АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-13942007                                        Головуючий
Категорія 33                                                                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

21
лютого 2007 року

Колегія суддів
судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі:

головуючого судді                                                    Петренко
І.О.

суддів                                                                         Болтунової
Л.М., Лаченкової О.В.

при секретарі                                                             Сидоренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Красногвардйського
районного суду м. Дніпропетровська від 23
серпня 2006 року за
позовом ОСОБА_1доОСОБА_2про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою
,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся до суду у листопаді 2005
року з позовом і просив постановити рішення , яким усунути перешкоди в користування земельною ділянкою
домоволодінняАДРЕСА_1, а також
забов"язати відповідача ОСОБА_2прибрати тин на відстань 1,1 м по межі
земельної ділянки під літерами „Г" -
„Д" довжиною 9,02
м та стягнути з ОСОБА_2на користь позивача на відшкодування моральної шкоди
2000 грн. та
судові витрати по справі.

В обґрунтування
позовних вимог він вказував на те ,
що у відповідності до державного акту на право власності на земельну
ділянку від 8 червня 2004 року йому
належить земельна ділянка площею 0,0203
га поАДРЕСА_1. Його
право власності на на земельну ділянку підтверджується також свідоцтвом на
право власності на нерухоме майно від 6
жовтня 2005 року.

В 2004 році відповідач
ОСОБА_2, який
проживає за адресою АДРЕСА_2 ,
в порушення прав позивача на земельній ділянці останнього поставив тин
довжиною 9,02 м по
межі ділянки , що на
плані позначено літерами від Г
(13) до Д ( 14) , чим
перегородив доступ до фунбдаменту житлового будинку позивача та до мостіння
його домоволодіння , що
спричиняють позивачу перешкоди в використовуванні його будівель за

призначенням , а також
порушують санітарно-пожежні норми ,
які не допускають розташування огорожі від будівлі ближче , а ніж 1,1 м , а фактично
спірний тин розташовано в 10
см. від будівлі позивача. В добровільному порядку відповідач усунути
перешкоди в користуванні позивачем його домоволодінням не бажає , чим спричиняє
додаткові незручності і спричиняє позивачу моральну шкоду , яку позивач
оцінює в 2000 грн. і
просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в
повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнавав.

Рішенням Красно
гвардійського районного суду м. Дніпропетровська вілд 23 серпня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково :
ОСОБА_2забов"язаний усунути перешкоди в користуванні позивачу його
земельною ділянкою , в
зв"язку з чим він повинен прибрати тин на відстань 0,83 м по межі
ділянки довжиною 9,02 м. У
відшкодуванні моральної шкоди позивачу відмовлено , хоча в резолютивній
частині рішення про це не вказано.

В апеляційній
скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду і просить
направити його на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вислухавши
учасників процесу, вивчивши матеріали справи , законність та обґрунтованість рішення суду , колегія суддів
вважає , що
апеляційна скарга підлягає задоволенню,
а рішення суду слід скасувати за наступними підставами.

Відповідно до
вимог ст.ст. 10, 214 ,
215 ЦПК України суд забов"язаний вирішити питання і встановити фактичні
данні , які
мають значення для вирішення справи ,
перевірити ті обставини ,
на які вказують сторони ,
обґрунтовуючі свої доводи ,
оскільки кожна із сторін повинна довести ті обставини , на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень по ним.

Як вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_1 отримав Державний акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,203 га за
адресоюАДРЕСА_1 8 червня 2004 року ( ар. сп. 10), а 10 жовтня 2005 року за ним було
зареєстровано домоволодіння по вище вказаному адресу ( ар. сп. 11,12) Відповідачу
належить дормовлодіння АДРЕСА_2 згідно
договору дарування від 7
червня 1990 року і
земля ,яка знаходиться у нього в користуванні до цього часу не приватизована.
(ар. сп. 18-19).

Для вивчення
спірного питання землекористування судом по справі була призначена
будівельно-технічна експертиза перед якою були поставлені питання про
визначення меж суміжних земельних ділянок ,
які знаходяться у власності позивача та користуванні відповідача. У висновках
проведеної експертизи вказано на те ,
що експерти не може надати категоричного висновку на чиїй земельній ділянці
знаходиться тин довжиною 9,02
м і про те , що
спірна ділянка складає площу 7,5
кв.м. і для вирішення цього питання необхідно звернутись до уповноважених
органів , а саме
до управління земельних ресурсів для виконання плану меж земельної ділянки
домоволодінняАДРЕСА_2 , що
належить відповідачу.

Однак , всупереч вимогам
ст.ст. 214,215 ЦПК
України суд першої інстанції не вирішив питання про те , чи мали місце
обставини , якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення учасників процесу і не залучив до участі
в справі вказані органи ,
до компетенції яких входить обов'язок встановлення меж земельних ділянок і
постановив рішення , яке
базується лише на припущеннях ,
що суперечить вимогам ст..
213 ЦПК України.

У відповідності
до положень п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України
рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд , якщо суд вирішив
питання про права та обов'язки осіб ,
які не брали участь у справі.

Виходячи з вище
наведеного , керуючись
ст..ст. 304, 307, ч .1 п.4 ст.311,313,315,317,319 ЦПК
України , колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2задовольнити.

Рішення
Красно гвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2006 року скасувати і справу направити на
новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
законної сили до Верховного Суду України .