справа
№2-186/07р.
РІШЕННЯ іменем
України

16 лютого 2007 року                                                                              м.
Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Криворученко Д.П.,

при секретарі
Дударенко Ю.П., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача
Трясухо З.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.
Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти Городянської
районної державної адміністрації Чернігівської області про стягнення
заборгованості по заробітній платі, компенсації та індексації втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та про стягнення
кредиторської заборгованості за спожите тверде паливо і освітлення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до відділу освіти Городянської районної державної
адміністрації про зобов'язання нарахувати і виплатити заборгованість по
зарплаті: надбавки за стаж роботи, матеріальної допомоги на оздоровлення за
період з 01.01.97 р. по 31.08.02 p.; компенсації та
індексації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати, та стягнути кредиторську заборгованість за спожите тверде паливо і
освітлення за період 2000-2004
років.

З позову
виходить, що ОСОБА_2 працювала ІНФОРМАЦІЯ_1 Дібрівненської ЗОШ І-ІП ст. з 01.09.1995 р. по 20.08.2002 p., з 21.08.2002 р.
Великодирчинської ЗОШ І-ІІ ст. і відповідно до ст.57 ЗУ „Про освіту" їй
повинні нараховувати та виплачувати надбавку за вислугу років як педагогу та
надавати щорічну матеріальну допомогу на оздоровлення, а також виплатити кошти
кредиторської заборгованості державного бюджету щодо безоплатного користування
житлом з опаленням і освітленням. Крім того, відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №1427 від 20.12.1997 року у разі затримки термінів виплати заробітної
плати, передбачена компенсація, яка виплачується одночасно з поверненням
заборгованості. 20 грудня 2006 року відкрито
провадження у справі.

У судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлений позов, просить
стягнути з відділу освіти на користь позивача ОСОБА_2 заборгованість по
заробітній платі у Вигляді не виплаченої надбавки за вислугу років та
матеріальну допомогу на оздоровлення у сумі 749.42 грн. за період з 1998
року по 2001 рік і
компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати за період з 1998
року по 2002 рік,
індексацію грошових доходів за вказаний період, кредиторську заборгованість за
комунальні послуги (тверде паливо і освітлення) в сумі 2429.94 грн. за 2000-2004 роки.

Представник
відповідача по справі Трясухо З.О. у судовому засіданні заявлений позов визнала
частково у частині сплати 1/5
частки заборгованості по надбавці за вислугу років та допомоги на
оздоровлення і заборгованості по комунальним послугам за період 2000,2001,2003, 1-е півріччя
2004 р. в сумі 1704.50 грн.. Пояснила,
що у зв'язку з не фінансуванням з бюджету виплат передбачених ст.57 Закону
України „Про освіту", відсутністю відповідних бюджетних асигнувань
протягом 1997-2000 років працівникам районного відділу освіти не проводилось
нарахування надбавки за вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення.
Ці виплати не були нараховані, не вівся їх облік, вони не    відносились    до
кредиторської
заборгованості.     Згідно    Закону
України    „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про
освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників
навчальних закладів" від 09.09.2004 року №1994-IV
врегульовано правовідносини з цього питання і цим Законом не передбачено
виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх
виплати. Крім того, спільним листом Міністерства освіти і науки України,
Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної політики України,
Державним казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681 роз'яснено, що
виплата згідно Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат,
передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів"
від 09.09.2004 року №1994-IV є разовою виплатою державного бюджету, яка
здійснюватиметься протягом п'яти років. У 2005
році надійшло тільки 20
% заборгованості по надбавці за вислугу років. Індексація грошових доходів
населення з 01 січня 1998 року проводиться
в межах трикратної величини вартості межі забезпечення. Межа забезпеченості з 1
січня по грудень 1998 року складала 70,3 грн. Обчислення індексу споживчих цін
з наростаючим підсумком для індексації грошових доходів громадян починається з
1 січня 1997 року і індексація провадиться, якщо індекс споживчих цін перевищив
105 % (величина порога індексації). Перевищення величини порога індексації
відбулося в жовтні 1998 року.
Індекс споживчих цін становить 111,3%.
Право на індексацію грошових доходів у педпрацівників з'явилося у грудні 1998 року, але ПКМУ
від 21.12.1998 року №2034 внесла зміни до
визначення межі забезпеченості. При цьому грошовий дохід громадянина разом із
сумою індексації не повинен перевищувати вартісну величину межі забезпеченості.
Величина малозабезпеченості складає 90,7 грн. Заробітна плата педпрацівників
була вища від межі малозабезпеченості, тому індексація грошових доходів не
проводиться. Таким чином, вимоги позивача є такими, що суперечать законодавству
і компенсація та індексація нарахуванню та виплаті не підлягає, а виплата
заборгованості по надбавці за вислугу років може бути здійснена тільки на 20 %. За 2002 рік позивачу
Книр не було нараховано заборгованість за безоплатне користування житлом з
опаленням і освітленням, оскільки Наказом Міністерства освіти і науки України №679 від 28.11.2005 року за 2002 рік така
заборгованість не передбачена.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами
докази, встановив наступні обставини і визначені відповідно до них
правовідносини.

З довідки
директора Дібрівненської ЗОШ від 14.12.2006
року встановлено, що ОСОБА_2 з 01.09.1995
року по 20.08.2002 року
працювала на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.З/

З довідки
директора Великодирчинської ЗОШ встановлено, що ОСОБА_2 з 19.08.2002 року по 2004 рік працювала на
посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.20/

З паспорту
громадянина України ОСОБА_2 встановлено, що вона проживає у с В.Дирчин,
Городнянського району, Чернігівської області з 14 червня 1994
року /а.с.5-7/.

Дослідженням
довідки Великодирчинського сільського голови від 24.01.2007 року за НОМЕР_1
встановлено, що ОСОБА_2 проживала у селі АДРЕСА_1. /а.с.21/

Відповідно до
довідки №НОМЕР_2 від 27.07.2006 року управління
праці та соціального захисту населення Городнянської райдержадмінстрації,
ОСОБА_2 у 2003 році
отримувала житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житла, твердого
палива та електроенергії в сумі 66,36.
/а.с.28/

Згідно довідки №НОМЕР_3 від 07.02.2007 року відділу
освіти Городнянської районної державної адміністрації /а.с.24/ встановлено, що
нарахована до видачі ОСОБА_2 надбавка за вислугу років з 01.01.1998 року по 31.12.2001 року та
матеріальна допомога на оздоровлення за 1998
- 2001 роки складає 749.42
грн,. Усього нарахована надбавка та матеріальна допомога складає 990.42 грн., 241 грн. виплачено у
2005 році,
заборгованість 749.42 грн. /990.42 - 241= 749.42/

Згідно довідки виданої відділом
освіти на виконання ухвали суду, встановлено, що позивачу компенсація втрати
частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період
з 01.01.1998 року по 31.03.2000 року складає 228.35 грн., нарахована
за той період коли була виплачена частина заборгованості по зарплаті, /а.с.25/

З довідки
відділу освіти НОМЕР_4 від 15.02.07 про нарахування
заборгованості за безоплатне користування житлом з опаленням і освітленням
ОСОБА_2 встановлено, що сума заборгованості за період 2000, 2001, 2003,1-е півріччя
2004 року
складає 1704,50 грн., а
саме за опалення 1552,34
грн., освітлення 272,16
грн., з яких у 2005 році
виплачено 120 грн. (1552,34+272,16-120) /а.с.27/

Відповідно
положень статті 233 КЗПП
України в редакції статті до 11.07.2001
року працівник мав право звернутися з заявою про вирішення трудового спору
до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися
про порушення свого права.

11.07.2001 року з прийняттям Закону України №2620-111, згідно якого
ст.233 КЗПП доповнено частиною другою, у разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Суд, з'ясувавши
причини пропущення позивачем тримісячного строку звернення до суду, що того
вимагала стаття 233 КЗПП
України в редакції до 11.07.2001
року, прийшов до висновку, що він пропущений з поважної причини з причини
необізнаності позивача про існування його гарантованого права передбаченого
ст.57 ЗУ „Про освіту"
на отримання надбавки за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення
та безоплатного користування житлом з опаленням та освітленням. Як встановлено
у судовому засіданні, позивач про своє право дізналась тільки у 2003 році, коли її
колеги почали звертатись до суду, але на той час керівництво відділу освіти
проводило загальні збори вчителів і роз'яснило, що заборгованість буде погашено
найближчим часом, і довірившись таким запевненням, позивач неподавала позову до
суду.

За таких
обставин, суд вважає, що позивачем недопущено порушення строків звернення до
суду за захистом свого трудового права.

Статтею 55 Конституції
України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень,
дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Стаття 22 Конституції
України наголошує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Стаття 43 Конституції
України проголошує, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови
праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне
одержання винагороди за працю захищається законом.

В статті 57
Закону України „Про освіту", якою визначені гарантії держави педагогічним,
науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних
закладів, визначено, що держава забезпечує вказаній категорії працівників
виплату надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (
ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи, виплату
допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки
заробітної плати ) при наданні щорічної відпустки та забезпечує безплатне
користування житлом з опаленням і освітленням у межах встановлених норм.

Норми
користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо
їх оплати, встановлені Постановою КМУ №879
від 01.08.1996 року.

Відповідно до
ст.94 КЗПП України, заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України
„Про оплату праці", додаткова заробітна плата, це - винагорода за
працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за
особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з
виконанням виробничих завдань і функцій.

Суд прийшов до
висновку, що ОСОБА_2 в період з 01.01.1998
року по 31.12.2001 року
неправомірно не виплачувалась надбавка за вислугу років та допомога на
оздоровлення.

Суд погоджується
з твердженням представника відповідача, що позивач не має права на індексацію
грошових доходів, оскільки його заробітна плата була вище від межі
малозабезпеченості, і тому індексація грошових доходів не проводиться.

Згідно положень
ст. 34 Закону
України „Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини
заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться
відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у
порядку, встановленому чинним законодавством.

Цей порядок
врегульовано законодавством, зокрема Законом України „Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх
виплати" від 19 жовтня 2000 року N 2050-ІП,
Постановою КМУ від 20 грудня 1997 p. N 1427 „Про
затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати", Постановою
КМУ від 21 лютого 2001 p. N 159 „Про затвердження
Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у
зв'язку з порушенням термінів їх виплати".

Судом
встановлено, що відповідно до п. 5
ПКМУ №1427 від 20.12.1997 року, виплата
працівникові суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати провадиться у тому ж місяці, у якому
здійснюється виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць.
Заборгованість позивачу ОСОБА_2 виплачувалась у 2005 році за період 01.01.1998
р. по 31.03.2000 p., а тому суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення
компенсації втрати частини заробітної плати, у зв'язку з порушення термінів її
виплати підлягають задоволенню тільки у частині стягнення 228.35 грн.
компенсації за період виплаченої заборгованості. У іншій частині позовні вимоги
передчасні, оскільки у разі виплати відділом освіти усієї заборгованості по
зарплаті, вимоги ПКМУ №1427 від 20.12.1997 року повинні бути виконані. У цій
частині позовні вимоги не обґрунтовані та не мають під собою правового
аргументування.

Суд не приймає
до уваги твердження представника відповідача, що надбавка за вислугу років не
виплачувалась у зв'язку з тим що дію ст. 57
ЗУ „Про освіту" було призупинено у 2001 році, було
відсутнє фінансування на реалізацію цієї норми, а Законом України „Про
реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту"" зазначену заборгованість було визначено як
кредиторську заборгованість Державного бюджету України і вона погашається
протягом 5 років рівними частинами, оскільки вони не відповідають дійсності і
суперечать Конституції України, норми якої є нормами прямої дії. Закон України
„Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів" було прийнято 09.09.2004 року,
правовідносини що склалися між позивачем та відділом освіти, і які
досліджуються судом, відбувались в період 1998-2001 років, і таким чином зазначений
Закон не може якимсь чином обмежувати права позивача, оскільки відповідно до
ст.58 Конституції України він не має зворотної дії у часі.

З урахуванням
положень Постанови КМУ №879 від 01.08.1996 року „Про встановлення норм
користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо
їх оплати" та наданих позивачем доказів в обґрунтування своїх позовних
вимог, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 відділом освіти неправомірно не
виплачувалась заборгованість в сумі 1782.26 грн. за безоплатне користування
житлом з опаленням і освітленням за період користування опаленням 2000-2001,
2003,1-е півріччя 2004 року, освітленням за період 2000 -1-е півріччя 2004
року.

Суд
не приймає до уваги твердження представника відповідача що, за 2002 рік позивачу Книр
не було нараховано заборгованість за безоплатне користування житлом з опаленням
і освітленням, оскільки Наказом Міністерства освіти і науки України №679 від 28.11.2005 року за 2002 рік така
заборгованість не передбачена. Зазначена заборгованість та її сплата
передбачена Законом України „Про державний бюджет на 2002 рік".

Таким чином, суд
прийшов до висновку, що крім нарахованої відділом освіти заборгованості за
безоплатне користування житлом з опаленням і освітленням, підлягає стягненню з
відповідача і заборгованість за 2002
рік у частині користування освітлення в межах встановлених норм, тобто в
сумі 77.76 грн..
Суд, не може задовольнити вимоги позивача у частині стягення за вказаний вище
рік заборгованості за опалення, оскільки ним не надано документального
підтвердження встановленої норми та вартості опалення за 2002 рік. /а.с.18/

Враховуючи
вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до
ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі
пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст.ст.
22, 43, 55, 58 Конституції
України, ст. 57 Закону
України „Про освіту", ст.2, ст. 34
Закону України „Про оплату праці", ст. 233 КЗПП України, Законом України „Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року N 2050-ІІІ,
Постановою КМУ від 20 грудня 1997 p. N 1427 „Про
затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати", Постановою
КМУ від 21 лютого 2001 p. N 159 „Про
затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", Постановою КМУ №879 від 01.08.1996 року „Про
встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які
мають пільги щодо їх оплати" й у відповідності до ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_2 до відділу освіти Городянської районної державної адміністрації
Чернігівської області про стягнення заборгованості по заробітній платі,
компенсації та індексації втрати частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати та про стягнення кредиторської заборгованості за
спожите тверде паливо і освітлення -
задовольнити частково.

Стягнути з
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської
області на користь ОСОБА_2 749.42
грн. заборгованості по заробітній платі - надбавки за стаж роботи за період з 01.01.98 р. по 31.12.01 р. та
матеріальної допомоги на оздоровлення за період з 1998-2001 роки, без
врахування податків та обов'язкових платежів, що підлягають утриманню.

Стягнути з
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської
області на користь ОСОБА_2 228.35
грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати за період з 01.01.1998
року по 31.03.2000 року,
без врахування податків та обов'язкових платежів, що підлягають утриманню.

Стягнути з
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської
області на користь ОСОБА_2 -
1782.26 грн. заборгованості за безоплатне користування житлом з
опаленням і освітленням, за період користування опаленням 2000-2001, 2003, 1-е півріччя
2004 року,
освітленням за період 2000
- 1-е півріччя 2004 року,
без врахування податків та обов'язкових платежів, що підлягають утриманню.

Стягнути з
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації 51 грн. 00 коп. державного
мита (судового збору) на користь держави та 7 грн. 50
коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи
на користь ТУ ДСА України у Чернігівській області.

У задоволенні
позову ОСОБА_2 в частині стягнення з відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації Чернігівської області індексації грошових доходів за
період 01.01.1997 р. по 31.08.2002 року,
компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати за період з 01.04.2000
року по 31.08.2002 року та
стягнення заборгованості за безоплатне користування житлом з опаленням за 2002 рік - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.