Справа
Категорія №
40 4                               Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНEM  УКРАЇНИ

17  січня  2007
року
колегія  суддів  судової
палати  в  цивільних
справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого-
судді Неклеси В.І.

суддів; -                    Митрофанової
Л.В., Карнаух В.В.

при секретарі -          Кобзєвій К.І.

за участю: позивачки ОСОБА_1, представника Товариства з
обмеженою відповідальністю «Універсалпродукт» - ОСОБА_2; представника Генерального директора Товариства з
обмеженою відповідальністю «Універсалпродукт» ОСОБА_3 -ОСОБА_4.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу за апеляційними скаргами Генерального директора Товариства
з обмеженою відповідальністю «Універсалпродукт» ОСОБА_3 Товариства з обмеженою
відповідальністю «Універсалпродукт» на рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 15 червня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Універсалпродукт», Генерального директора
Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалпродукт» ОСОБА_3 про
поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2006
року ОСОБА_1
згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу ОСОБА_5, звернулась до суду з
позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалпродукт»,
Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю
«Універсалпродукт» ОСОБА_3 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що
працювала у відповідача ТОВ "Універсалпродукт" оператором та з 15.03.2006 року була
звільнена з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України, за прогул без поважної причини.
Позивачка вважає звільнення незаконним, тому, що була відсутня на роботі з
поважних причин, знаходилась на обстеженні у лікаря, звільнена без погодження
адміністрації з профспілковим комітетом ТОВ та адміністрація при звільнені не
врахувала, що на день звільнення вона була вагітна. Тому, просила суд поновити
її на займаній посаді та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу та
суму моральної шкоди.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого
Рогу від 15 червня 2006 року позов
ОСОБА_1 в
задоволено частково.

Суд поновив ОСОБА_1 на посаді оператора ПК
відділу НОМЕР_1
Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалпродукт» з 15 березня 2006 року.

Суд стягнув з відповідача, службової особи Генерального
директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалпродукт» ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1692 грн. 14
коп., 50 грн.
витрати на правову допомогу, всього 1742,14
грн. З відповідача ТОВ «Універсалпродукт» на користь ОСОБА_1 суд стягнув
грошову компенсацію завданої моральної шкоди в сумі 2000 грн., 50 грн. витрати на
правову допомогу, а всього 2050
грн.

З відповідачів на користь держави суд стягнув по 34 грн. судовий
збір, 15 грн.
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи на
користь Державного підприємства «Судовий інформаційний центр».

В апеляційних скаргах Товариства з обмеженою
відповідальністю «Універсалпродукт», Генеральний директор Товариства з
обмеженою відповідальністю «Універсалпродукт» ОСОБА_3 ставить питання про
скасування рішення суду та постановления нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з тих підстав, що суд першої інстанцій при
ухваленні рішення не з*ясував обставин які стали підставою для її звільнення.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів
вважає, що скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої
інстанціїї дійшов правильного висновку про те, що при звільнені позивачки за
п.4 СТ.40 КЗпП України, відповідач не дотримався вимог трудового законодавства.
Зокрема, причини відсутності позивачки на робочому місці 15.03.2006 року з 9.00 до 13.00 годин не можуть
бути визнані неповажними, так як судом першої інстанції встановлено, що в цей
день з 10.00 до 12.30 годин позивачка
перебувала на амбулаторному прийомі у лікаря, що підтверджується довідкою та
випискою з амбулаторної карти позивачки.

Крім того, позивачка була звільнена в порушення вимог ч.З
ст. 148 КЗпП
України, так як на час звільнення була вагітна.

Тому, колегія суддів вважає, що поновлюючи позивачку на
роботі, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по
справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Однак, висновки суду першої інстанції про стягнення
середнього заробітку позивачки за час вимушеного прогулу з Генерального
директора ТОВ "Універсалпродукт" ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст.237
КЗпП України, так як службова особа, винна у, незаконному звільненні, зобов* язана покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі,
організації у зв*язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, а не
самій позивачці, як вказано в рішенні суду першої інстанції. Тому, на думку
колегії суддів, рішення суду в цій частині, згідно умов ч.1п.4 ст.309 ЦПК
України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення
середнього заробітку позивачки за час вимушеного прогулу з відповідача
підприємства ТОВ "Універсалпродукт".

Крім того, на думку колегії суддів, суд першої інстанції
при визначенні розміру моральної шкоди, стягнутої з ТОВ "Універсалпродукт"
на користь позивачки ОСОБА_1, виходив лише з принципів розумності та
справедливості. За таких обставин, враховуючи, що ст.237-1 КЗпП України не
встановлений конкретний розмір моральної шкоди, колегія суддів, з огляду на
розмір моральної шкоди, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер
порушення трудових прав позивачки і пов"язані з ними її фізичні і моральні
страждання, інтенсивність і довготривалість фізичних і психічних страждань,
істотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивачки та
наслідків, що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду в частині
стягнення суми моральної шкоди, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з
відповідача на користь позивача з 2000 грн. до 500 грн..

Доводи в апеляційній скарзі ТОВ "Універсалпродукт",
Генерального директора ТОВ "Універсалпродукт" ОСОБА_3 , стосовно
того, що суд при ухваленні рішення не взяв до уваги тих обставин, що при
звільненні позивачки ОСОБА_1, адміністрації підприємста позивачкою не було надано
документів, які підтверджували поважні причини відсутності на робочому місці та
її вагітність та суд не вірно поновив позивачку на роботі з 15.03.2006 року,
так як згідно наказу  НОМЕР_2  від 16.03.2006 року вона була звільнена з
16.03.2006 року, не обгрунтовані та спростовуються матеріалами справи і
висновками суду першої інстанції. Посилання в скарзі ТОВ
"Універсалпродукт", Генерального директора ТОВ
"Універсалпродукт" ОСОБА_3 про порушення судом першої інстанції ст.82
ЦПК України, про прийняття позовної заяви без сплати позивачем судового збору,
суперечить умовам ч.І п.1 ст.4 Декрета Кабінета Міністрів України "Про
державне мито".

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ТОВ
"Універсалпродукт" на користь позивачки ОСОБА_1 стягуються судові
витрати понесені позивачкою на правову допомогу -100 грн., на користь держави
судовий збір у сумі 51 грн. та 8,50 грн; витрати на інформаційно-технічне
забезбечення судового розгляду справи - ЗО грн.

Керуючись ст.ст.303,307,ч.1п.п.3,4ст.309,313,316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги Генерального директора Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Універсалпродукт»  ОСОБА_3