У Х В А Л А

Іменем  України

14 червня 2007 року                                                                                                 м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                     Берднік
І.С.,

Косенка
В.Й.,

Костенка
А.В.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства “Мотор-Січ” (далі - ВАТ “Мотор-Січ”) про
оскарження акту щодо нещасного випадку на виробництві форми Н-1 та
відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2003 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 18 серпня 2003 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2003 року
ОСОБА_1. звернувся до суду з указаним позовом.

Зазначав, що 16 липня 2001 року при
виконанні трудових обов'язків він отримав травму, про що 20 липня 2001 року
було складено акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1.

Відповідно до висновку комісії з розслідування причин нещасного випадку,
аварія сталася, в тому числі, внаслідок порушення ним правил техніки безпеки.

Посилаючись на те, що правила
техніки безпеки він не порушував, позивач просив внести зміни до акту форми
Н-1, визнавши відповідальним за нещасний випадок на виробництві тільки
відповідача, та стягнути з ВАТ “Мотор-Січ” на його користь                20 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2003
року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18
серпня         2003 року, ОСОБА_1 в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1., посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального
права, просить рішення Шевченківського
районного  суду

м. Запоріжжя від 19 травня 2003 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 18 серпня 2003 року скасувати й ухвалити нове рішення,
яким його позов задовольнити.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від
19 травня 2003 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 18
серпня 2003 року постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального
права. Підстав для їх скасування немає.

Керуючись ст. ст. 332, 345 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від
19 травня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 18
серпня 2003 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                      І.С.
Берднік

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко