Справа №2-236/2007
РІШЕННЯ                       ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

про задоволення позову про визнання договору дійсним

22 лютого 2007 р.                                                                 АРМЯНСЬКИЙ
МІСЬКИЙ СУД

АВТОНОМНОЇ
РЕСПУБЛІКИ КРИМ

у складі:
головуючого судді                     - ШЕСТАКОВСЬКОЇ
Л.П.

за участю:
секретаря                                 - ШЕВЧЕНКО С.В.

позивача                                  - ОСОБА_1

представників
позивача       - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Армянську АР
Крим справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу
квартири дійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Української універсальної біржі,
розташованої АДРЕСА_1, та
третьої особи на стороні відповідача Підприємства Армянського міського бюро
реєстрації та технічної інвентаризації про визнання права приватної власності
на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2,
загальною площею 43,6 кв.м,
жилою площею 28 кв. м.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 09.04.1999 р. брокерська контора відповідача посвідчила договір
купівлі-продажу НОМЕР_1 та
біржовий контракт НОМЕР_2 між
ним, як покупцем, з однієї сторони, та продавцем ОСОБА_2, від імені якого діяв
його представник ОСОБА_3,
з другої сторони, згідно з якими він купив зазначену квартиру та став її
власником. В подальшому на підставі ст. 15
Закону України про товарну біржу вказаний договір нотаріально не
посвдчувався. Однак цей договір купівлі-продажу був зареєстрований в
Джанкойському бюро технічної інвентаризації, про що було проведено запис НОМЕР_3 в реєстрову
книгу за номером НОМЕР_4.

Позивач в позові стверджує, що на момент вчинення
договору купівлі-продажу через біржу та на момент реєстрації його в органі БТІ
йому ніхто не говорив про недійсність такої угоди через відсутність її
нотаріального посвідчення. Та саме відсутність у нього, як у власника квартири,
нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу вищезгаданої квартири на
даний момент перешкоджає йому розпорядитися вказаним об'єктом нерухомості на
свій розсуд, вчинивши будь-який передбачений законом правочин.

В позові ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності
на квартиру АДРЕСА_2.

На стадії попереднього розгляду справи позивач змінив
предмет позову та відповідача, залишивши без змін підстави позову. - Такого
відповідача, як Українська універсальна біржа, він замінив іншим відповідачем - ОСОБА_2, тобто
особою, яка була попереднім власником його квартира та була при укладанні угоди
її купівлі-продажу продавцем. Замість визнання за ним права власності на
придбану квартиру, позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу цієї
квартири НОМЕР_2 від 09.04.1999 p., укладений
між ним та відповідачем, посвідчений Українською універсальною біржою, згідно з
якими він купив зазначену квартиру та став

її власником, що
підтверджується витягом із реєстру прав власності на нерухоме майно, оскільки
вказаний договір був ним зареєстрований у встановленому законом порядку в
Джанкойському БТІ 23.04.1999
р., а в подальшому внесено до відповідного єдиного державного
реєстру.

В суді позивач
свій позов підтримав.

Позивач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце
розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України
шляхом завчасного оголошення в загальнодержавному та місцевому друкованих
органах (газета „Урядовий кур'єр" за 13.02.2007
р. та „Кримська газета" за 8.02.2007
p.). Виходячи з вимог ч.4 ст. 169 ЦПК Україн, суд розглядав справу на підставі наявних в
ній даних та доказів.

В суді встановлено, що дійсно 09.04.1999
р. брокерська контора Української універсальної біржі, розташованої в м.
Полтава, посвідчила договір купівлі-продажу НОМЕР_1 та біржовий контракт НОМЕР_2 між позивачем, як покупцем, з однієї сторони, та
відповідачем, як продавцем, від імені якого діяв його представник ОСОБА_3, з другої
сторони, згідно з якими позивач став власником двокімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною
площею 43,6 кв.м,
жилою площею 28 кв. м.
Після укладання цього нотаріально не посвідченого договору позивач зареєстрував
його в Джанкойському БТІ 23.04.1999
p., що підтверджується виданим йому відповідним реєстраційним
свідоцтвом, чинним на той час.

Реєстрація Джанкойським БТІ права власності ОСОБА_1. на спірну квартиру на
підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той
момент не суперечило чинному законодавству. Інструкція про порядок Державної
реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у
власності юридичних і фізичних осіб, зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 26.06.1998 р. за № 399, затверджена
наказом Держкомітету будівництва, архітектури й житлової політики України 09.06.1998 р. № 121 і Доповнення № 1 до цієї
Інструкції передбачали перелік документів, на підставі яких здійснюється
державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна. У пункті 9 Доповнення № 1 такими
підставами зазначені договори купівлі-продажу й міни, зареєстровані біржею.
Така ж підстава для державної реєстрації була передбачена і в Тимчасовому
положенні про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженому наказом Міністерства юстиції України

Отже, угода купівлі-продажу квартири, укладена 9.04.1999 р. сторонами та
посвідчена Українською товарною біржею м. Полтава, перебувала в межах правового
поля України, підлягала державній реєстрації у встановленому порядку, тому
повинна бути визнана судом дійсною.

При цьому існуюча тепер у позивача перешкода при вчиненні будь-якого
дозволеного законом правочину стосовно вказаної квартири, яка вимагає
нотаріального оформлення, також обгрунтована і правомірна. - Як ст. 227 ЦК України в
редакції 1963 року,
так і ст. 657 ЦК України
в редакції 2003 року, що
набрав чинності з 01.01.2004
року, до форми договорів купівлі-продажу житла (квартир) висувають
спеціальну вимогу - вони
підлягають нотаріальному посвідченню й державній реєстрації.

Ст.ст. 47,227
ЦК України в редакції 1963
р. прямо передбачають, що недотримання передбаченої законом вимоги до форми
договору тягне недійсність цього договору.

Аналогічне посилання міститься й у нормах нового ЦК України, що
набрали чинності з 1.01.2004
р. Так, ч.1 ст. 220 вказує,
що у випадку недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним.

Але в даному випадку суд вважає необхідним застосувати
положення ч.2 ст. 220 ЦК
України, оскільки дійшов висновку про те, що сторони, укладаючи 9.04.1999 р. договір
купівлі- продажу квартири, домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але
наразі відповідач ухиляється від явки до суду та вирішення з позивачем питань
нотаріального посвідчення цього договору. За таких обставин суд вважає
обгрунтования та законним визнати цей договір дійсним, і в цьому разі він не
вимагається його наступного нотаріального посвідчення.

Крім того, ч. 2
ст. 331 ЦК України
передбачає в разі, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної
реєстрації. - 3 наданого
позивачем суду Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ( а.с. 9), видно, що спірна
квартира вже занесена до вказаного реєстру як приватна власність позивача. З 1999 р. і до цього
часу її ніхто не оспорював.

Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи,
оцінивши представлені докази в їхній сукупності, суд вважає позов належним до
задоволення.

Виниклу в сторін ситуацію з біржовим посвідченням договору купівлі-продажу
квартири, подальшою державною реєстрацією права власності покупця на цю
квартиру у встановленому порядку, а також з наступною неможливістю позивача
відносно вказаної квартири оформити подальшу угоду, що вимагає нотаріального
посвідчення, суд відносить на недосконалість і непослідовність державного
регулювання ринку нерухомості, правова база якого в 90-х роках минулого
століття перебувала в суперечливому стані, породжувала колізії закону й призводила
до невідповідностей в діях нотаріусів, бірж й органів державної реєстрації
об'єктів нерухомості. У результаті цього сторони не змогли однозначно визначити
спосіб, порядок і форму угоди з нерухомістю.

Суд дійшов висновку, що сторонами договір купівлі-продажу виконаний у
повному обсязі, однак в наслідок необізнаності та правової непоінформованості
вони ухилилися від своєчасного його нотаріального посвідчення.

Ст. 41 Конституції
України вказує, що кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися
своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності,
право власності є непорушним.

Ст. 12 Закону
України «Про власність» передбачає, що громадяни набувають право власності
внаслідок угод, не заборонених законом.

Оформлення угод купівлі-продажу житлових будинків і квартир через біржі і
державна реєстрація таких договорів в 1996
році законом заборонено не було.

За таких обставинах суд визнає договір купівлі-продажу спірної квартири
дійсним і в даному випадку наступне нотаріальне посвідчення договору вже не
потрібне.

Підстав, що перешкоджають задоволенню позову ОСОБА_1, судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 10,
11, 60-61, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 47, 227 ЦК України (в редакції 1963
року), ст. ст. 220,
657 ЦК України (в редакції 2003
р.), ст. ст. 4, 12,19 Закону України «Про власність», ст. 41 Конституції
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу НОМЕР_1 двокімнатної
квартири АДРЕСА_2
загальною площею 43,6 кв.м,
жилою площею 28 кв. м.,
укладений між ОСОБА_1 як покупцем, та ОСОБА_2, який діяв через свого
представника ОСОБА_3 як продавцем, посвідчений брокерською конторою Української
універсальної біржі', розташованої в м. Полтава по вул.. Шевченка, буд. № 52.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду

АРК через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін з
дня проголошення

рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів

апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку  4 ст. 295

ЦПК України.