Справа № 2-112/2007 рік
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
28 березня  2007 року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим   у складі:
судді  - Романенка В.В.,
при секретарі - Кириловій К.Ю.,
за участю адвоката - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Ялта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Гаспринської
селищної Ради про визнання частково недійсним рішення та державного акту та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні
звернувся до суду з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги,  просить суд
визнати частково недійсним рішення 37-ої сесії
4 скликання Гаспринської селищної ради № 27 від 09 грудня 2005 року про
затвердження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки і передачі
безкоштовно у власність ОСОБА_3, загальною площею 0,0099 га  для будівництва індивідуального гаража
АДРЕСА_1, виключив з земельної ділянки площею 22,6 кв.м ділянку шириною 0,55
метрів з сходами та довжиною 7,74 м, якою користується  позивач для проходу до своєї будівлі,
підпірною стіною, а також ділянку перед гаражем, площею 3,34 х 5,5 м. Визнати
частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий
ОСОБА_3, серії ЯБ № 450063, від 27 березня 2006 року в частині земельної
ділянки площею 22,6 кв.м.
мотивовані тим, що ставши власником гаражу позивач
звернувся в Гаспринську селищну раду із заявою про надання  у власність земельної ділянки площею 0,0096
га для будівництва і обслуговування гаража. Рішенням 19-ої сесії 24 скликання
Гаспринської селищної ради № 15 від 06.02.2004 року йому був наданий дозвіл на
складання проекту відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування
гаража. Після цього, він вирішив прибудувати до гаража житловий будинок, у
зв'язку з чим, звернувся в селищну раду із заявою про надання земельної ділянки
для будівництва і обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0, 050
га. Рішенням 31-ої сесії 4-го скликання Гаспринської селищної ради № 9 від
01.04. 2005 року, заяву  було
задоволено,  та дозволено збір матеріалів
попереднього узгодження місце розташування земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку і господарських споруд АДРЕСА_2, орієнтовною
площею 0, 050 га. Рішенням 38-ої сесії 4 скликання Гаспринської селищної ради №
22 від 30.12.2005 року позивачу був відновлений термін оформлення документів по
відведенню земельної ділянки строком на 1 рік. Позивач провів збір документів і
одержав необхідні узгодження, встановлені чинним земельним законодавством та
звернувся до Гаспринської селищної ради. Проте,
документи не були прийняті Гаспринською селищною радою для винесення на
розгляд сесії, оскільки при проведенні геодезичних робіт було встановлено, що
проектована  до відведення земельна
ділянка частково зайнята суміжником
ОСОБА_3,  та  мається накладення земельних ділянок
орієнтовною площею 19 кв.м.  Більш того,
рішенням 37-ої сесії 4 скликання Гаспринської селищної ради № 27 від 09 грудня
2005 року був затверджений проект землеустрою по відведенню земельної ділянки і
передана безкоштовно у власність  ОСОБА_3
площею 0,0099 га, для будівництва індивідуального гаража АДРЕСА_1, та 27
березня 2006 року йому виданий державний акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ № 450063,  в межі якого
була включена територія сходів, що є проходом до його гаража, підпірна стіна,
зміцнююча земельну ділянку на якій знаходиться гараж і якою колишній власник
гаража користувався з 1995 року, а він з 1998 року. Вважає, що ОСОБА_3 передано
19 кв.м. землі, якою він  користується.
Іншого під'їзду до гаража не має. Відведення ОСОБА_3 частини земельної ділянки,
що раніше використовувалася позивачем для здійснення під'їзду і проходу до
гаражу, перешкоджає  повною мірою
реалізувати право власності по обслуговуванню і використанню гаражу.

Відповідач ОСОБА_3  позов не визнав та звернувся до ОСОБА_2 з
зустрічним позовом, в якому просить суд усунути йому перешкоди в користуванні
земельною ділянкою  АДРЕСА_1, зобов'язав
ОСОБА_2 знести металеві ворота та сходи на зазначеній земельній ділянці.  Вимоги мотивовані тим, що він є власником
земельної ділянки, ворота та сходи встановлені самочинно та перешкоджають йому
користуватися земельною ділянкою, добровільно демонтувати  ОСОБА_2 відмовляється.

Представник Гаспринської селищної Ради позов
ОСОБА_2 також не визнав, вважає його необґрунтованим, оскільки Гаспринська
селищна Рада  діяла у межах своїх
повноважень і у відповідності до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» при
передачі земельної ділянки ОСОБА_3, однак вважає, що цей спір  повинен бути врегульований мировою угодою,
шляхом корегування меж земельних ділянок.

Заслухавши
сторони, їх представників, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити повністю, а зустрічні вимоги
ОСОБА_3 задовольнити  з наступних
підстав.

У відповідності
до ст.6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод від 04 листопада
1950 року ратифікованою Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожний при
вирішенні питання про його цивільні права й обов'язки має право на відкритий і
справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом, установленим
законом.

У відповідності зі ст.31 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні», у компетенцію виконкомів  міських, селищних, сільських Рад входить
надання, дозволу на будівництво об'єктів містобудування, незалежно від  форм власності, прийняті в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, видача архітектурно-планувальних завдань і
технічних умов на будівництво, видача дозволів на проведення робіт.

У відповідності
зі ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» селищна рада
має повноваження реєстрації суб'єктів права власності на землю, права користування
землею й договорів на оренду землі, видачі
документів права власності й права користування.

ОСОБА_2в
порядку передбаченим законодавством звернувся до Гаспринської селищної ради з
заявою про надання земельної ділянки  для
будівництва і обслуговування гаража.

Рішенням
19-ої сесії 24 скликання Гаспринської селищної ради № 15 від 06.02.2004 року
йому був даний дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для
будівництва і обслуговування гаража.

Рішенням 38-ої сесії 4 скликання
Гаспринської селищної ради № 22 від 30.12.2005 року ОСОБА_2 був  відновлений термін оформлення документів по відведенню земельної ділянки строком на 1 рік.

ОСОБА_3 також в порядку передбаченим законодавством звернувся до
Гаспринської селищної ради з заявою про надання земельної ділянки  для будівництва і обслуговування гаража.

Рішенням  Гаспринської селищної Ради №27 від 09 грудня
2005 року був затверджений проект відводу і земельна ділянка площею по 0,0099
га із земель Гаспринської селищної ради АДРЕСА_1, передана ОСОБА_3 у власність
для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу.

На підставі
зазначеного рішення ОСОБА_3  27 березня
2006  року отримав  державний акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ №450063.

Гаспринська
селищна Рада, як власник зазначеної земельної ділянки, вправі розпорядитися
нею, що й було зроблено.

На момент
передачі у власність земельної ділянки вона
законних користувачів не мала, т.б. була вільна. Та обставина, що
ОСОБА_2стверджує, що тривалий час користувався даною земельною ділянкою,
встановив ворота та збудував сходи, не може свідчити про незаконність передачі
у власність земельної ділянки ОСОБА_3

Судом
встановлено, що проект відводу ОСОБА_3 був затверджений 09 грудня 2005 року, в
той час, коли ОСОБА_2 тільки відновили
строк на оформлення
документів по відведенню земельної ділянки. Доказів того, що усі необхідні
документі для відведення земельної ділянки ОСОБА_2 були підготовлені,
узгодженні і представлені в Гаспринську селищну раду для затвердження, суду не
представлено.

Гаспринська селищна Рада, приймаючи
рішення,  діяла у межах своїх повноважень
і у відповідності зі ст.31 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Судом
встановлено, що ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку у
встановленому законом порядку, без
порушень діючого законодавства.

Таким чином, право власності ОСОБА_3
охороняється законом.

Ст.41
Конституції України  говорить, що право
власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно обмежений  у його здійсненні. Приватна власність
охороняється державою, що забезпечує його недоторканність і саме в чинність
цього ніхто не може бути обмеженим у його здійсненні.

Відповідно до
ст. 391 ЦК України, власник  майна має
право вимагати усунення перешкод у здійсненні
їм права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 90 ЗК
України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в
порядку, установленому законом.

Зі ст. 152 ЗК
України слідує, що власник земельної ділянки може вимагати усунення яких-небудь
порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Також судом
встановлено, що  ОСОБА_2 самочинно були
встановлені металеві ворота та  сходи на
земельній ділянці, належній ОСОБА_3.

Ці обставини
підтверджуються  листом головного
архітектора м.Ялта В.І. Приступа від 26.06.2006 року №14/2089, згідно з яким
УГА згоди на встановлення ОСОБА_2 ворот та сходів не давав; листом заступника
начальника управління земельних ресурсів Маркова В.Н. від 26.06.2006 року,
згідно з яким ОСОБА_2притягнутий до адміністративної  відповідальності за ст.53-1 КУоАП; листом
начальника інспекції ДАБК Мазуренко №03/3975 від 27.10.2006 року; приписом;
листом голови постійної депутатської комісії по архітектурі та містобудуванню
Гаспринської селищної Ради Земляної О.І. від 12.12.2006 року №861/02-9, тощо.

Відповідно
до виписки з протоколу №3 постійної депутатської  комісії по землекористуванню Гаспринської
селищної ради від 18.10.2006 року, ОСОБА_2 приступив до використання земельної
ділянки без право установчих документів, а також веде будівництво без
необхідних дозвільних документів.

Також
факт встановлення воріт та збудування сходів ОСОБА_2 на земельній ділянці
ОСОБА_3 підтверджується висновком експерта №1907 від 01 листопада 2006 року.

Відповідно  до  ст.
376  Цивільного  кодексу
України житловий  будинок,  будівля,
інше  нерухоме  майно
вважаються  самочинним  будівництвом, якщо  вони
збудовані  або  будуються
не  земельній ділянці, що  не
була  відведена  для  цієї  мети,
або  без  належного
дозволу,  чи  належно затвердженого  проекту, або
з  істотним  порушенням
будівельних  норм  і правил.
Особа  яка  здійснила
або  здійснює  самочинно
будівництво  не  набуває право
власності  на  нього.

Згідно ст.ст.10,
60 ЦПК України, кожна сторона повинна викласти ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, представити докази.

Ніяких  право установчих документів ОСОБА_2 суду не
надано, не надано також і доказів того, що будівельні роботи проведені  на підставі дозволу Гаспринської селищної
Ради. Таким чином, доказів законності встановлення воріт та будівництва
сходів,  не надано.

Посилання
ОСОБА_2 на ту обставину, що іншої можливості влаштування під'їзду до  його гаражу не має, суд вважає
необґрунтованим, оскільки відповідно до висновку експерта №1907 від 01
листопада 2006 року така можливість існує, але вона потребує додаткових
погоджень. Суд вважає, що ОСОБА_2 наполягає на вимогах, оскільки влаштування
іншого  під'їзду для нього більш
складніше, потребує додаткових зусиль по погодженню з усіма зацікавленими
службами.

Суд
дослідивши  всебічно, повно,
безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність,
допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності,
вважає, що вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, як необґрунтовані, а
порушене право власності ОСОБА_3підлягає судовому захисту шляхом покладення
на    ОСОБА_2 зобов'язання знести
самочинно встановлені на земельній ділянці ОСОБА_3ворота та збудовані сходи.

Відповідно
до ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його
виконання.

На підставі
викладеного та керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини й основних
свобод від 04 листопада 1950 року ратифікованою Верховною Радою України 17
липня 1997 року, ст.ст.12, 116, 118, 119, 152, 158 ЗК України, ст.376, 391 ЦК
України, ст.26, 31, 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 8,
10, 11, 59, 60, 205, 208, 209, 212-215
ЦПК України,

В  И
Р  І  Ш
И  В:

У позові
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Гаспринської селищної Ради про визнання частково
недійсним рішення та державного акту - відмовити.

Зустрічний
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути  перешкоди в користуванні земельною ділянкою,
площею 0,0099 га, АДРЕСА_1, зобов'язав ОСОБА_2 знести металеві ворота та сходи
на зазначеній земельній ділянці.

У випадку, якщо
відповідач не виконає рішення суду протягом одного місяця з дня набрання їм
законної сили, ОСОБА_3 має право здійснити зніс самочинних металевих воріт та
сходів своїми діями з подальшим стягненням витрат з  ОСОБА_2.

Рішення може
бути  оскаржене  в апеляційному порядку до  Апеляційного
суду  АР Крим  через
Ялтинський  міський  суд шляхом подачі в  десятиденний строк  з  дня  проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього  протягом
двадцяти днів апеляційної скарги.

Рішення суду
набуває чинності після закінчення строку представлення заяви про апеляційне
оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не була представлена.

Суддя: