У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 червня  2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого                  Григор'євої Л.І.,

суддів:                             Барсукової В.М.             Балюка М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за
позовом    ОСОБА_1 до шахти «Зарічна» Державного
підприємства «Львіввугілля» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

Позивач звернувся в суд  із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що у 1977, 1981 та 1988 роках  відповідачем
проводились гірничі роботи
внаслідок яких  почав руйнуватись
його  житловий будинок і на даний час без
проведення відновлювальних робіт в цьому будинку проживати неможливо.    02 липня 2002 року відповідною комісією був
складений акт обстеження його житлового будинку та складено ВАТ
“Червоноградське проектно-конструкторським бюро” кошторис на ремонт цього
будинку. Зазначав, що загальна сума відновлювальних робіт складає 10 831
грн.  29 серпня 2002 року  відповідачем був виданий наказ за № НОМЕР_1
про виплату йому вказаної суми.

Вказував, що оскільки відповідач на
неодноразові його звернення постійно зволікає виплатити йому зазначену суму, у
зв'язку з цим він був змушений
звернутись до суду з позовом . Просив
стягнути з відповідача на його користь матеріальну та моральну шкоду,
яку він оцінив у 1000 грн.

Рішенням Сокальського районного
суду Львівської області від 31 серпня 2005
року, залишеним без змін  ухвалою
апеляційного суду  Львівської області від
26 лютого 2007 року, позов задоволено частково. Стягнуто з шахти «Зарічна»
Державного підприємства «Львіввугілля» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
сумі 10831 грн. та на користь держави держане мито           в сумі 108 грн. 31 коп. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

У поданій до Верховного Суду
України касаційній скарзі шахта «Зарічна» Державного підприємства
«Львіввугілля» просить скасувати рішення Сокальського районного суду Львівської
області від 31 серпня 2005  року, ухвалу
апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2007 року та ухвалити нове
рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на порушення судами норм
процесуального та матеріального  права.

Згідно з ч.2 ст.324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.335 ЦПК України
суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що
оскаржувані рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та  процесуального права та передбачені ст. 338
ЦПК України  підстави для їх
обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись статтями 331, 332, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

ухвалила:

Касаційну скаргу шахти «Зарічна»
Державного підприємства «Львіввугілля»
відхилити.

Рішення Сокальського
районного суду Львівської області від                  31 серпня 2005  року та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від           26 лютого 2007
року  залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Л.І. Григор'єва

Судді:

В.М.Барсукова

М.І. Балюк