Справа № 2-741/07
РІШЕННЯ

Іменем          УКРАЇНИ

"8" лютого 2007 року

Малиновський районний суд міста
Одеси в складі:

головуючого    - судді Погрібного CO.

за секретаря                   - Абергард І.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі'цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про

відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 з вимогою про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. У обґрунтування своїх позовних вимог позивачі
посилаються на такі обставини. Відповідач ОСОБА_3 проживає в квартирі АДРЕСА_1, яка розташована над квартирою позивачів. В результаті проведення восени 2002 року відповідачем капітального ремонту в квартирі НОМЕР_1 за вказаною адресою з частковим
переплануванням, що полягало в проведенні вирівнювальної „стяжки" з
цементного розчину та супроводжувалося мокрими процесами, на стінах в квартирі
позивачів виникла підвищена сирість та грибкові утворення на верхніх їх
частинах. В результаті цього позивачам був
завданий матеріальний збиток, що виразився в необхідності витрат на ремонтно-відновлювальні роботи, тому останні просять
стягнути з відповідача на їх користь в порядку
компенсації матеріальної шкоди суму в розмірі 4179,0 гривень. Також позивачі
просять стягнути з відповідача на їх користь
в порядку компенсації завданої моральної шкоди, яка виразилася в моральних та душевних стражданнях, пов'язаних із
протиправним ушкодженням їхнього майна, суму в розмірі
8000,0
гривень, на компенсацію судових витрат за
проведення експертного дослідження 278,98
гривень, за сплату державного мита 68,0
гривень.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду з'явилися, позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, просили задовольнити їх позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася
неодноразово, про дату, час і місце повідомлена належним чином, відповідно до
повідомлення про вручення судової повістки її було вручено ОСОБА_3 11.12.2006 року, поважних причин неявки в
судове засідання суду не представила. Представник відповідача ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явився неодноразово, про дату, час
і місце повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не
представив.

Суд у зв'язку з неявкою відповідача та її представника, неповідомленням про
поважні причини такої неявки в судове
засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачів, ухвалив слухати
справу у відсутності відповідача та її представника,
що не з'явилися, у загальному порядку проведення розгляду справи, оскільки відповідач та її представник у попередні судові засідання
з'являлись, при попередньому розгляді справи давали
пояснення по суті позовних вимог, мали можливості для реалізації своїх процесуальних
прав.

Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, допитавши
свідків, суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень позивачів, показань
свідків, представлених сторонами письмових доказів.

При оцінці обставин по справі суд дійшов наступних висновків. ОСОБА_3, яка є власницею квартири АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року придбала зазначену квартиру.
Невдовзі після придбання квартири нею розпочато капітальний ремонт приміщень, який полягав у проведенні робіт, пов'язаних із
повною заміною „стяжки" підлоги

(поверхневого шару покриття підлоги
з цементного розчину), демонтажу окремих стін, ремонту стелі, стін,
оздоблення кахлем стін та окремих приміщень тощо.

В результаті проведення переобладнання та капітального ремонту квартири
відповідачки під НОМЕР_2, що відбувалось восени 2002 року, у приміщенні квартири позивачів під НОМЕР_1 того ж будинку, виникли пошкодження від вологи
конструктивних та оздоблювальних елементів, що виразилось у таких наслідках:
відставанні шпалер від поверхні стін, розшарування полотнищ шпалер у верхній частині, пліснява, грибкові утворення від сирості на всій
поверхні; у санвузлі наявні відставання та часткове відпадіння штукатурного
шару та шару фарби; на стінах житлової кімнати наявні плями бурого кольору у місцях електричних доз; стеля у всіх
приміщеннях має плями бурого кольору на поверхні
фарбування; дверні блоки до кухні та житлової кімнати мають деформацію полотен;
в квартирі наявна підвищена вологість повітря, є
відчутною незначна сирість у верхній частині стін.

Як показав свідок ОСОБА_5, допитаний судом за клопотання
сторони відповідача, фактичний чоловік ОСОБА_3 здійснив
залиття „стяжки" підлоги, при цьому такі роботи супроводжувалися повним
зняттям поверхневого шару цементної стяжки до панелей перекриття, та нанесенням нового шару рідкого цементного розчину. Ці
обставини частково підтвердили й інші свідки, які проживають у під'їзді
будинку, де розташовані квартири сторін. На їх думку, ці роботи були пов'язані із винесення з квартири відповідачки
значної кількості будівельного сміття, складуванням
його перед будинком, а також з шумом, що лунав з цієї квартири.

Як показала свідок ОСОБА_5, яка, за її твердженням, відвідувала квартиру
відповідачки, була присутньою під час проведення
цих робіт та є фахівцем у галузі будівництва та архітектури, особа, яка проводила ці ремонтні роботи, перед їх
початком не вчинила дії щодо належної гідроізоляції
підлоги. Такі дії були пов'язані із масштабним нанесенням рідкого цементного
розчину на підлогу квартири відповідача.

Показання свідка ОСОБА_5 у сукупності з поясненнями позивачів
та іншими зібраними у справі доказами підтверджуються висновком судової
будівельно-технічної експертизи. Даючи оцінку її висновкам, зокрема п. 3.4 (а.с. 40 зворот), суд повинен врахувати, що самі по собі недоліки будинку, в якому проживають сторони, без дій відповідача
не могли спричинити виникнення та настання у позивачів негативних
наслідків у вигляді матеріальної шкоди. Суд вважає, що невідповідність споруди будинку, де розташовані квартири сторін,
будівельним нормам і правилам, встановлена висновком експерта, не є
безпосередньою причиною виникнення матеріальної шкоди у позивачів, а є лише передумовою такого, оскільки ця обставина не перебуває
з негативними наслідками, що виникли у позивачів, у
причинно-наслідковому зв'язку.

Суд також має врахувати, що до початку проведення ОСОБА_3 капітального
ремонту свого приміщення, позивачі,
незважаючи на недоліки цього житлового будинку, до суду, або до інших компетентних організацій з приводу ушкодження їх
приміщення, чи неналежного їх стану - не звертались.

За висновком експертного висновку № НОМЕР_3 експертом ОНДІСБ, зволоження перекриття при проведенні вирівнювальної стяжки із
розчину у вище розташованій квартирі АДРЕСА_1, з'явились грибкові утворення та пліснява, яка більш сильно проявляється при зміні
температурного й вологісного режиму зовнішнього повітря. Також
висновком 6 цього експертного дослідження
встановлено, що вартість відновлювального ремонту
приміщень квартири НОМЕР_1 по ІНФОРМАЦІЯ_2, які постраждали від зволоження перекриття та стін
внаслідок улаштування стяжки підлоги в приміщенні квартири НОМЕР_2 цього ж будинку, у цінах на момент складання експертизи
на матеріали склала 4179,0
гривень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що проведення капітального ремонту у
квартирі ОСОБА_3 відбувалося з грубим
порушенням будівельних норм та правил, та було пов'язано з виділенням вологи у значній кількості, що і викликало
надмірне зволоження квартири позивачів. Висновком експертизи встановлено, що
завдання шкоди позивачам у розмірі 4179 гривень пов'язано саме із улаштуванням
відповідачкою стяжки підлоги в своїй квартири, при цьому виникнення цих негативних
наслідків експерт пов'язує саме із такими фактами.

При цьому збільшенню негативних наслідків у позивачів сприяв той факт, що
вологовмісткі ремонтні роботи відповідач проводила
у холодну пору року, що призводило до збільшення негативних наслідків. Цей факт не зменшує рівня та характеру вини
відповідача та не звільняє її від такої, оскільки саме нею обрано
такий час для проведення визначених робіт у несприятливий період року. Це оцінюється судом як навмисне неврахування
інтересів інших осіб, свідоме допущення можливих порушень їх інтересів.

Даючи оцінку показанням інших Свідків щодо характеристик приміщень квартири
сторін, суд дійшов висновку, що вони враховані
судом як такі, що мають відношення до цієї справи, бути не можуть, оскільки не
грунтуються на об'єктивних та достовірних даних, носять не об'єктивний, а
суб'єктивний, оціночний характер, не пов'язані з присутністю під час проведення
робіт, які, за наполяганням позивачів, стали причиною завдання них
шкоди.

Оцінюючи заперечення відповідача по справі, суд вважає недоведеним за
допомогою належних та допустимих доказів того
факту, що збільшення вологості у квартирі позивачів було пов'язане з сушінням
дитячої білизни у приміщенні квартири позивачів, оскільки це припущення залишилося
недоведеним.

Суд критично оцінює заперечення сторони відповідача про допущену при
складанні експертного дослідження помилку експерта щодо його висновку стосовно
характеру та виду стельового перекриття у квартирах
сторін, оскільки цією стороною не доведено достовірного характеру впливу цієї обставини на характер та ступінь залиття квартири, що
розташована нижче, за умов надмірного зволоження поверхні підлоги квартири,
розташованої вище.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України сторона відповідача не довела ті обставини, на які вона посилалася.

Також не знайшло свого доведення та було спростовано твердження
відповідачки про те, що негативні наслідки сконцентровані
на зовнішній стіні будинку, оскільки фотофіксацією експерта (ахпр. 50)
зафіксовано, що були пошкодженими й інші приміщення, стіни яких не межують із зовнішньою стіною будинку, при цьому на фото зафіксовано
джерело зволоження, пов'язане з вологою, яка поступала зі стелі з верхнього поверху.

Належну оцінку суду мають отримати характер та спосіб користування стороною
відповідача своїми процесуальними правами, що
протягом розгляду справи пов'язано із зловживанням такими правами, численними зволіканнями та неявками у судові засідання, що
оцінюється судом як намагання затягнути розгляд справи,
та супроводжувалося з непредставлениям відповідних доказів на
підтвердження правової позиції відповідача.

На підставі викладеного, суд вважає обгрунтованою вимогу позивачів про
відшкодування майнової шкоди у повному обсязі.

Враховуючи доведеність та обґрунтованість обставин порушення законних прав
власності позивачів, тривалість такого
порушення, пов'язані з ним незручності, та порушенням укладу життя сім'ї
позивачів, суд вважає обґрунтованою вимогу про відшкодування моральної шкоди у
повному обсязі. Визначаючи розмір
відшкодування моральної шкоди, суд має врахувати масштабність порушення прав позивачів, характер та тривалість
створених позивачам та їх сім'ї незручностей

Суд вважає зазначену суму такою, яка відповідає характеру та рівню
порушення немайнових прав, душевних та моральних втрат,
яких зазнала сім'я позивачів в результаті протиправної поведінки
відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з п. З постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995
року № 4 „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно
до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні
честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права
власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних
життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Визначаючи належного відповідача у справі, суд має виходити з положень ст.
13 Конституції України, за якою власність
зобов'язує, що контексті спірних правовідносин оцінюється судом як обов'язок
власника нести й негативні наслідки неналежного використання свого майна, що
призвело на порушення законних прав та інтересів оточуючих.

У відповідності зі ст. 57 ЦПК України доказами по цивільній
справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення
справи.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за заявою осіб у межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами й іншими особами, що
беруть участь у справі, доказів. Зміст ст. 11 ЦПК України має бути врахований судом у відповідності до
положень ч. 2 ст.

1166  ЦК України, за якою тягар доведення відсутності вини у
завданні шкоди покладається на

сторону, яка її завдала. За умови ненадання відповідачем об'єктивних та
незаперечних доказів

відсутності своєї вини у настанні негативних наслідків у сторони позивача,
суд має зробити висновок

про обгрунтовану
доведеність наявності її вини у цьому.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 47, 50 Конституції України, ст. ст. 16, 23, 1166,

1167  ЦК України, п. З постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №

4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", ст. ст. 10, 11,

61, 81, 88,212-215 ЦПК України,
СУД-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди 4179,0 гривень, моральної шкоди 8000,0 гривень, на компенсацію судових
витрат за проведення експертного дослідження 278,98 гривень, за сплату державного мита 68,0 гривень, що разом складає 12525,98 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи у сумі 30,0
гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд
першої інстанції заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.