№2-1579/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2007
року Оболонський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Буравльова
С.І., при секретарі Нещереті Д.Б.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП,
-

ВСТАНОВИВ:

05.04.2006 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 20.02.2006 року близько 0:10 год. на автодорозі по
вул. Ольжича, 40 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода з вини
ОСОБА_2, який порушив п.п. 2.3, 2.10, 13.1 Правил дорожнього руху, а саме,
керуючи автомобілем марки "БМВ" д/н НОМЕР_1, не врахував дорожню
обстановку, при виникненні перешкоди для руху не дотримався безпечної
дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Шевроле" д/н
НОМЕР_2, що
належить позивачу. Автомобіль "БМВ" належить на праві власності
ОСОБА_2 В результаті зіткнення транспортних засобів сторін по справі,
автомобіль позивача було пошкоджено. Для визначення розміру матеріальної шкоди
позивачем було проведено автотоварознавче дослідження у СПД ОСОБА_3 Згідно акту
автотоварознавчого дослідження розмір збитків, заподіяних позивачу, без
урахування деталей, що потребують додаткової дефектації, складає 29812,45 грн.
Після проведення додаткової дефектації автомобіля в умовах СТО, було складено
повну калькуляцію вартості відновлювального ремонту автомобіля, яка складає
37439,82 грн. Оплата послуг по складанню калькуляції становить 199,20 грн.

За проведення автотоварознавчого дослідження позивачем сплачено 400 грн.,
які були перераховані через відділення ощадного банку. Послуги банку за переказ
грошей склали 8 грн. Відповідач добровільно відшкодував позивачу вартість
дослідження, однак витрати на послуги банку в сумі 8 грн. відшкодовані не були.

Внаслідок ДТП
позивач змушена була звертатись до різноманітних державних установ для
оформлення відповідних документів, а оскільки вона не могла використовувати
власний автомобіль, зверталась до знайомих, які мають автомобілі. Це призвело
до додаткових витрат, пов'язаних з придбанням пального. Зазначені витрати
становлять 1051,25 грн. та підтверджуються фіскальними чеками.

Крім цього, позивачем були понесені витрати на нотаріальне оформлення довіреності
на представництво її інтересів в сумі 100 грн.

Для відновлення автомобіля позивач змушена була позичити гроші та сплатити
відсотки за користування ними, які становлять суму в розмірі 6300 грн.

Крім цього, внаслідок ДТП позивачу завдано моральної шкоди. В 2005 році позивач
зазнала травму ноги та перенесла кілька операцій. В період ДТП тривав період
реабілітації, що вимагає обмеження навантажень. ДТП та її наслідки порушили
нормальний життєвий устрій і вимагають додаткових зусиль та витрат для відновлення
життєвих та виробничих стосунків, оскільки автомобіль використовувався також по
роботі. Розмір моральної шкоди позивач визначає в сумі 30000 грн.

Під час розгляду справи було проведено судову автотоварознавчу експертизу,
за результатами якої сума матеріальної шкоди, заподіяної позивачу складає
38831,12 грн. втрата товарної вартості автомобіля становить 4194,90 грн.

У зв'язку з наведеним, позивач просила суд стягнути з
відповідача на її користь 50684,47 грн. заподіяних матеріальних збитків, 30000
грн. моральної шкоди, а також 1032 грн. судових витрат.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач та
його представник в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач визнав
свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та суму матеріальної шкоди в
розмірі 29812,45 грн. згідно акту автотоварознавчого дослідження № 151 від
13.03.2006 року. Також погоджувався відшкодувати витрати на послуги банку в
сумі 8 грн. та витрати позивача на нотаріальне оформлення довіреності на
представництво інтересів в сумі 100 грн. В іншій частині позову просив
відмовити, оскільки його сума є значно завищеною та не доведеною доказами.
Вважає рахунок СТО «Автоцентр
на Столичному» неналежним доказом, оскільки він складений зі слів клієнта, а
не за результатами огляду автомобіля. Не визнав суму матеріальної шкоди згідно
висновку судової автотоварознавчої експертизи, оскільки вона проведена з
порушенням, в її основу покладено лише рахунок СТО «Автоцентр на Столичному».
Також вважає, що позивачу не могла бути заподіяна моральна шкода, оскільки
автомобілем за дорученням керує її чоловік та внаслідок ДТП ніяким чином не
порушені її права.

Згідно ч. 1 ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з
матеріалів справи, 20.02.2006 року близько 0:10 год. на автодорозі по вул. Ольжича, 40 в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода з вини ОСОБА_2, який порушив п.п. 2.3, 2.10, 13.1
Правил дорожнього руху, а саме, керуючи автомобілем марки "БМВ" д/н
НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, при виникненні перешкоди для руху не
дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем
марки "Шевроле"
д/н НОМЕР_2, що
належить позивачу.

Відповідно до
ч.І ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2
ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Автомобіль марки
"БМВ" д/н НОМЕР_1 належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2

В результаті
зіткнення транспортних засобів сторін по справі, автомобіль позивача було
пошкоджено.

Наведене
підтверджується даними, які містяться в постанові судді Шевченківського
районного суду м. Києва № 3-5978/06 від 10.03.2006 року, показаннями свідка
ОСОБА_4

Відповідач не
погодився з розміром матеріальної шкоди та заявив клопотання про призначення
автотоварознавчої експертизи. Згідно акту судової автотоварознавчої експретизи
№ 453/12 від 18.12.2006 року розмір матеріальних збитків, заподіяних позивачу,
складає 38831,12 грн., втрата товарної вартості автомобіля становить 4194,90
грн. Суд не має підстав не довіряти висновку судової автотоварознавчої
експертизи, оскільки перед її проведенням експерта було попереджено про
кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за дачу завідомо неправдивого
висновку.

Для визначення
розміру матеріальної шкоди внаслідок ДТП
позивачем було проведено автотоварознавче дослідження у СПД ОСОБА_3 За
проведення автотоварознавчого дослідження позивачем сплачено 400 грн., які були
перераховані через Дніпровське відділення ощадного банку № 7989. Послуги банку
за переказ грошей склали 8 грн., що підтверджується квитанцією № 144 від
06.03.2006 року. Відповідач добровільно відшкодував позивачу вартість
дослідження, однак витрати на послуги банку в сумі 8 грн. відшкодовані не були.
Тому відповідач має право на відшкодування вказаних збитків.

Також позивачем були понесені витрати на проведення
додаткової дефектації автомобіля в умовах СТО «Автоцентр на Столичному» та складання
калькуляції вартості відновлювального ремонту в сумі 199,20 грн. Зазначені
витрати підтверджені квитанцією № 25 від 22.03.2006 року.

У відповідності
до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права.

Відповідно до
ст.ст. 38, 42 ЦПК України позивач має право мати в справі представника,
повноваження якого повинні підтверджуватись нотаріально посвідченою
довіреністю. Згідно зі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» приватні нотаріуси
за вчинення нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за
домовленістю між нотаріусом та громадянином. Для представництва своїх інтересів
в суді позивач оформила довіреність на ОСОБА_5, у зв'язку з чим зазнала витрат
на вчинення нотаріальних дій в сумі 100 грн., які підтверджуються квитанцією
від 01.04.2006 року та листом приватного нотаріуса ОСОБА_6 від 26.07.2006 року.

Для проведення
відновлювального ремонту автомобіля позивач змушена була позичити гроші та
сплатити відсотки за користування ними, які становлять суму в розмірі 6300 грн.
Зазначені обставини підтверджуються розписками від 12.10.2006 року.

Суд вважає, що
вимоги позивача по відшкодуванню витрат на придбання пального не підлягають
задоволенню, оскільки з наданих суду фіскальних чеків не вбачається, що вказані
витрати понесені позивачем.

Відповідно до
ст. 1192 ЦК України
з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати
завдані збитки в повному обсязі.

В такому разі
суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 43026,02 грн.
заподіяних матеріальних збитків, 8 грн. вартості послуг банку, 199,20 грн.
вартості послуг по складанню калькуляції, 100 грн. вартості вчинених
нотаріальних послуг, 6300 грн. відсотків за користування позикою, а всього суму
матеріальної шкоди 49633,22 грн.

Згідно ч. 1 ст.
23 ЦК України
особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення
її прав.

Відповідно до ч.
1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.
9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 розмір
відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від
характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з
урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших
обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність
вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Суд не приймає
до уваги твердження відповідача стосовно того, що на чоловіка позивача
оформлена довіреність на право керування автомобілем, який було пошкоджено,
оскільки зазначений факт не позбавляє позивача права керування вказаним
автомобілем.

Суд вважає, що
пошкодженням автомобіля позивачу було заподіяно моральної шкоди, яка виразилася
у порушенні нормального життєвого устрою позивача. Вона не могла
використовувати пошкоджений автомобіль. З листків непрацездатності, які
містяться в матеріалах справи вбачається, що у 2005 році позивач зазнала травми
ноги, у зв'язку з чим перенесла кілька операцій. В період ДТП у позивача тривав
реабілітаційний період, що потребує обмеження навантажень на хвору кінцівку.
Дорожньо-транспортна пригода та її наслідки на тривалий час порушили нормальний
життєвий устрій і вимагають додаткових зусиль та витрат для відновлення
життєвих та виробничих стосунків, оскільки автомобіль використовувався також
для роботи. Позивач змушена була взяти позику для відновлення пошкодженого
автомобіля.

Проте суд вважає, що розмір моральної шкоди не відповідає
рівню душевних страждань та переживань, яких позивач зазнала у зв'язку з
пошкодженням її майна. Розмір моральної шкоди позивачем завищено, а тому він
підлягає зниженню до 13000 грн.

Також, суд, керуючись ст. 88 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача 451 грн. державного мита, 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 500 грн. вартості судової
автотоварознавчої експертизи, які підтверджуються квитанціями.

На підставі викладеного, та керуючись Законом України «Про нотаріат»,
ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК
України, ст.ст. 10, 60, 38, 42, 130, 174, 175, 197, 198, 208, 209,
212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1до ОСОБА_2, про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_149633,22 грн.
матеріальної шкоди, 13000 грн. моральної шкоди, 981 грн. судових витрат.

В іншій частині
позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.