overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
УХВАЛА

24 травня
2007  року   суддя Індустріального районного суду  м

Дніпропетровська
Слюсар Л.П. ознайомившись  із позовною
заявою  ОСОБА_1  до Відкритого акціонерного товариства
„Проектно-

вишукувальний
інститут „Укркомундорпроект”, Товариства з обмеженою

відповідальністю
„ СК Дніпроміськбуд”, Товариство з обмеженою відповідальністю

„Дніпрорегіон-інвест”
про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся до Індустріального районного суду  із позовною заявою

до
відповідачів Відкритого акціонерного товариства „Проектно-вишукувальний

інститут
„Укркомундорпроект”, Товариства з обмеженою відповідальністю „ СК

Дніпроміськбуд”,
Товариство з обмеженою відповідальністю „Дніпрорегіон-інвест”

про
визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

Відповідно
до ст.3 ЦПК України кожна особа має право
в порядку, встановленому

цим
Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або

оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно
до п.4 ч.1 ст.12  Господарсько
процесуального кодексу України

справи,
що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським

товариством
та його учасником ( засновником, акціонером), у тому числі

учасником,
який вибув, а також між учасниками ( засновниками, акціонерами)

господарських
товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та

припиненням
діяльності цього товариства,  крім
трудових спорів, відносяться до

компетенції
господарських судів.

Договір
купівлі-продажу частини житлового будинку, який позивач просить

визнати
недійсним, укладений між двома юридичними особами.  Позивач же є

акціонером
ВАТ „Проектно-вишукувальний інститут „Укркомундорпроект” і володіє

1410
акціями на загальну суму 8361,30 грн.  З
огляду вбачається, що позивач

ОСОБА_1  звернувся до
суду в інтересах юридичної особи, тому
розгляд

такої
справи , згідно до ст.15 ЦПК України і ст.12 ГПК України відноситься до

компетенції  господарського суду, а не суду в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно
до п.1  ст.122 ЦПК України ,  суддя відмовляє у відкритті

провадження
у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного

судочинства.

Виходячи
з наведеного, керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА  :

Відмовити  ОСОБА_1 у відкритті

провадження  у справі за його позовом  до Відкритого акціонерного товариства

„Проектно-вишукувальний
інститут „Укркомундорпроект”, Товариства з обмеженою

відповідальністю
„ СК Дніпроміськбуд”, Товариство з обмеженою відповідальністю

„Дніпрорегіон-інвест”  про визнання договорів купівлі-продажу
недійсними.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного
суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд , шляхом подачі у 5-ти денний строк заяви про

апеляційне
оскарження  і подання після цього
протягом 10 днів апеляційної

скарги,
або без подання заяви про апеляційне оскарження, шляхом подачі

апеляційної
скарги на протязі 5-ти днів.

Суддя:

Л.П.Слюсар
Справа №2-1193/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
березня 2007 року
смт. Нижньогірський

Нижньогірський районний суд АР Крим
у складі:

головуючого судді -
Петрова М.О..

при секретарі -
Єрьохіній І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу ча позовом ОСОБА_1до

ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася з позовом до ОСОБА_2 у якому просить стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1народження у
розмірі 150 гривень
щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги по
швачка мотивує тим. що дочка знаходиться на її утриманні, а відповідач, який є
батьком дитини матеріальної допомоги на її утримання не надає, разом вони не
проживають.

У судовому
засіданні позивачка свої вимоги підтримала, представник відповідача
ОСОБА_4позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнав у повному обсязі,
вказавши що відповідач не має постійної роботи, в нього нерегулярні доходи.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, та її батьком
є ОСОБА_2, а мати - ОСОБА_1(а.с.
3).

Як вказано в
довідці Якимівської сільської ради від 03.11.2006
року, дочка ОСОБА_3. 2004 року народження проживає разом з матір'ю.

У відповідності
зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

На підставі ст.
184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за
заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких
обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, та з відповідача на користь
позивачки підлягають стягненню аліменти у розмірі 150 гривень щомісяця до
досягнення дитиною повноліття.

Визнання
відповідачем позову не суперечить закону та не порушає правії, свободи та
інтереси інших осіб. Крім цього з відповідача в доход держави підлягають
стягненню судові витрати.

На підставі
викладеного, керуючись ст.  180-184 СК України,
ст.ст. 3.  158.
174. 213-215 ЦПК України суд.

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3народження
на користь ОСОБА_1, починаючи з 16
листопада 2006 р.
аліменти на утримання дочки ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1народження
у розмірі 150 гривень
щомісяца до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в
частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Стягнути з
ОСОБА_2 судові витрати: судовий збір в доход держави в розмірі 51 (п'ятдесят
однієї) гривні, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи Нижньогірським районним судом у розмірі 7 (сім) грн. 50
коп.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Нижньогірський районний суд АР Крим шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Справа №
2о-36/2007р. ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
року                                                                                   м.
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі; головуючого - судді
Рибалко Ні., при секретарі Шляніній А.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу в
якому зазначила, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Реєстрація шлюбу вчинена відділом РАГС міськвиконкому м. Запоріжжя,
актовий запис №1125. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, який проживає з позивачкою.
Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем,
посилаючись на те, що фактично шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного
господарства між ними припинені з вересня 2006 року. Причиною припинення
подружніх відносин стало те, що у сторін різні характери та погляді на спільне
життя, що призвело до втрати почуття взаємної поваги один до одного. Позивачка
впевнена, що сім'я розпалася остаточно і відновленою бути не може.
В судовому
засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги.
Відповідач, в судове засідання повторно не з'явився,
поважність причини неявки до суду не надав, про час і місце судового засідання
був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку, суд
дійшов висновку, що сім'я між позивачкою і відповідачем розпалася остаточно, її
подальше збереження і спільне проживання сторін стало неможливим, тому що
шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть.
ст. 105,110,112 СК України, ст. ст. 10,11,213-215 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
і ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 року
відділом РАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №125.
Стягнути з ОСОБА_1 17 грн держмита при реєстрації розірвання шлюбу в
ОСОБА_2 звільнити від сплати держмита при реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАГСу.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.. Заява про апеляційне оскарження
рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії
Справа №2о-19/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

09 лютого 2007 року                                                                      м.
Запоріжжя

Орджонікідзевській районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді
Воробйової І.А., при секретарі Бринош Н.В., розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, в якій вказала наступне. Сторони перебувають у шлюбі з
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, шлюб зареєстровано відділом РАГСу Орджонікідзевського району
м. Запоріжжя, актовий запис №137. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. Шлюбні відносини між сторонами припинені
з червня 2006 року по причині зловживання відповідачем спиртних напоїв,
систематичних сварок та суперечок між сторонами, відсутності взаєморозуміння,
втрачено почуття поваги і любові один до одного. Позивач вважає, що збереження
сім»ї не можливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем, витрати по оформленню
розірвання шлюбу в органах РАГСу покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному
обсязі, просить розірвати шлюб з відповідачем, витрати, пов»язані з розірванням
шлюбу в органах РАГСу покласти на неї.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову у попередньому
судовому засіданні, ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя
і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактичні шлюбні
відносини між подружжям припинені.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 104, 110, 112 СК України,
ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований
відділом РАГСу Орджонікідзевського району м. Запоріжжя ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
актовий запис № 137.

Покласти на ОСОБА_1 витрати, пов'язані з реєстрацією
розірвання шлюбу у органах РАГС,   у
розмірі 17 (сімнадцять) грн.

ОСОБА_2 звільнити від витрат, пов'язаних з реєстрацією
розірвання шлюбу у органах РАГС.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом
подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.
Справа № 2О-27/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2007
року                                                                                                м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд М.Запоріжжя в складі головуючого судді
Воробйова А.В., при секретарі Байші М.М. розглянув у попередньому відкритому
судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони
знаходяться в зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1року. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину.

Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем,
посилаючись на те, шлюбні відносини не підтримують з червня 2006 року, сім'я
розпалась остаточно, оскільки між сторонами постійно виникали сварки та
суперечки з причини різного погляду на сімейне життя, відсутні почуття любові
та поваги, спільне господарство не ведуть. Примирення з відповідачем не
можливе. Спору про розподіл майна не має.

При попередньому розгляді справи позивач підтримав свої
позовні вимоги у повному обсязі. Просить розірвати шлюб з відповідачем,
витрати, пов'язані з розірванням шлюбу у органах РАЦС просить покласти на
нього.

При попередньому розгляді справи відповідач
ОСОБА_2позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не
заперечує.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову
у попередньому судовому засіданні, ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 ЩІК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін,
суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв'язку з наступним.

Як вбачається з пояснень сторін
сім'я розпалась остаточно, подальше збереження та сумісне проживання подружжя
стало не можливим, оскільки шлюбні відносини між ними припинені з червня 2006
року, спільне господарство сторони не ведуть, спір про спільне нажите майно
відсутній. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року необхідно
залишити проживати з матір'ю  ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112 СК
України, ст. ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3року народження та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 року відділом
реєстрації актів громадського стану Гуляйпільського РУЮ Запорізької області,
актовий запис №11.

Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСа в сумі 17
(сімнадцять) гривень покласти на ОСОБА_1. ОСОБА_2  від витрат звільнити.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року залишити
проживати з матір'ю   ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м. Запорожжя шляхом подачі в 10 денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.
Справа
№ 2-1709/2007 р.
Індустріальний районний суд м.
судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернувся до суду з позовною
заявою про розірвання шлюбу,
на те, що їх сім'я  розпалася та
відновити  її не можливо.
Відповідач у судове засідання не
з'явився,  про день та час слухання
справи
повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд
у відповідності зі ст. 169 ЦПК України та за згодою позивача, слухати
справу
у відсутності відповідача  по наявних
матеріалах справи та постановити
рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухав пояснення позивача, вважає,

що
позов необхідно задовольнити  з наступних
підстав.

Судом встановлено, що між сторонами
було зареєстровано шлюб

06.06.1992
року, від якого мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки сторони припинили з
лютого 1994 року, у зв'язку з

тим,
що між ними постійно виникали сварки через те, що кожний з них має різні

характери
та різні погляди на життя, ведення спільного господарства та

виховання
дитини, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження сім'ї

стало
не можливим та таким, що суперечить їх інтересам. Були втрачені почуття

любові
та поваги один до одного. Збереження сім'ї, як вважає позивач, не

можливо
та не доцільно, тому наполягав на розірванні шлюбу, просив строк для

примирення
не надавати. Сторони проживають окремо один від одного,  спільне

господарство
та сумісний  бюджет не ведуть. Спору про
розділ майна між

сторонами
немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з

відповідачкою,
про що сторони дійшли згоди.

Суд вважає, що подальше сумісне життя
сторін та збереження сім'ї не

можливо.

Керуючись ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58,
169, 197, 208, 212, 214, 215,

225,
226 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 06.06.1992
року виконкомом Сакса ганської

сільської
ради П?ятихатського району, актовий запис № 7 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають
одну неповнолітню дитину

-
розірвати.

При отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу в органах РАГС

стягнути
держмито на користь держави з ОСОБА_1 17 грн.,

звільнивши
ОСОБА_2 від витрат.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного

суду
Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в

10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за

письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його

копії.

Суддя:
В.П.

Чебикін
Справа
№ 2-1712/2007 р.
РІШЕННЯ

Іменем  України

17 серпня 2007 року     Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

у
складі:

головуючого

судді
Чебикіна

В.П.

при

секретарі

Гасінбергер М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.

Дніпропетровську
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою про розірвання шлюбу,

посилаючись
на те, що їх сім'я  розпалася та
відновити  її не можливо.

Відповідачка у судовому засіданні
позов визнала.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухав пояснення сторін, вважає,

що
позов необхідно задовольнити  з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
знаходяться у зареєстрованому шлюбі з

06.11.2004
року, від якого мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки сторони припинили
з січня 2006 року, з причини

того,
що між ними постійно виникали сварки через те, що кожний з них має різні

характери
та різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання

дитини,
внаслідок чого їхнє подальше спільне життя стало не можливим, та таким,

що
суперечить їх інтересам. Згодом були втрачені почуття любові та поваги один

до
одного. Збереження сім'ї, як вважають сторони, не можливо та не доцільно,

наполягали
на розірванні шлюбу, просили строк для примирення більше не

надавати,
оскільки за строк даний судом для примирення відносини між ними не

змінилися,
вони наполягають на розірванні шлюбу. Сторони проживають окремо один

від
одного, спільне господарство та сумісний
бюджет не ведуть. Спору про

розділ
майна між сторонами немає.

Суд вважає, що подальше сумісне життя
сторін та збереження сім'ї не

можливо.

Керуючись ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58,
197, 208, 212, 214, 215 ЦПК

України,
ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 06.11.2004
року виконкомом Ювілейної селищної

ради
Дніпропетровського району, актовий запис № 85 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають
одну малолітню

дитину
- розірвати.

При отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу в органах РАГС

стягнути
держмито на користь держави з ОСОБА_1 17 грн.,

звільнивши
ОСОБА_2  від витрат.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до

Апеляційного
суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом

подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне

оскарження
і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:
В.П.

Чебикін
Справа
№ 2-1707/2007 р.
20 липня 2007 року     Індустріальний районний суд м.
судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернувся до суду з позовною
заявою про розірвання шлюбу,
на те, що їх сім'я  розпалася та
відновити  її не можливо.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день та час слухання
справи
повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд
у відповідності зі ст. 169 ЦПК України та за згодою позивача, слухати
справу
у відсутності відповідача  по наявних
матеріалах справи та постановити
рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав
пояснення позивачки,

вважає,
що позов необхідно задовольнити  з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
знаходяться у зареєстрованому шлюбі з

19.06.1997
року, від якого мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки сторони припинили з
березня 2005 року з причини

того,
що відповідач зловживав спиртними напоями, матеріально сім'ю не

забезпечував,
ніде не працював, а зароблені позивачкою гроші відбирав та

витрачав
на спиртні напої, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки,

скандали,
внаслідок чого їхнє спільне життя стало не можливим. Примирення, як

вважає
позивачка, неможливе та не доцільне та таким, що суперечить її інтересам

та
інтересам неповнолітньої дитини, тому строк для примирення просила не

надавати,
наполягала на розірванні шлюбу. Сторони хоча й проживають разом,

однак
спільне господарство та сумісний  бюджет
не ведуть. Спору про розділ

майна
між сторонами немає.  Дитина після розірвання
шлюбу залишиться проживати

з
позивачкою, про що сторони дійшли згоди.

Суд вважає, що подальше сумісне життя
сторін та збереження сім'ї не

можливо.

Керуючись ст. ст. 3, 7, 14, 57, 58,
169, 197, 208, 212, 214, 215,

225,
226 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 20.06.1997
року відділом РАГС виконкому

Індустріальної
районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий

запис
№ 389 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які мають одну неповнолітню дитину - розірвати.

При отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу в органах РАГС

стягнути
держмито на користь держави з ОСОБА_1 17 грн.,

звільнивши
від сплати судових витрат  ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до

Апеляційного
суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом

подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне

оскарження
і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Заочне рішення, може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за

письмовою
заявою відповідача, поданною протягом десяти днів з дня отримання

його
копії.

Суддя:
В.П.

Чебикін