Апеляційний суд міста Севастополя
Справа  №22ц-369/07р.                                                           Головуючий
в   1   інстанції  Проценко
категорія  21                                                                          Доповідач  в  апеляційній
УХВАЛА ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

„15 березня" 2007
року колегія судової палати
з цивільних справ  Апеляційного  суду
м.   Севастополя  в
складі:

головуючого     -     Клочко  В.П.

суддів                    -     Алєєвої  Н.Г.,   Колбіної  Т.П.

при  секретарі  -  Благовідові  А.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування - Павлухіної Т.М., представників
ДП Севастопольський морський рибний порт" - Гребенюка О.П., Анікеєвої І.А.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м.
Севастополі

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення

місцевого суду Ленінського району М.Севастополя від 28 грудня

2006р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного

підприємства „Севастопольський морський рибний
порт", Управління

виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних

випадків на виробництві та професійних захворювань, третя
особа -

відділ з охорони праці СМДА про визнання незаконним Акту

розслідування професійного захворювання, стягнення
вихідної

допомоги,      середньомісячного        заробітку        за        час        проведення

обстеження, середнього заробітку за
час затримки виплати вихідної допомоги по день фактичного розрахунку,
недоплаченої різниці страхової
виплати,   моральної  шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернувся  до  суду
з  вищевказаним  позовом.

Вимоги мотивував тим, що під час роботи у ДП „Севастопольський морський
рибний порт" ним було отримано професійне захворювання, яке  спричинило
звільнення  за  ст.38   КЗпП  України.

Наказ №
НОМЕР_1. є
незаконним, бо там відсутня вказівка на ч.З цієї статті, що викликало
необґрунтовану відмову в виплаті
вихідної  допомоги.

Акт розслідування професійного захворювання також є незаконним в частини
зменшення страхової виплати на 50% з його начебто вини в
отриманні  профзахворювання.

Наведеними порушеннями закону, а також відмовою виплатити середній
заробіток за час проведення обстеження, йому надані збитки та  моральна
шкода.

Позивач просив суд визнати незаконними наказ про звільнення й акт
розслідування професійного захворювання, стягнути на його користь з ДП
„Севастопольський морський рибний порт" вихідну допомогу у розмірі 2579,46 грн.; середньомісячний заробіток за час його обстеження в м. Харькові в
зв'язку з профзахворюванням 452,54 грн.;     недоплачену    різницю
страхової    виплати    в
сумі     5320     грн.,

моральну шкоду у тому числі з ДП
„Севморрибпорт" -
5877 грн. 78 коп.; з Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування - 2673 грн. 40
коп.; середній заробіток за час затримки виплати  належних
йому  грошових  сум
при  звільненні   16903,18
грн.

Рішенням  суду  в
задоволенні  позову  відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду за
мотивами позовної заяви, які суд, на думку апелянта, належно  не
оцінив.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія вважає,   що
остання  задоволенню  не
підлягає.

Із справи вбачається, що ОСОБА_1. не надав суду доказів, підтверджуючих
факт порушення портом законодавства про охорону праці. Крім того, маючи
професійне захворювання позивач навмисно приховав відомості про стан свого
здоров'я, надав відповідачу акт чергового медичного огляду від 17.06.2003 р. з висновком про професійну придатність без обмежень (арк.с.5-6 т.2). Цей акт має особистий
підпис позивача, що він надав повні відомості про свій стан здоров'я. Після
цього ОСОБА_1. продовжив працювати на судні в умовах, які сприяють подальшому
погіршенню стану здоров'я. Водночас, приватним шляхом, займався підготовкою
документів для оформлення профзахворювання, про що роботодавцю стало  відомо
лише   12.11.2003  р.

За таких обставин висновок суду про обгрунтованне звільнення позивача по
ст. 38 КЗпП України із зменшенням йому 50% страхових
виплат  є
правильним.

Підстав для скасування рішення колегія не вбачає, так як останнє не
суперечить вимогам ст.ст. 6,14 Закону України „Про охорону
праці".

Керуючись
викладеним,   ст.307   ЦПК  України,
судова  колегія,   -

УХВАЛИЛА   :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення місцевого суду Ленінського
району М.Севастополя від  28   грудня  2006р.
залишити  без  змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до
Верховного  Суду  України
протягом  двох  місяців.