Справа №2-295/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року                                        Оболонський районний суд м. Киева у складі:

головуючого судці                                                                   Шевчука А. В.,

при секретарі                                                                           Дідківській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, відкритого акціонерного товариства "Страхова
компанія "ПЗУ Україна"
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

встанов и в:

У вересні 2006 року позивач
звернулася до суду з зазначеним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 31 липня 2006 року о 15 год. 20 хв. по пр. Московському у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода:
водій автомобіля «Мерседес» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 порушила п.
10.9 Правил дорожнього руху України та здійснила зіткнення з автомобілем «Деу-Ланос» д/н НОМЕР_2, під керуванням
позивача. Внаслідок цього, автомобілю позивача були завдані
механічні пошкодження. На підставі висновку ОСОБА_3 автотоварознавчого
дослідження від 5 вересня 2006 року матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Деу-Ланос» д/н НОМЕР_2, внаслідок
його пошкодження при ДТП складає 4112 грн. 71 коп. Вартість
проведення автотоварознавчого дослідження, яка була сплачена за послуги експерта становить 250 грн. Позивачу також було
заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі
5000 грн. Моральну шкоду позивач вбачає в тому, що в результаті пошкодження її
автомобіля вона пережила сильний душевний біль, нервовий стрес та моральні страждання. Відповідно до страхового Полісу від 26 липня
2006 року укладеного між ВАГ "Страхова
компанія "ПЗУ Україна" та ОСОБА_2., було
застраховано цивільно-правову відповідальність останньої як власника
транспортного засобу «Мерседес-Бенс» д/н НОМЕР_1.
У зв'язку із цим, позивач просила стягнути у солідарному порядку із відповідачів завдану матеріальну шкоду у розмірі
4362 грн. 71 коп. та судові витрати, крім того, з
ОСОБА_2 5000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної
моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та її представник
позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх
задовольнити та надати відповідні пояснення.

Представник ОСОБА_2позовні вимоги визнав частково і
суду пояснив, що погоджується лише з сумою 510 грн.
на виплату франшизы, проти задоволення решти позовних
вимог заперечив.

Представник ВАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" вказав, що не заперечують відшкодувати кошти за проведення експертизи та вартість
відновлювального ремонту автомобіля за мінусом франшизи,
однак, шкода пов'язана із втратою товарного вигляду автомобіля не
підлягає відшкодуванню страховиком.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, тобто
обов'язок доказування покладений на сторони .

Суд. вислухавши учасників процесу, свідків,
перевіривши матеріали справи встановив, що 31 липня 2006 року о
15 год.
20 хв. по пр. Московському у м. Києві водій автомобіля «Мерседес-Бенс» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 здійснила
зіткнення з автомобілем «Деу-Ланос» д/н НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_1. Винуватість ОСОБА_2 у скоєнні
правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП

2

України та порушення п. 10.9 Правил
дорожнього руху України підтверджено постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15 вересня 2006 року
№3-24210/2006.

Право власності позивача на автомобіль «Деу-Ланос» д/н НОМЕР_2 підтверджується
матеріалами справи.

Право власності ОСОБА_2 на
автомобіль «Мерседес-Бенс» д/н НОМЕР_1 на момент скоєння ДТП підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала
шкоди, звільняється  від  її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням,
зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-
і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших
осіб.

За п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України
"Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки
розуміється юридична особа або громадянин, що
здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання,
оперативного управління або з інших підстав
(договору оренди, довіреності тощо).

Більше того відповідно до п.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) при заподіянні шкоди
джерелом підвищеної небезпеки на його
володільця не може бути покладено обов'язок по її відшкодуванню,
якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених
спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого.

Оцінивши зібрані по справі і досліджені у судовому
засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що ДТП сталося з вини ОСОБА_2, підстав для звільнення від обов'язку по відшкодуванню заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки шкоди, зокрема умислу з боку потерпілої, суд не вбачає.

Згідно висновку ОСОБА_3
автотоварознавчого дослідження від 5 вересня 2006 року матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Деу-Ланос» д/н НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження при ДТП складає 4112 грн. 71 коп., з яких 2201 грн. 84 коп. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу
транспортного засобу та 1910 грн. 87 коп. величина
втрати товарної вартості.

У відповідності до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 26 липня 2006 року укладеного між ВАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та ОСОБА_2., було застраховано цивільно-правову
відповідальність останньої як власника транспортного засобу «Мерседес-Бенс» д/н НОМЕР_1, при цьому встановлена франшиза при страховому відшкодуванні за шкоду, заподіяну
майну потерпілих у розмірі 510 грн.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних
засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються, витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку,
встановленому законодавством, а у відповідності
до п.32.7 ст. 32 цього Закону, страховиком не відшкодовується шкода пов'язана із втратою товарного вигляду транспортного
засобу.

3

Також ст. 34 п.34.2 Закоту України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних
засобів" передбачає можливість відшкодування страховиком
витрат потерпілому на проведення експертизи.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 визнав
позовні вимоги в частині компенсації 510 грн. суми франшизи.

Таким чином, враховуючи зазначене, з ВАТ
"Страхова компанія "ПЗУ Україна'' підлягає відшкодуванню 1691 грн. 84 коп. вартості відновлювального ремонту
належного ОСОБА_1 автомобіля «Деу-Ланос» д/н
НОМЕР_2 з урахуванням зносу та 250 грн. за проведення експертного дослідження, а з ОСОБА_2
1910 грн. 87 коп. величини втрати товарної вартості
цього автомобіля та 510 грн. на компенсацію франшизи.

Позовні вимоги щодо заподіяної моральної шкоди
знайшли підтвердження в судовому засіданні частково.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Згідно п.9 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.95" Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (із змінами, внесеними згідно з
Постановою Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001 ) розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та справедливості.

Як вказує позивач, внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди їй заподіяно моральну шкоду. Пошкодження автомобіля стало причиною її
душевних страждань, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_1
та ОСОБА_3.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів", страхувальник не відшкодовує
моральну шкоду, передбачену п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, таке відшкодування
у розмірі визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні
ДТП.

Позивач загальну суму завданої моральної шкоди оцінює в 5000 грн.

Разом з тим, позивач не в повній
мірі обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди саме в розмірі 5000 грн. так як в судовому засіданні не надав відповідних
доказів щодо характеру та обсягу страждань, яких
зазнав, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо)
саме на суму позову в цій частині. Суд, враховуючи факт участі позивача в ДТП та пошкодження автомобіля, виходячи із
засад розумності, виваженості та справедливості
вважає, що діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду на суму 700 грн. яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає
необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 403 грн. 36 коп.
понесених судових витрат, а саме: витрати по оплаті державного мита в розмірі 59 грн. 50 коп.. витрати по оплаті
інформаційно технічного забезпечення розгляду
справи в розмірі 30 грн., за відправку телеграм 13 грн. 86 коп. та витрати на надання правової допомоги у розмірі 300 грн., що
підтверджується відповідними доказами.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 23, 625,
1166, 1167,1187 ЦК України, ст.ст. 22, 29, 32. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової

4

відповідальності власників наземних
транспортних засобів", ст.ст. 10, 60, 88. 209, 212. 213,214,215,218
ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стяягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди
1910 грн. 87 коп. та 510 грн. на компенсацію суми франшизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування заподіяної моральної шкоди 700 грн. та 403 грн. 36 коп.
понесених судових витрат.

Стягнути з ВАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_1 1691 грн. 84 коп. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та
250 грн. за проведення експертизи.

В решті позовних вимог відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може
бути подано до апеляційного суду м. Києва через Оболонський
районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в двадцятиденний
строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.