Справа
№2-2112/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

03 травня 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді                       Пушкарчук
В.П.

за участю секретаря                                      Тростянчук
Т.В.

позивача                                                        ОСОБА_1

відповідачів                                                    ОСОБА_2,
ОСОБА_3

представника Луцької
міської ради  ОСОБА_4 розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом
ОСОБА_1 до Луцької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності
на самочинно збудоване нерухоме майно та визнання права власності на спадкове
майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Луцької міської ради, ОСОБА_2,ОСОБА_3
про визнання права власності на спадкове майно та самочинно збудоване нерухоме
майно.

Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер її чоловік - ОСОБА_5 і після
його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з
надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1. Право власності спадкодавця на
вказаний житловий будинок підтверджується свідоцтвом на право особистої
власності на житловий будинок, технічним паспортом, актом про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництва об'єкта садибної забудови та будинковою
книгою. Даний будинок з надвірними будівлями і спорудами був побудований
позивачем та її померлим чоловіком під час шлюбу, а тому вважається спільною
сумісною власністю подружжя, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та
будинковою книгою. Таким чином, позивачу як дружині померлого та спадкоємцю
першої черги за законом, на праві спільної сумісної власності належить ½  частки будинку з надвірними будівлями і
спорудами АДРЕСА_1. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після
смерті ОСОБА_5 і прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління
спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги за законом немає, оскільки
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3не прийняли спадщину у встановлені законом
строки. При зверненні в нотконтору для оформлення свідоцтва про право на
спадщину, вона отримала відмову, оскільки ще за життя ОСОБА_5, з метою
покращення благоустрою, без належного на це дозволу, самочинно було
переобладнано кухню під житлову кімнату (1-2), здійснені добудови до житлового
будинку (1-4, 1-6, 1-7, 1-8), збудовано гараж (Г-1) та літню кухню (Б-1).
Внаслідок даних обставин вона не може оформити спадщину, а тому змушена звернутись
до суду.

Просила визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті
ОСОБА_5, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами
АДРЕСА_1 та на самочинну добудову до існуючого житлового будинку (А-1) -
самочинно переобладнану кухню під житлову кімнату (1-2), добудови до житлового
будинку (1-4, 1-6,1-7, 1-8), самочинно збудовані гараж (Г-1) та літню кухню
(Б-1).

В судовому засіданні
позивач позов підтримала з підстав, зазначених у заяві та просила його
задовольнити.

Відповідачі та представник Луцької міської ради в судовому засіданні позов
визнали та не заперечували відносно його задоволення.

Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, представника відповідача,
дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 являється власником житлового будинку з
надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться на АДРЕСА_1, що
стверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від
03.07.1967 року (а.с. 14), актом приймання в експлуатацію індивідуального
будівництва (а.с. 13), технічним паспортом на житловий будинок приватного
житлового фонду (а.с. 15-19).

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 помер і відкрилась спадщина на належний йому
вищезгаданий житловий будинок, право на спадкування якого, у відповідності до
вимог ст. 529 ЦК Української
РСР має позивач, як дружина померлого, що стверджується її паспортом (а.с.
9-10) та свідоцтвом про шлюб (а.с. 12). Інші спадкоємці першої черги за
законом, а саме діти померлого, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, у встановлений
законом термін не прийняли спадщину згідно ст. ст. 549, 553 ЦК Української РСР.

При зверненні в нотконтору з метою оформлення свідоцтва про право на
спадщину, позивач отримала відмову, оскільки ще за життя ОСОБА_5, з метою
покращення благоустрою, без належного на це дозволу, самочинно, добудував до
існуючого житлового будинку (А-1) приміщення, позначені на плані земельної
ділянки: переобладнано кухню під житлову кімнату (1-2), здійснені добудови до
житлового будинку (1-4, 1-6, 1-7, 1-8), збудовано гараж (Г-1) та літню кухню
(Б-1).

Відповідно до ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються
на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 згідно рішення виконавчого комітету Луцької
міської ради депутатів трудящих від 13.02.1967 року є власником земельної
ділянки у межах згідно з планом по АДРЕСА_1.

Експертним висновком про відповідність самовільної добудови (А-1) до
житлового будинку з переплануванням та самовільного будівництва гаража (Г-1) та
літньої кухні (Б-1) по АДРЕСА_1 діючим державним будівельним, санітарним і
пожежним нормам і правилам (ДБН) підтверджено, що планування та конструктивні
елементи добудов відповідають діючим нормам (а.с.20-29). Конструкція будинку і
гаража забезпечує міцність, просторову жорсткість, довговічність згідно класу
капітальності будівлі і безпечну експлуатацію їх. Даний висновок погоджено
Управлінням містобудування та архітектури Луцького міського виконкому, Луцькою
міською санітарно-епідеміологічною станцією та іншими комунальними службами.

Отже, при проведенні добудов позивачами не були порушені жодні будівельні
норми та права інших осіб.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не
порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд вважає за можливе
ухвалити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні.

А тому суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності
на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, а саме: на

житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1та на самочинну
добудову до існуючого житлового будинку (А-1) - самочинно переобладнану кухню
під житлову кімнату (1-2), добудови до житлового будинку (1-4, 1-6, 1-7, 1-8),
самочинно збудовані гараж (Г-1) та літню кухню (Б-1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 529,
549, 553 ЦК Української РСР, ст. 376 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5,
а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1та на
самочинну добудову до існуючого житлового будинку (А-1) - самочинно
переобладнану кухню під житлову кімнату (1-2), добудови до житлового будинку
(1-4, 1-6,1-7, 1-8), самочинно збудовані гараж (Г-1) та літню кухню (Б-1),
згідно технічного паспорту від 25.05.2006р., розробленого ВОБТІ.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через
Луцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК Ураїни, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.