинуватив ОСОБА_1
в розкраданні паливно - мастильних матеріалів.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 пояснили, що між позивачем і Прус І. М. виник
конфлікт, ініціатором якого був Прус І. М. , який висловлювався на адресу
позивача брутальною лайкою, наніс удар рукою по обличчю.

Згідно довідки
Ізюмського міськрайонного відділу міліції ОСОБА_1
в 2005 році не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної
відповідальності (а.с.59).

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачем по справі
була поширена недостовірна інформація про позивача « здійснював крадіжки
паливно -мастильних матеріалів» 20.07.2005 року на ставку в селі Кам'янка
Ізюмського району в присутності членів бригади.

Суд вважає, що відомості які поширив відповідач «
здійснював крадіжки паливно -мастильних матеріалів» які принижують честь і
гідність позивача і створюють негативні для нього наслідки з точки зору оцінки
та самооцінки його якостей, як фізичної особи, тому суд вважає, що відповідач
повинен спростувати зазначену недостовірну інформацію у спосіб який вказує сам
позивач, а саме шляхом вибачення.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення
права власності ( в тому числі інтелектуальної) , прав, наданих споживачам,
інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і
судом, у порушення нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження
активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при
наявності інших позитивних наслідків.

Вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди суд вважає за можливе задовольнити
в сумі 1000 гривень (одна тисяча гривень).

Керуючись ст.ст.
277,1167 ЦК ,ст.ст.
10,11,209,212,214,215 ЦПК України суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати недостовірною інформацію «здійснював крадіжки паливно - мастильних
матеріалів» поширену Прус Ігорем Миколайовичем серед членів бригади на ставку в
селі Кам'янка Ізюмського району 20.07.2005 року.

Зобов'язати Прус Ігоря Миколайовича спростувати недостовірну інформацію
«здійснював крадіжки паливно - мастильних матеріалів»шляхом вибачення перед
ОСОБА_1, у місячний строк після набрання рішенням законної сіли.

Стягнути з Прус Ігоря Миколайовича на користь ОСОБА_1 1000 гривень в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подачі після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копій до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.