У Х В А Л А

Іменем  України

2 серпня
2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,      Балюка М.І.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Луганської області від 22 лютого 2007
року,

встановила:

У квітні 2002 року позивач звернувся в суд із зазначеним
позовом, мотивуючи його тим, що 18 листопада 1999 року ОСОБА_2, а                        12 грудня 1999 року ОСОБА_3 одержали
від нього в позику грошові кошти в сумі, еквівалентній 3 тис. доларів США
кожний, про що видали розписки, за якими ОСОБА_3зобов'язався повернути суму позики протягом чотирьох
років, а  ОСОБА_2 - у місячний термін.

Посилаючись на те, що відповідачі не виконали
зобов'язання щодо повернення йому позики в указаний
строк, просив стягнути з ОСОБА_2 19 900
грн., а з ОСОБА_3 - 18 437 грн. суми боргу з урахуванням індексів інфляції
за час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від                        12 грудня 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволено: стягнуто з               ОСОБА_2 19 900 грн. суми боргу з урахуванням індексів інфляції
за час прострочення та 3% річних від простроченої суми та 26 грн. 47 коп.
держмита, а з ОСОБА_3 - 18 437 грн. суми боргу з урахуванням індексів інфляції
за час прострочення та 3% річних від простроченої суми та               24 грн. 53 коп. держмита.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від                                      22 лютого
2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на вказане судове рішення залишено
без розгляду та повернуто справу до суду першої інстанції.

У поданій до Верховного Суду України касаційній
скарзі                 ОСОБА_3просить
скасувати ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 22 лютого 2007 року та поновити строк на апеляційне оскарження
зазначеного рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права
та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для його обов'язкового скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Луганської області від 22 лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк