Справа № 22-ц-1723/2007р.                                               Головуючий 1-ї інст.: Наумова С.М.
Категорія: спростування
Інформації, відшкодування моральної шкоди                           Доповідач:                Яцина В.Б.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 р.                                                                                         м. Харків.

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого -
судді Луспеника Д.Д., суддів: Яцини В.Б. і Швецової Л.А., при секретарі
Жорняк Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова
від 22 лютого 2007 року по   цивільній
справі   за   позовом
ОСОБА_1 до   закритого
акціонерного    товариства    «Готель
Харків»,    харківського    комунального    товариства «Міськелектротранс» про спростування
недостовірної інформації на агітаційних плакатах, відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

18.08.2004 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до виконавчого
комітету Дзержинської районної ради м. Харкова, в якому після його
неодноразового уточнення та заміни відповідача, з посиланням на ст.ст. 277, 280 ЦК України
просив суд зобов'язати ХКП «Міськелектротранс» спростувати неправдиву
інформацію, яка під час передвиборної агітації на виборах Президента України 2004 року була
поширена на плакатах, вивішених біля станції метро «Наукова», на будинку
«Готелю Харків», на повороті з вул. Сумській на пл. Свободи, зі змістом:
«Харківщина - за
ОСОБА_2!», - шляхом
розміщення в тих же місцях аналогічного
плакату з написом «Не вся Харківщина за ОСОБА_2!».

При цьому послався
на те, що він, як харків'янин, підтримує ОСОБА_3, а тому розміщена на плакатах інформація є негативною і
неправдивою, ображає його честь, гідність та завдає моральної шкоди, яку
він оцінює у розмірі 1700
грн.

Під час розгляду справи позивач підтримав свої вимоги і пояснив, що вказані
плакати, зміст яких він просить спростувати, була також
недобросовісною передвиборчою агітацією. В судовому засіданні районний суд
замінив відповідача - районний
виконавчий комітет Дзержинської районної Ради м. Харкова на - ХКП
«Міськелектротранс та залучив у якості відповідача ЗAT «Готель
Харків».

Представники
відповідачів в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що в період передвиборчої компанії 2004 року ЗАТ «Готель Харків»» і ХКП «Міськелектротранс» не розміщували
будь-яких рекламних плакатів і щитів політичного характеру, а також не укладали
подібних договорів з іншими юридичними особами, тому права позивача не
порушували.

Рішенням
Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2007
року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з таким рішенням, просить його скасувати і
ухвалити нове по суті його позовних вимог, оскільки висновки районного суду
суперечать обставинам справи і наявним у справі доказам, суд порушив норми
процесуального права.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення сторін, що з'явилися,
відповідно до ст. 303 ЦПК
України перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,
обговоривши доводи скарги, дійшла до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у
задоволенні позову, районний суд виходив з того, що не встановлено факту
розміщення спірних плакатів відповідачами, завдання відповідачами позивачу моральної шкоди, а також вважав, що напис на
плакаті не може розцінюватися як поширення неправдивої інформації.

Судовим
розглядом встановлено, що плакати з написом: «Харківщина за ОСОБА_2» восени 2004 року у період
передвиборної компанії були розміщені біля станції метро «Наукова», на готелі
«Харків», та на перехресті пр. Правди з вул. Сумською у м. Харкові (а.с. 82). Але в матеріалах
справи відсутні докази того, що спірні плакати були розміщенні відповідачами,
тобто, що інформацію, яку позивач вважає неправдивою, поширювали відповідачі.
Наявні у протоколах допиту покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 таких відомостей
не містять і можуть свідчити лише про наявність плакатів з відповідним змістом
у вказаних місцях.

Згідно
роз'яснень які містяться у п. 17
постанови Пленуму ВС
України «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі,
гідності і ділової репутації громадян та організацій» від 28 вересня 1990 року № 7 (з наступними
змінами), на позивача покладається обов'язок довести факт поширення відомостей,
які його порочать, особою, до якої пред'явлений позов.

Крім того,
позивач не надав достовірних доказів того, що плакат з написом «Харківщина - за ОСОБА_2!»
принизили його честь або гідність і завдали позивачу моральної шкоди. Той факт,
що він має інші політичні уподобання і голосував за іншого кандидата у
Президенти України, ще не свідчить про завдану моральну шкоду, оскільки зміст
вказаного плакату має загальний характер і містить агітацію, а не поширює
конкретну інформацію про позивача.

Відповідно до
ст. 277 ЦК
України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок
поширення про неї і членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на
відповідь, а також на спростування цієї інформації, яке здійснюється особою,
яка поширила інформацію.

Згідно зі ст. 280 ЦК України, якщо
фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано
майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна
шкода відшкодовується особою, яка її завдала.

Позивач всупереч
свого процесуального обов'язку, передбаченого ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не
надав доказів і не довів ту обставину, що відповідачі поширили недостовірну
інформацію, яку він вважає недостовірною.

Судова колегія
також вважає, що оскільки зміст агітаційного плакату «Харківщина -за ОСОБА_2!» не можна однозначно тлумачити як інформацію щодо певних
фактів, він має характер агітаційного заклику, виражає точку зору певної
частини населення, носить оціночний характер, - тому його розміщення в публічних місцях не може вважатися
поширенням недостовірної інформації.

Виходячи з
наведеного, оскільки висновки районного суду відповідають нормам матеріального
і процесуального права, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст.
303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.