АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц- 718 2007 р.                                                         Головуючий
Категорія: з правовідносин                                                         Горячківська
про відшкодування шкоди,                                                          Доповідач   в
заподіяної майну особи                                                               інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4
травня 2007 р.
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого                Храпка
В.Д.

суддів                            Магди
Л.Ф. Адаменко Л.В.

при секретарі
Петренко С.П.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Уманського
міськрайонного суду від 12
лютого 2007 р. по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, вивчивши матеріали справи,

встановила:

ОСОБА_2 2 листопада 2006 р. звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В
позовній заяві вказував, що разом з дружиною та двома малолітніми дітьми
проживає в квартирі АДРЕСА_1, що
розташована на першому поверсі будинку. Відповідачка проживає в квартирі № 12 цього будинку.

В 2004 р. він отримав
дозвіл на прибудову до своєї квартири і розпочав будівництво. Відповідачка,
будучи незадоволеною спорудженням прибудови, почала різними способами виявляти
своє невдоволення, зокрема травила його дітей собакою, обзивала їх. З приводу
такої поведінки ОСОБА_3 дружина позивача вимушена була звертатися в органи
міліції/

ЗО серпня 2006 р. в другій половині
дня відповідачка з допомогою, металевого предмету пошкодила дах на прибудові до
його квартири, чим завдала позивачу матеріальної шкоди на суму 342 грн., про що
дільничним інспектором міліції було складено протокол.

2

Внаслідок
неправомірних дій ОСОБА_3 позивачу та членам його сім'ї було заподіяно значної
моральної шкоди. Так, у його малолітнього сина стався нервовий зрив, погіршився
стан здоров'я. Страждають і інші члени сім'ї, а він не в змозі їх захистити від
протиправної поведінки відповідачки, що завдає йому моральних страждань. Розмір
моральної шкоди позивач визначив у 20
тис. грн., які поряд з матеріальною шкодою просив стягнути з ОСОБА_3 Просив
також покласти на відповідачку судові витрати по справі.

8 лютого 2007 р. ОСОБА_2 подав
суду клопотання про зміну позовних вимог, в якому просив визначити розмір
заподіяної йому моральної шкоди у 1700
грн.

Рішенням
Уманського міськрайонного суду від 12
лютого 2007 р. в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись
з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування
рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення його вимог в повному
об'ємі з тих підстав, що суд в порушення вимог процесуального законодавства не
дав належної оцінки поясненням свідків, які підтвердили його вимоги, не прийняв
до уваги надані ним письмові докази, тому висновки суду не відповідають
обставинам справи.

В своїй заяві
від 4 травня 2007 р. ОСОБА_2
просив апеляційний суд розглядати справу без його участі, задовольнити його
апеляційну скаргу в повному об'ємі.

Заслухавши
суддю-доповідача, заперечення проти доводів апеляційної скарги представника
відповідача - адвоката
ОСОБА_1, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що апеляційна скарга повинна бути відхилена
виходячи з наступного.

Судом
встановлено, що між позивачем та відповідачкою склалися неприязні стосунки
через незаконне спорудження позивачем до своєї квартири на першому поверсі
прибудови. Однак переконливі докази про пошкодження даху цієї прибудови ОСОБА_3
ОСОБА_2 суду не надав, тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні його позову
про відшкодування матеріальної шкоди.

Не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи в суді першої інстанції і доводи позивача
про заподіяння відповідачкою йому та членам його сім'ї моральної шкоди.

Посилання
ОСОБА_2 на те, що внаслідок неправомірних дій відповідачки погіршився стан
здоров'я його неповнолітнього сина, також не підтвердженні відповідними
доказами. Зокрема доводи позивача про те, що в його сина з вини ОСОБА_3 стався
нервовий зрив, спростовується копією консультативного висновку лікарів
Консультативнр-діагнозтичної поліклініки

з

Української дитячої спеціалізованої
лікарні «Охматдит» від 15
серпня 2005 р. (а.с.
13), наданого
суду самим позивачем, з якої видно, що синдром підвищеного нервового збудження
у ОСОБА_4 являється станом після перенесення ним захворювання на інфекційний
мононуклеоз.

За наведених
обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, яке
постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

А тому керуючись
ст.ст. 307, 308, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Уманського міськрайонного суду від 12 лютого 2007 р. залишити без
змін.

Ухвала судової
палати набирає чинності одразу після проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців з моменту
її проголошення.

Головуючий
Судді