overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-37/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27
лютого 2007р.     Локачинський
районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Корнелюка B.C.

при
секретарі Гергеші З.А. з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Красовського
І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Локачах

справу за позовом ОСОБА_2 до
Привітненської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в
сумі 35469,10 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер батько позивача -
ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на
земельну частку (пай) розміром 2,59
умовних кадастрових гектарів, вартістю 35469,10 грн. (сертифікат серії
ІНФОРМАЦІЯ_2).

Сестра позивача ОСОБА_4 від
спадщини відмовилась.

Позивач залишається єдиним спадкоємцем після смерті батька, і не звертався
із заявою до нотаріальної контори, оскільки постійно проживав з покійним, разом
вели спільне господарство. Факт проживання з батьком підтверджується довідкою
Привітненської сільської ради.

Отже, відповідно до ст 1268 ч.3 ЦК України позивача слід
вважати таким, що прийняв спадщину.

У січні цього року він звернувся до Локачинської
нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак
позивачу було відмовлено в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Просить визнати за ним право власності на спадкове майно - земельну частку
(пай) площею 2,59 умовних
кадастрових гектарів.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала.

Представник відповідача позов визнав і пояснив, що інших спадкоємців немає.
Рідна сестра позивача від спадщини відмовилась.

Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3.

Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону,
не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Тому є всі законні підстави для
ухвалення рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10, 11,
60,130,174, 212-215 ЦПК України, ст.ст.392,1216, 1218,1261, 1268 ЦК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно його померлого батька ОСОБА_3 - земельну частку
(пай) площею 2,59 умовних кадастрових гектарів, вартістю 35469,10 грн.
(сертифікат серії ІНФОРМАЦІЯ_2).

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано до апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд
протягом 10 днів з
дня його проголошення, а апеляційну скаргу протягом 20 днів після
подання заяви.

Суддя підпис

Оригіналу відповідає
Справа № 22ц/378                                       Головуючий
у 1-й інст. Василенко
Категорія 44                                             Доповідач
Ухвала

20 лютого 2007 року                                                     м.
Житомир

Апеляційний суд                                                    Житомирської
області

в складі:                         головуючого                     Омельчука М.І.

суддів:                               Кашапової
Л.М.

Плотіциної Н.А.

при секретарі           Константіновій І.А.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення боргу, відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростишівського райсуду від ІНФОРМАЦІЯ_1 року

встановив :

у ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивачка
звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, відшкодування моральної
шкоди посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3
року в м. Житомирі продала їй автомобіль. Відповідачка за придбаний
автомобіль з нею повністю не розрахувалась, обіцяла борг в сумі 150 доларів США
повернути до ІНФОРМАЦІЯ_4
року про що склала письмову розписку. Взяті на себе зобов'язання не
виконала, тому позивачка просила задовольнити її позов, стягнути з ОСОБА_2 борг
та відшкодувати моральну шкоду, яку відповідачка їй заподіяла при спілкуванні,
принижуючи честь та гідність.

Рішенням
Коростишівського райсуду від ІНФОРМАЦІЯ_1
року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 повернути
позивачці 150 доларів
США, а при неможливості, стягнути з відповідачки на користь позивачки 757 гр.50 коп. боргу.

У задоволенні
вимог про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення райсуду, справу направити на новий
розгляд, посилається на те, що воно ухвалено з порушенням вимог закону. До
участі в праві не притягнутий покупець автомобіля ОСОБА_3.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Зі справи вбачається, що   даний спір, випливає з договірних
зобов'язань. Однією

2

із сторін в цих зобов'язаннях за
договором купівлі-продажу автомобіля являється ОСОБА_3., однак до участі в
справі він притягнутий не був. Таким чином, суд вирішив питання про права та
обов'язки особи, яка не брала участі у справі, що відповідно до ст. 311 ЦПК України є
безспірною підставою для скасування рішення. Матеріали справи не свідчать про
те, що між відповідачкою та її сином ОСОБА_3 в порядку ст. 553 ЦК України
укладений договір поруки.

Виходячи з
наведеного, рішення слід скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Керуючись
ст.ст.303,304,307,311,313-315
ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив :

апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Коростишівського райсуду від ІНФОРМАЦІЯ_1 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і

може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців з
дня

набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Судді
Справа
№ 2 ”о ”-185/ 2007
15 березня  2007  року                                          Мелітопольський    міськрайонний    суд
судді Купавської Н.М.
Гостіщевій Л.Т. розглянувши у відкритому
судовому  засіданні в  м.Мелітополі цивільну справу  за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання на території України,
звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт свого проживання
на території України. При цьому вона пояснила, що в наслідок депортації вона
разом із сім'єю переїхала до АДРЕСА_1. За даною адресою вони проживали без
прописки. Пізніше її сім'я купила будинок АДРЕСА_1, в
якому постійно проживає і зараз. Встановлення факту постійного проживання
необхідно заявниці для отримання громадянства України.
Мелітопольського РО УМВС України в Запорізькій області у судовому засіданні не
заперечує проти заявлених вимог.
Суд, вислухавши
пояснення заявниці, представника Мелітопольського РО УМВС України в Запорізькій
області, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,
вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає повному
задоволенню за таких обставин.
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в
АДРЕСА_2, про в паспорті є відмітка про це./а.с.8/.
вона переїхала до АДРЕСА_1, де вони проживали без прописки про що в матеріалах
справи є довідка сільського голови./а.с.5/. У 1991 році її сім'я купила будинок АДРЕСА_1, що
підтверджується договором купівлі-продажу будинку, /а.с.6/. З цього часу її
родина постійно проживає за даною адресою.
У судовому
засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3 пояснили, що ОСОБА_1 у 1991 році приїхали до
с.Вознесенка де з сім'єю знімали квартиру, а в березні 1991 році переїхали
до с.Терпіння де постійно проживають і зараз.
постійного проживання на території України необхідно заявниці для отримання
громадянства України.
що позасудовим порядком встановити факт не є можливим, враховуючи дібрані по
справі докази, суд вважає необхідним встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1 на території України.
Керуючись ст.ст. 10,
60,212, 215, 256 ЦПК України, суд
що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження постійно проживає на території України з 05 березня 1991 року по
Рішення може
бути оскаржене шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення в Мелітопольський міськрайонний суд та апеляційної скарги протягом
20 днів після
подання цієї заяви або подачі апеляційної скарги протягом 10 днів без попереднього
подання про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не подана після цього в 20-денний строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

2 липня
2007  року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду
України в складі:

Берднік І.С., Данчука В.Г.,  Костенка А.В.,-

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Київської
районної ради          м. Харкова про
визнання права користування жилим приміщенням, укладення договору найму, за
зустрічним позовом виконавчого комітету Київської ради м. Харкова до ОСОБА_1
про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського
районного  суду м. Харкова від 22
листопада 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області від 1 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного  суду
м. Харкова від 22 листопада 2006 року залишеним без зміни ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області
від 1 лютого 2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний
позов  виконавчого комітету Київської
районної ради               м. Харкова
задоволено. Виселено ОСОБА_1 з кімнати площею 12 кв.м в квартирі АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати постановлені в справі рішення, а справу направити на новий розгляд,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких  підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції  в межах касаційної скарги
перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного  суду м.
Харкова від 22 листопада 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 1 лютого 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню не
підлягає.

Судді:

І.С. Берднік

В.Г. Данчук

А.В. Костенко
Справа №   2-1042/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

28    лютого 2007 року
Автозаводський райсуд
м.  Кременчука в
складі: головуючого - судді - Соболева В.А.,
при секретарі - Чорновол
Н.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну

справу за  позовом                 ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:
ОСОБА_1 зврнувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи,
що з відповідачем він зареєстрував шлюб 22
жовтня 1988 року в
Палаці шлюбів м. Кременчука Полтавської області, актовий запис НОМЕР_1. Шлюб у обох
перший. Від шлюбу мають двох дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження
та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження. Шлюбні стосунки між ним та ОСОБА_2 припинені в січні 2007 року з-за
відсутності взаємопорозуміння. Відновити сім"ю неможливо. Позивач просив
позов задовольнити, шлюб між ним та відповідачем розірвати, місце проживання
дітей визначити з матір"ю.

Відповідач ОСОБА_2 погодилася з позовом.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що
підлягає   задоволенню.

Судом встановлено, що дійсно обставини викладені позивачем у

позові,   мали   місце.    ОСОБА_1  та
ОСОБА_2 перебувають  у

зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 1988 року. Від шлюбу
мають двох дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження. Шлюбні стосунки між сторонами припинені в січні 2007 року з-за
відсутності взаємопорозуміння. Відновити сім"ю можливості немає. Подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитеме інтересам обох сторін.

Суд вважав
необхідним ри видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито в
прибуток держави з ОСОБА_1.

Згідно зі ст. 110, 112 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя,
суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитеме інтересам
одного з них, що має істотне значення.

Керуючись ст. 110, 112, 160 Сімейного
Кодексу України, ст. ст. 10,
11, 213,215 ЦПК України, суд

вирішив:

Шлюб,
зареєстрований 22 жовтня 1988 року в Палаці
шлюбів м. Кременчука Полтавської області, актовий запис НОМЕР_1 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 -розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання
шлюбу стягнути у прибуток держави мито з ОСОБА_1. - 17 грн., ОСОБА_2-
звільнити від сплати мита.

Місце проживання
двох дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження визначити з матір"ю ОСОБА_2

Майновий спір та
спір про утримання дітей буде вирішено в окремому провадженні.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через Автозаводський райсуд м. Кременчука.

В разі неподання
заяви про апеляційне оскарження рішення набирає чинності після закінчення
десятиденного терміну з дня проголошення рішення, а в разі неподання
апеляційної скарги - після
закінчення двадцятиденного терміну.
Справа № 2 -500/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року
Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі: головуючого судді- Соболева
В.А., при секретарі- Чорновол Н.В..,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду 23 листопада
2006 року з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи, що він з відповідачем
зареєстрував шлюб 19 лютого 1994 року в Палаці
шлюбів м. Кременчука Полтавської області, актовий запис НОМЕР_1. Шлюб перший. Від
шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження. Шлюбні стосунки між ним та ОСОБА_2 . припинені в 1996 році з тих
причин, що між ними відсутнє взаємопорозуміння. Відновити сім»ю неможливо.
Позивач просив позов задовольнити, шлюб між: ним та відповідачем розірвати,
місце проживання дитини визначити з батьком.

Відповідачка ОСОБА_2
погодилась з позовом.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що
підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що дійсно обставини, викладені в позові, мали місце. Шлюбні
стосунки між: сторонами припинені в 1996
році з тих причин, що між ними відсутнє взаємопорозуміння. Відновити сім'ю
можливості немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечитеме інтересам обох сторін.

Суд вважає
необхідним при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито в
прибуток держави з     ОСОБА_1.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя,
суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам
одного з них, що має істотне значення.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 160 Сімейного
Кодексу України, cm. 10,
11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб,
зареєстрований 19 лютого 1994 року в Палаці
шлюбів м. Кременчука Полтавської області,
актовий запис НОМЕР_1,
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в прибуток держави мито з ОСОБА_1 -17
грн., ОСОБА_2 -
від сплати держмита звільнити.

Місце проживання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, визначити з батьком ОСОБА_1.

Майновий спір  та
спір про утримання дитини буде вирішено в окремому провадженні.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через
Автозаводський райсуд м.
Кременчука.

В разі
неподання заяви про апеляційне оскарження, рішення набирає чинності після
закінчення десятиденного терміну з дня проголошення рішення, а в разі неподання
апеляційної скарги - після
закінчення двадцятиденного терміну
Справа №   2-766/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

25       січня 2007 року
Автозаводський райсуд
м.  Кременчука в
складі: головуючого - судді - Соболева В.А., при
секретарі - Чорновол
Н.В.,

позивача- ОСОБА_1,

відповідача -
ОСОБА_2, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором
позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, вказуючи, що ОСОБА_2
22 квітня 2005 року
позичив у нього, ОСОБА_1,
гроші в сумі 2500 грн.,
про що було складено розписку. Гроші обіцяв повернути 22 червня 2005 року, але не
повернув. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь у повернення
боргу 2500 грн, 3% річних, у
повернення витрат на сплату держмита та інформаційно-технічного забезпечення 87 грн, у
повернення витрат на юридичну допомогу 100
грн.

Відповідач ОСОБА_2
погодився з позовом частково.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов ОСОБА_1 таким, що
підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що дійсно ОСОБА_2
22 квітня 2005 року
позичив у ОСОБА_1 гроші в
сумі 2500 грн.,
про що було складено розписку. Гроші обіцяв повернути 22 червня 2005 року. У
встановлений строк борг не повернув..

Згідно ст. 1046 ЦК України
громадянин /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/
грошові кошти, позичальник зобов'язується повернути борг у повному обсязі у
домовлений строк.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу

кредитора, зобов'язаний сплатити
суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 відсотки
річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором або
законом.

Щодо стягнення
моральної шкоди, то в цій частині позову необхідно відмовити, оскільки
відшкодування такої не було передбачено відповідним договором.

Крім того, суд
вважав необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на
підставі ст. 88 ЦПК
України в розмірі 51 грн.
/держмито/ та витрати на інформаціно-технічне забезпечення 30 грн.

Оскільки витрати
на правову допомогу нічим не підтверджені, то стягувати їх у суду немає підстав

Керуючись ст. 625, 1046 Цивільного
Кодексу України, ст. ст. 10.
11, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 частково
задовольнити: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у повернення боргу 2500
грн, 3% річних 112 грн., у
повернення судових витрат 51
грн. (держмито), 30 грн (витрати на інформаційно-технічне забезпечення, а
всього 2693 грн.

В залишковій частині позову відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Автозаводський райсуд м. Кременчука.

В разі неподання заяви про
апеляційне оскарження рішення набирає чинності після закінчення десятиденного
терміну з дня проголошення рішення, а в разі неподання апеляційної скарги - після закінчення
двадцятиденного терміну.
Справа №2-353 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 березня 2007
р.                                           Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області

у складі:
головуючої - судці                            Беркещук
Б.Б.

секретаря                                                          Мораренко
Г.С.

з участю
позивача (ів)                                     ОСОБА_1

відповідача
(ів)                                                 ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому      засіданні в
залі суду в м. Коломиї справу за

позовом
ОСОБА_1                                  до
ОСОБА_2 про розірвання

шлюбу, -

ВСТАНОВИ В:

Сторони
перебувають в шлюбі, якого зареєстрували 03 листопада 2001 року, актовий запис
НОМЕР_1 в Ліснохлібичинській сільській раді Коломийського району
Івано-Франківської області. При спільному проживанні у подружжя народилась
дитина-дочка ОСОБА_3, котра проживає з позивачкою.

Батьком дитини
являється відповідач ОСОБА_2.
Із-за сімейних незгод, різних характерів та поглядів на життя, постійних
сварок та скандалів сторони втратили почуття любові і взаємоповаги та припинили
з листопада місяця 2006 року спільне проживання і проживають окремо, спільного
господарства не ведуть, а також сімейних стосунків не підтримують.

Позивачка
позов і мотиви його підтримує та стверджує, що спільне проживання з
відповідачем є неможливе і просить розірвати шлюб та залишити на проживання
дитину при ній.

Відповідач
позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою.

Заслухавши
пояснення сторін суд прийшов до висновку, що між сторонами склались неможливі
умови спільного проживання, спільно не проживають з листопада місяця 2006р.,
спільного господарства не ведуть, будь-яких стосунків не підтримують, тому
зберігати такий шлюб недоцільно так як він носить лише формальний характер.

Дитину
від цього шлюбу - дочку ОСОБА_3 суд вважає за доцільне залишити на проживання
при матері позивачці по справі - ОСОБА_1.

Кошти ,
пов'язані з оформленням розірвання шлюбу суд вважає покласти на сторони.

На підставі
наведеного та ст.ст. 109,110,112, СК України та керуючись ст.ст. 88,213,214 ЦПК
України, -

РІШИВ:

Зареєстрований
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
03 листопада 2001 року, актовий запис НОМЕР_1 в Ліснохлібичинській сільській
раді Коломийського району Івано-Франківської області, розірвати.

2

При одержанні в
органах РАГС свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по
8грн.50коп. державного мита з кожного, в прибуток держави.

Неповнолітню
дитину - ОСОБА_3 залишити на проживання при матері ОСОБА_1.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подачі
заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Коломийський міськрайонний суд.