Справа № 2-2120/07
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

18 червня 2007 року                                                                                    Ялтинський міський суд АРК

у складі:                                головуючого судді
-        Шумова В.В.

при секретарі              -        Сущенко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі Ялтинського міського суду цивільну справу за позовом Фонду
майна Автономної Республіки Крим до Комунального підприємства «Бюро технічної
інвентаризації» м. Ялта, Виконавчий комітет Ялтинської міської Ради, Державний
нотаріус Першої Державної нотаріальної контори, ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи -
Красногвардійський психоневрологічний будинок - інтернат, Спільне підприємство
«Кримський благодійний реабілітаційний центр» про визнання права власності,
примушення провести реєстрацію права власності, суд

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 17 квітня 2007 року
звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за Автономною
Республікою Крим право власності на майно склад-бензосховища, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 та перебуває на балансі Красногвардійського
психоневрологічного будинку - інтернату, примусити Виконавчий комітет
Ялтинської міської Ради та КП Ялтинське «БТІ» виключити з об'єктів, які
зареєстровані за домоволодінням АДРЕСА_2, склад - бензосховище, зареєстрований
як підсобне приміщення літер «Б» до житлового будинку, визнати недійсним
свідоцтво про право власності від 07.03.2003 року про право на спадщину за
законом у частині включення до спадкового майна зазначеного
складу-бензосховища, примусити фізичних осіб - відповідачів повернути склад -
бензосховище балансоутримувачу - Красногвардійському психоневрологічному
будинку-інтернату за актом прийому -передачі та примусити КП «БТІ» м. Ялта
провести реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно.

Мотивуючи
свої вимоги представник позивач посилається на те, що на підставі  постанови Уряду АРК від 09 квітня 1996 року №
117 «Про передачу до сфери управління міністерств та держкомітетів
санаторно-курортних і оздоровчих установ», на баланс Красногвардійського
психоневрологічного  інтернату було
передано військове містечко № 109 Алупкінського військового санаторію у с.м.т.
Сімеїз  у складі 8 одиниць нерухомого
майна, у тому числі й спірний склад-бензосховище.

В
подальшому військове містечко № 109 та нерухоме майно у складі 8 одиниць було
передано в оренду Спільному підприємству «Кримський благодійний реабілітаційний
центр», який, у свою чергу,  21 квітня
1997 року за договором оренди вказане нерухоме майно у кількості 8 одиниць
передав Красногвардійському
психоневрологічному будинку - інтернату.

Відповідно
до постанови Верховної Ради АРК від 18 вересня 2002 року № 231-3/02 вказане
нерухоме майно було включено до переліку майна Автономної Республіки Крим, що
підлягає приватизації.

7 одиниць з цього майна було приватизовано
шляхом викупу у квітня 2004 року, а склад - бензосховище так і не був
приватизований з причин наявності
протиріч у наданих документах.

Пізніше
КП Ялтинське «БТІ» повідомило Фонд Майна АРК про те, що вказаний   склад-бензосховище 07 березня 2003 року
зареєстрований за відповідачами ОСОБА_1 та є підсобним приміщенням до житлового
будинку АДРЕСА_2.

Таким
чином, представник позивача стверджує, що у власності відповідачів - фізичних
осіб ОСОБА_1 знаходиться об'єкт, який належить Фонду майна АР Крим.

Представник
Фонду майна Автономної Республіки Крим в судовому засіданні свої позовні вимоги
підтримав.

Представник
Комунального Підприємства «БТІ» м. Ялта в судовому засіданні позовні
вимоги  не визнав.

Представник  Виконавчого комітету Ялтинської міської Ради
позов не визнав.

Представник
Державної Нотаріальної Контори до залу судового засідання  не з'явився, про день та час слухання
повідомлений належним чином.

ОСОБА_1,
який являється представником  ОСОБА_2,
позовні вимог не визнає, просить суд у задоволенні позову відмовити.

Представники
Червоногвардійський психоневрологічного будинку-інтернату та Спільного
підприємства «Кримський благодійний реабілітаційний центр» до залу судового
засідання не з'явилися, про день та час слухання сповіщені належним чином.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи, вперше інвентаризація спірного складу -
бензосховища була проведена у 1993 році. На той момент бензосховище входило в
склад домоволодіння АДРЕСА_1 у якості сараю під літером «Б». Відповідно до акту
спільного користування від 04 лютого 1994 року, вказаний сарай входив до складу
домоволодіння АДРЕСА_1 та знаходився в користуванні ОСОБА_1

29
листопада  1994 року проведена реєстрація
права власності домоволодіння АДРЕСА_1 за Алупкінським військовим клінічним
санаторієм, куди також був віднесений і сарай під літером «Б».

14
липня 1995 року сарай під літером «Б» був включений в свідоцтво про вправо
власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 від 28 жовтня
1994 року.

21
травня 1999 року Виконавчим комітетом Ялтинської міської Ради було прийнято
рішення про виділ домоволодіння АДРЕСА_1 в окреме домоволодіння під № 16, у
зв'язку з чим було видане свідоцтво про право власності № 2150 від 04.01.2000
року.

Таким
чином, право власності на сарай літер «Б», розташований за адресою АДРЕСА_2
зареєстровано за ОСОБА_1, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від
04.01.2000 року № 2150 та свідоцтва про право на спадщину від 07.03.2003 року
№  3-665.

09
вересня 2003 року проводилася інвентаризація домоволодіння АДРЕСА_1,
склад-бензосховище літер «В», який фактично являється тією ж будівлею що й
сарай  літер «Б», помилково включений
до  домоволодіння № 16, про що стало
відомо Фонду майна Автономної Республіки Крим.

Рішенням Виконавчого комітету Ялтинської
міської Ради від 12.02.2004 року № 185 було оформлене право власності
Автономної Республіки Крим в особі Верховної Ради АРК на склад - бензосховище
літер «В», розташований за адресою АДРЕСА_1 та видане свідоцтво про право
власності від 01.03.2004 року.

12
листопада 2004 року реєстрація права власності Автономної Республіки Крим на
спірне бензосховище була відмінена.

Відповідно
до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три
роки.

Ст. 50
Закону України «Про власність» також передбачає трирічну позовну  давність щодо вимог витребування майна з
чужого незаконного володіння.

Таким чином,
Фонд майна АРК звернувся до суду з порушенням строку позовної давності на 3
роки та 27 днів, оскільки дізнався про порушене право при проведенні
інвентаризації 09 вересня 2003 року.

Відповідно
до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Оскільки
причин для скасування права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не встановлено, суд
вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 260, 261, 267, 321, 387 ГК України, ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК  України, суд

В И Р І
Ш И В :

У
задоволенні позову Фонду майна Автономної Республіки Крим до Комунального
підприємства «Бюро технічної інвентаризації» м. Ялта, Виконавчий комітет
Ялтинської міської Ради, Державний нотаріус Першої Державної нотаріальної
контори, ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи - Красногвардійський психоневрологічний
будинок - інтернат, Спільне підприємство «Кримський благодійний реабілітаційний
центр» про визнання права власності, примушення провести реєстрацію права
власності відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний  строк з наступного дня після проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Суддя