України            справа №
року                                     м. Ялта
міський суд АРК у складі: судді
Берещанського Ю.В., при секретарі Мотва А.С., з участю представників,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач  звернувся до суду з позовною заявою про
визначення місця проживання дитини. У судовому засіданні свій позов підтримав і
суду пояснив, що вони перебували у шлюбі із відповідачкою, цей шлюб був
розірваний у листопаді 2004 року. Після розірвання шлюбу він не має можливості
приймати участь у вихованні дитини, рішенням суду від  19 липня 2005 року відповідачка була
зобов'язана не чинити йому перешкоди у вихованні дитини. Зараз дитина проживає
з відповідачкою у двокімнатній квартирі, в якої
крім них проживають ще шість осіб.
Тобто умови життя дитини не є позитивними, дитина не має умов для
виконання домашніх завдань, дочка залишила циркову студію, в якої вона
навчалась з його ініциативи. Він вважає, що дитині буде краще у нього, оскільки
він має більш кращі житлові умови, він проживає у трикімнатній квартирі у якої
крім нього проживають четверо осіб.
Відповідачка позов не визнала і суду
пояснила, що дитина проживає разом з нею у її родичів, батька та діда з бабою.
Дитина має необхідні умови для виконання домашніх завдань. Вона приділяє
необхідну увагу вихованню дитини. Вона не мислить свого життя без дитини.
служби по справам неповнолітніх Бондар Л.Л., діюча на підставі довіренності,
суду пояснила, що дитина проживає разом з матір'ю, відносно батька дитини не
має ніяких нарікань з боку служби по справам неповнолітніх, але, на її думку,
малолітня дівчина повинна виховуватись матір'ю.
сторони, думку представника служби по справам неповнолітніх,    перевіривши матеріали справи, суд не знаходить
підстав для задоволення позову, по наступним підставам.  Відповідно до ст.161 Сімейного Кодекса
України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того,
з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання
своїх батьківських обов'язків, особиста прихільність дитини  до кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що кожен з батьків поважно
ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідачка має не дуже
гарні житлові умови, але дитина має необхідні умови для навчання (акт дослідження
№ 59 від 23.11.2006 р. - а.с.13). Згідно вказаного акту психологична атмосфера
в сім'ї напружена внаслідок конфліктної сітуації із-за квартирного питання.
Судом встановлено, що на час розгляду справи конфліктна сітуація була
уладнована, свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона знайшла поразуміння зі своєю
сестрою і не заперечує проти того, щоб її сестра разом зі своєю дочкою
проживала у квартирі, в якої мешкає вона.
батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини - ст.141 СК України, але суд
не може дати перевагу позивачеві у визначенні місця проживання дитини і тільки
на підставі того, що дитина малолітня, це дівчина і, на думку суду, дівчині
треба бути разом з матір'ю маючи на увазі фізіологичні, гігієничні та
психологичні особливості виховання дівчини. Батько дитини не позбавлений
можливості приймати участь у вихованні дитини, у її навчанні, у виконанні своїх
батьківських обов'язків взагалі.
Керуючись ст.59,60, 213, 215 ЦПК України,   ст. 141,160,161 СК України,
В задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини  - відмовити.
Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом  подачі в 10-денний  строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням  після
цьго протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку  ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя