Справа № 2-3385/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

04 вересня 2007
року                 Жовтневий районний
суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.

при секретарі
- Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що він з
останній перебуває у шлюбі з 27 листопада 2004 року, від якого є неповнолітній
син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом спільного життя між ними було відсутнє
взаємопорозуміння, як подружжям. З 2005 року вони припинили фактичні шлюбні
відносини та проживають окремо. Зберігати шлюб з відповідачкою він не бажає,
вважає, що збереження шлюбу неможливе, просив суд його розірвати. Спір по
розділу майна між ними відсутній.

У судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

В судовому
засіданні
відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі, підтвердила
причини та час припинення фактичних шлюбних відносин. Пояснила, що час на
примирення їм не потрібен, неповнолітня дитини після розірвання шлюбу
залишиться мешкати разом з нею.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони одружені 27 листопада 2004
року, шлюб зареєстрований відділом РАГСу Жовтневого РУЮ м.Дніпропетровська,
актовий запис № 1014, від якого є неповнолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2005 року між сторонами були припинені шлюбні
відносини, через втрату взаєморозуміння, з цього часу вони проживають окремо.

Згідно
ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути
пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову
про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя
і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне
значення.

З огляду на вищевикладене й беручи до уваги те, що
сімейно-шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені з 2005 року,
позивач по справі наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачкою
не бажає й вважає, що це не можливо, відповідачка не заперечую проти розірвання
шлюбу, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін у справі розпався
остаточно, відновити сім`ю неможливо й шлюб треба розірвати. Після розірвання
шлюбу син залишиться проживати з відповідачкою. Спір по розділу майна між
сторонами відсутній.

Також суд вважає, що витрати пов`язані з оформленням
розірвання шлюбу в органах РАЦСу необхідно покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110,
112 СК України, ст.ст.10, ч.1 ст.11, 27, 31, 88,  212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 27 листопада 2004 року відділом
РАГСу Жовтневого РУЮ м.Дніпропетровська, актовий запис № 1014, між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, від якого є неповнолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

Стягнути при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в
органах РАГСу в доход держави з ОСОБА_1 25 грн. (двадцять п`ять гривень), звільнивши ОСОБА_2 від несення судових
витрат.

Рішення
суду може бути оскаржене у апеляційний суд Дніпропетровської області протягом
10 днів з дня проголошення рішення шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська, та подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя: