overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
УХВАЛА

2 березня 2007 року                                  Бершадський районний суд

Вінницької
області

В складі
судді                            Полотнянка
Ю.П.

при
секретарі                            Дончик
О.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шляхівської
сільської ради про продовження строку на прийняття спадщини та про визнання
права власності в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Шляхівської сільської ради про продовження
строку на прийняття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно,
зазначаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась
спадщина на належне їй майно - земельна ділянка для ведення
сільськогосподарського виробництва та майновий пай.

Спадщину
він прийняв, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, але
належним чином не може оформитись в правах спадкоємця, оскільки в шестимісячний
термін не звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори.

В
судовому засіданні сторони зробили спільну заяву і надали суду укладену та
підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок.
За умовами мирової угоди Шляхівська сільська рада визнає за ОСОБА_1   право приватної власності в порядку
спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року на
2.1180 га земельної ділянки за НОМЕР_1, яка розташована на території
Шляхівської сільської ради, що згідно із державним актом серії НОМЕР_2від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року належить ОСОБА_2, а також на 4046 грн. майнового паю у
пайовому фонді ПСП „Відродження" с Теофилівка, що згідно із свідоцтвом
серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_4року належить ОСОБА_2.

Зазначена спільна заява та мирова угода приєднані до
справи. Сторонам роз'яснені наслідки такого рішення та закриття провадження у
справі, що передбачені ст. 206 ЦПК України.

Враховуючи,
що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права,
свободи та інтереси осіб, вчинена в інтересах обох сторін, суд у відповідності
до ст. 175, п.4 ч.І ст. 205 ЦПК України ухвалою закриває провадження у справі.

Керуючись п.4
ч.І ст. 205 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Визнати укладену
сторонами   мирову угоду, за якою за
ОСОБА_1 визнається право приватної власності в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року на 2.1180 га земельної
ділянки за НОМЕР_1, яка розташована на території Шляхівської сільської ради, що
згідно із державним актом серії НОМЕР_2від ІНФОРМАЦІЯ_2 року належить ОСОБА_2,
а також на 4046 грн. майнового паю у пайовому фонді ПСП „Відродження" с
Теофилівка, що згідно із свідоцтвом серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_4року належить
ОСОБА_2. Провадження у справі закрити.

Ухвала
набирає законної сили, якщо протягом п'яти днів з дня її проголошення не подана
заява про апеляційне оскарження та якщо протягом 10 днів після надання заяви не
подана апеляційна скарга.

Ухвала
може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження на протязі 5 днів з дня її проголошення та на протязі
10 днів

3 дня подачі заяви шляхом подачі апеляційної
скарги. v
РІШЕННЯ                                       Справа № 2-90407

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя

у складі головуючого судді Щасливої О.В.

при секретарі Морозової В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду с позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В заяві вказує, що з відповідачкою знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Шлюб перший. Від спільного подружнього життя мають
неповнолітню дитину: ОСОБА_3.

Півтори роки тому шлюбні відносини фактично припинені з причин різних
поглядів на подружнє життя, сторони разом не проживають.

Позивач вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки
сім'я розпалась остаточно, можливість її встановити
втрачена, просить суд шлюб розірвати, покла­вши подальші витрати при оформленні розірвання шлюбу в органах РАГС на
позивача. Спір про майно відсутній.

Відповідачка позов визнала повністю,
суду заперечень не надала.

Перевірив матеріали справи, з'ясував всі обставини, вислухав пояснення
сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає
задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і
фактично не ведуть спільне господарство.

Шлюбні відносини меж ними припинені у зв'язку з різними поглядами на
подружнє життя.

Суд вважає, що надії на збереження сім'ї немає і при існуючих обставинах
подальше збереження сім'ї недоцільне.

Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітньої
дитини: з матір'ю -
ОСОБА_2.

На думку суду, витрати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу необхідно
покла­сти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105,110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,
60, 61, 212-215, 292, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований Хортицьким відділом РАЦС Запорізького міського управління
юстиції ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
актовий запис - НОМЕР_1.

Витрати при оформленні розірвання шлюбу в органах РАГС покласти на ОСОБА_1,
стягнути з нього 17 гривен 00 копійок в доход держави.

ОСОБА_2 від витрати звільнити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області шляхом пода­чі через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів після проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                             О.В. Щаслива
29(1)                                                     Інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 лютого 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого
судді Бари л ьської
А.П.

Суддів - Соколан Н.О., Ляховської
І.Є.

при секретарі -
Чубіній А.В.

за участю  позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 червня 2006 року
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про вселення та відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням
Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 червня 2006 року позовні
вимоги задоволені частково. Позивача з неповнолітньою дочкою вселено у квартиру
АДРЕСА_1. На його користь з відповідача стягнуто моральної шкоди у сумі 300
грн, судових витрат у сумі 16грн .

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалені нового рішення, яким відмовити в задоволені
позовних вимог. Зокрема вважає ,що суд при ухваленні рішення не взяв до уваги,
що позивач має інше житло, та з квартири, в яку її вселено за рішенням суду,
пішла сама, забравши свої речі.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за таких обставин.

Судом встановлено та сторонами не
оспорюється, що позивач ОСОБА_1
є власником 12 частини квартири АДРЕСА_1. Позивач з неповнолітньою дочкою
не проживає у вказаній квартирі, так як відповідач ОСОБА_3 чинить перешкоди
позивачу.

Згідно
ст. 4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє,
користується і розпоряджається належним йому майном.

Суд вірно
встановив обставини по справі, дав їм належну оцінку і відповідно до норм
матеріального та процесуального закону обґрунтовано дійшов до висновку ,що
позивач відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про власність», як власник,
може вимагати усунення будь яких порушень його права, хоч би ці порушення і не
були поєднані з позбавленням володіння та на підставі ч. 3 ст. 386 ЦК України, як
власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому
моральної шкоди.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що позивач має інше житло і через це не має права на вселення в
спірну квартиру не є підставою для скасування законного та обґрунтованого
рішення.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що рішення суду необхідно залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.
ст. 303, 307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 червня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може

бути оскаржена у касаційному порядку до судової палати у
цивільних

справах Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня набрання нею

законної
сили.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2007
року

Рівненський
міський суд

під головуванням
судді Мельника О.В.,

при секретарі
Рейнерович Я.В.,

з участю
позивача ОСОБА_1 ,

відповідача
ОСОБА_2.  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Рівному цивільну
справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на
квартиру,

встановив:

У
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив,  що згідно свідоцтва про право власності на
житло від 25 березня 1993 року,  квартира АДРЕСА_1 у місті Рівному на праві спільної сумісної власності
належить ОСОБА_1. ,  ОСОБА_2.  та належала ОСОБА_3. ,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Стверджує,  що між співвласниками відсутній будь - який
договір про відступ від правила рівності часток у праві спільної сумісної
власності на квартиру. Для забезпечення прийняття спадщини,  просить визначити,  що йому та ОСОБА_3.  на день смерті належало кожному по 1/3 частці у праві
спільної власності на квартиру.

Відповідач
ОСОБА_2.  позов визнала повністю,  щодо його задоволення не заперечувала.
Підтвердила відсутність договору між співвласниками про відступ від правила
рівності часток.

Вислухавши
пояснення позивача,  яка підтримали
позов,  пояснення відповідача,  яка позов визнала повністю,  враховуючи те,  що визнання відповідачами позову не
суперечить закону та не порушує прав,
свобод чи інтересів інших осіб,
суд вважає,  що позов підлягає до
задоволення повністю.

Судом
встановлено,  що квартира АДРЕСА_1 у місті
Рівному,  відповідно до свідоцтва про
право власності на житло від 29 січня 2001 року на праві спільної сумісної
власності належить ОСОБА_1. ,
ОСОБА_2.  та належало на день
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3.

Діюче
цивільне законодавство України не містить норми щодо визначення частки у праві
спільної сумісної власності,  а тому на
підставі ч. 1  ст.  8 ЦК України до
вказаних правовідносин слід застосувати аналогію закону,  а саме норму,
що міститься в  ст.  370 ЦК України.

Відповідно
до  ст. 370 ЦК України,  у разі виділу частки із майна,  що є у спільній сумісній власності,  вважається,
що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними,  якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

У
судовому засіданні сторони існування будь -
якої домовленості між співвласниками про відступ від правила рівності
часток у спільній сумісній власності заперечили.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.  370 ЦК України,   ст.
ст. 10, 11, 60,
88, 212, 214, 215,  ч. 4  ст.  130,
ст. 174 ЦПК
України,  суд,

ВИРІШИВ:

Визначити
по 1/3 частці у
праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 у місті Рівному,
що належить ОСОБА_1
та належала на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3.

На
рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Рівненської області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  яка повинна бути подана протягом десяти днів
з дня проголошення рішення суду.
№ 2 -492 2007 р. РІШЕННЯ
районний суд м. Львова в складі: головуючої - Волоско І.Р., при секретарі - Давиденко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
звернулась до суду з вимогами про стягнення із відповідача аліментів на
утримання неповнолітніх дітей, які знаходяться на її утримані - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач матеріальної допомоги на
утримання дітей не дає. Просила стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі
1/3 частки заробітку відповідача до досягнення ними повноліття.
судовому засіданні підтримала позовні вимоги, дала поясненні аналогічні фабулі
позовної заяви, просила позов задоволити повністю.
Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечив та зазначив, що
маєхталий заробіток,, тому згідний на стягнення аліментів у судовому
порядку у розмірі 1/3
частки заробітної плати.(                                                                                               .■■■"
судовому засіданні сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що доводи
позову є переконливими і вимоги про стягнення аліментів підлягають до
сторони перебувають у шлюбі від якого мають неповнолітніх дітей -ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач
не виконує свій батьківський обов'язок, способом його виконання є присудження
аліментів на утримання дітей.
СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти
на дитину, визначається судом. За таких обставин аліментів на утримання дітей
слід визначити у розмірі. 1/3 заробітку
відповідача до досягнення дітьми повноліття.
10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 180 ,183, 191 Сімейного кодексу України
суд,-
щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - в розмірі 1/3 заробітку ОСОБА_2, але
ЗО % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25
січня 2007 року і до досягнення дітьми повноліття
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 51 (п'ятдесят одної) гривні в дохід держави та в
користь ДП "Судово інформаційний центр" 7 (сім) гривень 50 копійок витрат за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження до суду
першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2-498 2007 р. РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ (заочне)
06 березня 2007 року                   Сихівський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді - Волоско І.Р.,
при секретарі - Стецик О.Ю.. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за позовом ЛМКП "Львівводоканал" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за водопостачання та водовідведення
в сумі 2286,03 грн. станом на 01.11.2006 р.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила позов
задоволити повністю та поновити термін позовної давності.
двічі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а
тому згідно з ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у
заочному порядку, у відсутності відповідачів за наявності в справі
достатніх матеріалів.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Відповідачі відповідно до ст.67 ЖК України та тарифів на оплату за
водопостачання та водовідведення, затверджених Рішенням виконкому
Львівської міської ради, зобов'язані щомісячно вносити плату за надані ЛМКП
"Львівводоканал" послуги.
відповідачі неналежно здійснювали оплату, в результаті чого за період з
01.01.2003 р. по 01.11.2006 р. виникла заборгованість по оплаті за
водопостачання та водовідведення в сумі 2286
грн. 03 коп., яка підлягає стягненню в судовому порядку.
Як встановив суд, відповідачі з приводу надання послуг неналежної якості чи
про відмову від отримання таких послуг в ЛМКП
"Львівводоканал" не зверталися.
фінансове становище позивача, слід визнати поважними причини пропущення позовної давності та поновити термін
звернення до суду за захистом порушеного права.
З відповідачів в користь держави підлягає стягненню державне мито у розмірі
51 грн. та в користь ДП "Судово інформаційний центр" 30
грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
64, 67, 68 ЖК України, ст. 267 ЦК України та ст.ст. 10, 60, 212, 215, 224 ЦПК
України суд,-
Позов задоволити. Поновити термін позовної давності.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь ЛМКП "Львівводоканал" 2286
грн. 03 коп. заборгованості за
водопостачання та водовідведення, 51 грн. судового збору в користь
держави та ЗО грн. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення в користь ДП "Судово інформаційний центр".
Рішення суду може бути переглянуте шляхом подання відповідачами заяви про
перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання позивачем заяви про
апеляційне оскарження до суду першої інстанції
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення є оригіналом і зберігається у цив. справі № 2-498/2007 р.
Справа №2-518/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2007 року           Придніпровський районний суд м.
Черкаси в складі:

головуючого-судді                    Драник Н.Л.

при секретарі:                      Кривошея
М.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до
відповідачки про розірвання шлюбу.

Свої позовні
вимоги мотивує тим, що 22
грудня 1990 року він
зареєстрував з відповідачкою шлюб у відділі запису актів громадянського стану
м. Черкаси, актовий запис №НОМЕР_1.
Від шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину. Спільне шлюбне життя

3 відповідачем не склалося із-за різних
характерів та поглядів на життя, на цьому ґрунті

виникають
постійні сварки, які негативно впливають на нормальне співіснування та

виховання
дитини. Сім'я носить формальний характер. Подальше спільне життя з

відповідачкою
вважає неможливим, спору про поділ майна та проживання дитини не має.

В судовому
засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив шлюб розірвати.

Відповідачка в
судове засідання з'явилась, позов визнала, проти розірвання шлюбу не
заперечувала.

Суд, заслухавши
позивача, відповідачку, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку
про задоволення позовних вимог.

Судом
встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені, разом вони не
проживають і збереження сім'ї є неможливим. Причиною розпаду сім'ї є різні
характери та погляди на життя, різні характери. Спору про спільне майно та
проживання дитини не має. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний
характер. Сімейних відносин сторони не підтримують.

З позивача слід
стягнути у прибуток держави державне мито при отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу у розмірі 17 грн, а відповідачку від сплати державного мита
звільнити.

Керуючись ст.ст.
8, 10, 60, 212, 213,
215, 223 ЦПК України, ст.ст. 110,112
Сімейного Кодексу України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у відділі запису актів громадянського
стану м. Черкаси 22 грудня 1990 року, актовий
запис № НОМЕР_1.

При отриманні
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути у прибуток держави з ОСОБА_1 мито у
розмірі 17 грн.,
ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області
через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа №2-811/2007р. РІШЕННЯ
19 березня 2007 року
Харцизький міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Лутай А.М. при секретарі - Недікової О.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Харцизьку цивільну справу за позовом ОКП
„Донецьктеплокомуненерго" ВО
„Харцизьктепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за
теплопостачання посилаючись на те, що відповідачка мешкає в АДРЕСА_1,
користується вищезазначеною послугою, однак своєчасно не вносить плату за неї,
у зв"язку з чим утворилась заборгованість за період з вересня 2005 року по
січень 2007року у сумі 844,09грн. Добровільно заборгованість відповідачка не
судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася
в порядку ст..76 ЦПК України.
Суд вважає
можливим слухати справу у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі
Суд вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає
Судом
встановлено, що відповідачка є абонентом ВО
„Харцизьктепломережа" і користується послугою теплопостачання, яку
67, 68 ЖК України, відповідачка зобов'язана своєчасно щомісяця сплачувати
комунальні послуги, в тому числі послуги теплопостачання.
наданої позивачем, заборгованість відповідачки по сплаті послуг теплопостачання
за період з вересня 2005 року по січень 2007 року складає 844,09грн.
На підставі викладеного позов треба задовольнити.
ст.ст.67,68 ЖК України,ст.ст.10,11,60,76,212,213,214 ЦПК України, суд-
„Донецьктеплокомуненерго" ВО
„Харцизьктепломережа" задовольнити.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в с.Садове Шахтарського району, на
відділення ПІБ м.Харцизька, МФО
УДК Донецької області, отримувач місцевий бюджет м.Харцизька, ОКПО 24165154,
МФО 834016, код платежу 2209100), а також на користь УДК в м.Донецьку витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі
834016, банк: ГУ ДКУ
у Донецькій області).
Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через

Харцизький
міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне

оскарження.
Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом

десяти
днів з дня проголошення рішення.