Справа
№2-35 /07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2007 року       Бердянський
міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді - Крамаренко А.І. при секретарі - Корнієнко Н.І.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи приватного нотаріуса
Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визначення часток в праві власності на квартиру АДРЕСА_1, визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за заповітом, визнання заповіту
недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 третьої особи нотаріуса
Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ: ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визначення часток в праві власності на квартиру АДРЕСА_1, визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за
заповітом, визнання заповіту недійсним. В обгрунтування вимог ОСОБА_1 зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 квітня 1993 року квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_6. За життя вона склала заповіт, відповідно до
якого заповіла належну їй частку квартири ОСОБА_1. Оформити спадщину у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не може,
оскільки, не визначені частки в праві власності на квартиру. Крім того , ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5 Після його сперті відкрилась
спадщина у виді належної йому частки зазначеної квартири. Знаючи, що 25 лютого
2003 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів належну йому частку квартири у
рівних частках ОСОБА_1. та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулась з
заявою про прийняття спадщини до Бердянської державної нотаріальної
контори, але їй повідомили, що 4 лютого 2005 року ОСОБА_5 склав новий заповіт, відповідно до якого його спадкоємцем є ОСОБА_2 ОСОБА_1 вважає , що заповіт 4 лютого 2005 року
ОСОБА_5 склав під впливом тяжких сімейних
обставин та під впливом ОСОБА_2 В зв'язку з цим ОСОБА_1 звернулась до
суду і просить визначити рівність часток в праві власності на квартиру АДРЕСА_1
між ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6., визнати за нею
право власності на 1/3 частки

квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_6., визнати заповіт ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом
Бердянського міського нотаріального округа 4 лютого 2005
року недійсним.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 підтримали позовні
вимоги просять позов задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 позов ОСОБА_1
не визнали, подали до суду зустрічний позов про визнання заповіту ОСОБА_6., складеного на користь ОСОБА_1 не дійсним, посилаючись на
те, що ОСОБА_6. під час складання заповіту
за станом здоров'я не могла розуміти значення своїх дій та керувати
ними.

Нотаріус Бердянської державної
нотаріальної контори ОСОБА_4 та приватний нотаріус Бердянського
міського нотаріального округу Данциг-ОСОБА_9
належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання
не з'явились, причина неявки суду не відома. До суду не надходило заяв про
неможливість розгляду справи у їх відсутність.

Свідок ОСОБА_10 пояснила , що проживає в будинку АДРЕСА_1 з 1982 року, знайома з усіма мешканцями під'їзду , у тому числі й з ОСОБА_6., зі слів якої знає , що в квартирі НОМЕР_1 були
прописані три особи -ОСОБА_6., ОСОБА_2, ОСОБА_5, але ОСОБА_2 бачила рідко. ОСОБА_6. в 2003 році розуміла значення своїх дій,
навіть після інсульту, пам'ять у неї не погіршилась.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що він з 1989 року працював директором Бердянського рибкомбінату і до
нього звертався ОСОБА_2 з питання надання житла родині його дочки (ОСОБА_1) та
працевлаштування її чоловіка.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона є головою ОСББ
будинку АДРЕСА_1 та була знайома з ОСОБА_5 та
ОСОБА_6. ОСОБА_2 з'явився в квартирі НОМЕР_1
коли ОСОБА_5 поклали у госпіталь. Зі слів ОСОБА_5
знає, що він боявся ОСОБА_2, оскільки , заповів свою частку квартири
не лише йому.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що знала ОСОБА_5 та
ОСОБА_6. Після інсульту у ОСОБА_6.
паралізувало ліву частину тіла і за нею доглядали ОСОБА_1, потім близько двох місяців - ОСОБА_2, в подальшому допомагали з громадської організації "Турбота".
Вона була присутня при складанні заповіту ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2,
розписувалась у заповіті як свідок і знає що це було волевиявлення ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що їй не відомо кому
ОСОБА_6. мала намір заповісти свою частку
квартири, але коли її паралізувало за нею 1-1,5 місяця доглядав
ОСОБА_2, а потім за хворою доглядала онука - ОСОБА_1 ОСОБА_6. могла
спиратись на праву руку та писати.

Свідок ОСОБА_15 пояснила , що з 2003 по 2004 рік
вона працювала в громадській організації
"Турбота", яка надає допомогу одиноким громадянам похилого віку, і з серпня 2003 року вона обслуговувала
ОСОБА_5 За цей час вона не разу не бачила у квартирі
ОСОБА_2 Зі слів ОСОБА_5 та ОСОБА_6. знає , що перший мав намір
заповісти свою частку квартири сину -ОСОБА_2, а
друга - онуці ОСОБА_1. ОСОБА_6. адекватно реагувала на
оточення була при пам'яті.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що ОСОБА_2
працював під його керівництвом і неодноразово
відлучався з роботи для догляду за батьками.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що зі слів ОСОБА_6. знала
про намір останньої розпорядитися належною їй
часткою квартири на користь ОСОБА_1 ОСОБА_6.
розуміла свої дії, після інсульту її пам'ять не погіршилась.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що з розмов з ОСОБА_5 та ОСОБА_6. знає що перший повинен був заповісти свою частку квартири ОСОБА_2 , а друга - ОСОБА_1. За життя ОСОБА_6. розуміла свої дії, була при здоровому
глузді, не могла лише вставати з ліжка.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що з 1993 року знає ОСОБА_2 а в 2004 році познайомився й з ОСОБА_5, зі слів якого знає , що спірна квартира повинна належати ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_20 пояснила, що вона є двоюрідною
сестрою ОСОБА_6. і з її слів знала що, квартира
повинна перейти ОСОБА_2 та ОСОБА_1., яка була єдиною онукою і доглядала ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що вона була присутня 4
лютого 2005 року при складанні заповіту ОСОБА_5 на користь
сина - ОСОБА_2 ОСОБА_5 у цей день був здоровий, шуткував,
говорив, що з сином у нього гарні стосунки.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши
матеріали справи суд приходить до наступного.

За змістом ч.1 ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до
суду.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належала на підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого фондом комунального майна Бердянської
міської ради 15 квітня 1993 року , ОСОБА_5, ОСОБА_6.,
ОСОБА_2

ОСОБА_6. померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Бердянську, актовий запис №720.

Відповідно до заповіту,
посвідченого нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 27 лютого 2003 року, спадкоємцем належної ОСОБА_6. частки
квартири є ОСОБА_1

Згідно відповіді Бердянської державної нотаріальної
контори №469 від 26 лютого 2005 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6. до нотаріальної контори звернулись 28 вересня 2004 року ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини за заповітом; 12 листопада 2004 року ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини за законом та 13 жовтня 2004 року ОСОБА_5 з заявою , відповідно до якої він як спадкоємець за ст. 1241 ЦК України відмовляється від спадкування за законом.

Відповідно до довідки Бердянської
міжрайонної МСЕК від 7 червня 2006 року ОСОБА_6. була оглянута Бердянською МСЕК 13 січня 2004 року на дому. При оформленні
документації на МСЕК ОСОБА_6. не оглядалась лікарем психіатром через
відсутність в цьому потреби.

Відповідно до висновку посмертної
амбулаторної судово-психіатричної експертизи №393 від 26 червня 2006 року ОСОБА_6. страдала церебральним атеросклерозом з залишковими явищами ішемічного інсульту, лівостороннім геміпарезом , гіпертонічною хворобою 3 ст. Зробити висновок чи була здатна ОСОБА_6. станом
на 27 лютого 2003 року розуміти
значення своїх дій та

керувати
ними не можливо через відсутність записів в медичній документації про її
психічний стан та суперечливими показаннями свідків.

ОСОБА_5 помер в м. Бердянську ІНФОРМАЦІЯ_2
року, актовий запис НОМЕР_2.

З заповіту, посвідченого нотаріусом Бердянської державної
нотаріальної контори 25 лютого 2003 року , видно , що спадкоємцями
належної ОСОБА_5 1/3 частини
квартири були ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частках кожний.

Відповідно до заповіту від 4
лютого 2005 року,
посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу
Данциг-ОСОБА_9, ОСОБА_5 зазначив спадкоємцем всього належного йому майна
ОСОБА_2

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 15 грудня 2005 року визначені рівними
частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 між
ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку
вказаної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5
Рішення не оскаржене і набрало чинності 26 грудня 2005 року.

Відповідно до ст. 1217
ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. ст. 1233,
1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична
особа з повною цивільною дієздатністю.

Судом встановлено, що ні ОСОБА_6. ні
ОСОБА_5 не були обмежені судом в цивільній дієздатності.

Відповідно до ст. 1257
ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також
заповіт , складений
з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. За позовом
заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним , якщо буде
встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його
волі.

Аналізуючи докази суд приймає до уваги довідку Бердянської міжрайонної МСЕК
від 7 червня 2006 року щодо стану
здоров'я ОСОБА_6.; відповідь Бердянської державної нотаріальної контори №469 від 26 лютого 2005 року, пояснення
свідків ОСОБА_13, ОСОБА_15,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_20, ОСОБА_21 щодо вільного волевиявлення ОСОБА_6.
та ОСОБА_5 при складанні заповітів відповідно на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
оскільки , вони є
послідовними і підтверджуються матеріалами справи.

Згідно з правилами ст. 60 ЦПК України суд оцінює висновок посмертної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №393 від 26 червня 2006 року поряд з іншими доказами. ОСОБА_2 та його
представником не надано суду переконливих доказів на спростування зазначеного
висновку. Підстав для сумніву в професійній кваліфікації експертної комісії, її
безсторонності або в інших якісних показниках
суд не знайшов. Висновок експертизи базувався на спеціальних пізнаннях в
галузі медицини, що дозволило зробити висновки з огляду на діагноз захворювання
, тривалість
хвороби, її прояви та показання свідків, допитаних в судовому засіданні за
клопотанням сторін.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень. А згідно ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь
у справі , розпоряджається своїми
правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд вважає, що ОСОБА_2 не довів обставини в
заперечення вимог ОСОБА_1 щодо визнання за нею права
власності на 1/3 частку спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6., та не
довів свої зустрічні позовні вимоги, тому йому в позові повинно бути
відмовлено.

Таким чином, суд доходить висновку
про обгрунтованість вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності
на 1/3
частку спірної квартири в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_6.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216 - 1220, 1233 -1257 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про визначення часток в праві
власності на квартиру АДРЕСА_1, визнання права власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за заповітом,
визнання заповіту недійсним задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом від 27 лютого 2003 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6.

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третьої особи нотаріуса Бердянської державної
нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання
заповіту недійсним відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.