Справа № 2-169/07
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Нововолинськ                                                           03
березня 2007
року

Нововолинський міський суд Волинської області під
головуванням

судді                                                              Ференс-Піжук
О.Р.

за участю
секретаря                                      Тимовської
Н.В.

за участю
позивача                                       ОСОБА_1

за участю
представника позивача                 ОСОБА_2

за участю
відповідача                                    ОСОБА_3

за участю
представника відповідача             ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
втрати права на користування жилим приміщенням внаслідок тривалої понад шість
місяців відсутності без поважних причин,-

встановив:

18 січня 2007
року ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом про визнання
ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
внаслідок тривалої, понад шість місяців відсутності без
поважних причин в місці реєстрації.

Вимоги обмотивовує тим, що відповідач ОСОБА_3., який приходиться їй дядьком, не проживає в квартирі з 1998 року, тобто з
часу реєстрації у квартирі, наймачем якої є ОСОБА_5, батько відповідача по
справі. Стверджує, що ОСОБА_3. у спірній квартирі ніколи фактично не проживав.
Постійним місцем його проживання є смт.Іваничі, де він має дружину, яка
займається підприємницькою діяльністю по
закупівлі та реалізації сільськогосподарської продукції. Відповідач проживає та
працює в ОСОБА_6 у належному їй будинку по АДРЕСА_2.

За таких обставин, вважає, що ОСОБА_3 слід визнати
особою, що втратила право на користувнання квартирою в АДРЕСА_1, де проживає вона разом з чоловіком ОСОБА_7 та малолітнім сином.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1.
та її представник ОСОБА_2 позов підтримали з наведених у заяві підстав. При цьому зазначили, що факт
відсутності відповідача у спірній квартирі підтверджується актом, складеним
комісією працівників ЖКП-1 від 18 жовтня ІНФОРМАЦІЯ_1року. Не заперечили, що ОСОБА_3. в кінці листопада ІНФОРМАЦІЯ_1року завіз у спірну квартиру меблі, зокрема диван та два крісла і після
цього два чи три рази ночував там, в основному у дні напередодні судового
розгляду справи. ОСОБА_1. пояснила, що не працює, зайнята доглядом малолітнього
сина, але оплату комунальних послуг здійснює її сквекруха ОСОБА_8., яка і
погасила борги по оплаті, що становили у вересні місяці ІНФОРМАЦІЯ_1року близько 6000
грн. Не заперечила, що у спірній квартирі, без реєстрації
та згоди члена сім'ї ОСОБА_3 з серпня 2006р. фактично проживає її чоловік
ОСОБА_7, який зареєстрований у належному йому на праві власності жилому
будинку, що знаходиться в селі Нехворощі Володимир-Волинського району. Просить
позов задоволити, оскільки бажає, щоб у спірній квартирі залишилась проживати
її сім'я.

Відповідач ОСОБА_3. в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що з 1998
року зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1
де проживали його батьки, сестра з
дітьми. Ствердив, що вважає цю квартиру своїм
постійним місцем проживання і іншого житла ніколи
не мав і не має на даний час. Заперечив ту обставину, що він проживає в АДРЕСА_2, пояснивши, що працює у підприємця ОСОБА_6
і по характеру роботи, яка
пов'язана з частими відрядженнями на тривалий час
періодично відсутній по місцю реєстрації та постійного проживання. Зазначив, що
позивачка разом із своїм чоловіком без його згоди, улітку ІНФОРМАЦІЯ_1року розпочали ремонт у спірній квартирі, змінили замок на вхідних дверях і він до звернення в прокуратуру
та суд не мав змоги попасти у житло. Крім цього вказані особи вивезли
все майно з квартири і розпорядилися ним та свій розсуд. Пояснив, що в
листопаді ІНФОРМАЦІЯ_1року змушений був звертатися з позовом про усунення перешкод в користуванні
житлом та вселення, але справа в суді не
розглядалась, оскільки ОСОБА_1. а точніше її чоловік ОСОБА_7.
добровільно передав ОСОБА_3 ключ від вхідних дверей спірної квартири, ніхто не
заперечував щодо його проживання по місцю реєстрації і навіть надали йому час
та можливість виготовити дублікат ключа від замка, який був встановлений у
двері квартири АДРЕСА_1. Відповідач пояснив, що протягом листопада, грудня, січня місяця вносить плату за комунальні послуги, згідно рахунків
підприємств -
постачальників. Бажає проживати у спірній квартирі разом
із своєю дружиною ОСОБА_6 Просить в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4. на заперечення позовних вимог зазначає, що
ОСОБА_3. до листопада ІНФОРМАЦІЯ_1року не мав можливості проживати по місцю реєстрації по тій причині, що
позивачка та її чоловік чинили йому перешкоди у користуванні квартирою. Це і
послугувало підставою для звернення з позовом до суду. Пояснив, що свекруха
позивачки ОСОБА_8. у вересні місяці ІНФОРМАЦІЯ_1року вирішувала із відповідачем питання

щодо виплати
йому грошової компенсації за частку у спірній квартирі, при умові зняття його з реєстрації в добровільному
порядку. Коли ОСОБА_3. не погодився на таку пропозицію, маючи намір
проживати в квартирі, то питання про визнання його таким, що втратив право на
користування спірною квартирою стало предметом судового розгляду. Зазначив, що
відповідач має намір проживати у спірній квартирі по місцю реєстрації, іншого
житла в нього немає і тому просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків
ОСОБА_5., ОСОБА_7.,
ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10.,
ОСОБА_11., ОСОБА_12. та дослідивши письмові докази, дійшов висновку що позов до
задоволення не підлягає в зв'язку з наступним.

В судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 відноситься до державного житлового фонду і складається з двох кімнат
загальною площею 40,4
м.кв., жилою-24,1 м.кв. (а.с.6).

Згідно копії особового рахунку (а.с.31) наймачем вказаної квартири є
ОСОБА_5.

У довідці з місця проживання про склад сім'ї та прописку виданій ЖКП -1 20 жовтня ІНФОРМАЦІЯ_1року (а.с.5)
зазначено, що окрім наймача в квартирі зареєстровані
внучка наймача ОСОБА_13. з 1988 року та син наймача
ОСОБА_3. -
з 1998
року.

Станом на 20
лютого 2007р. згідно довідки (а.с.28) у спірній квартирі,
крім зазначених осіб, ще зареєстрований малолітній син позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1року народження (а.с.27).

На підтвердження позовних вимог, Тертична В. та її представник ОСОБА_2
посилається на акт, складений комісією в складі начальників дільниць,
паспортиста ЖКП-1 від 18
жовтня ІНФОРМАЦІЯ_1року (а.с.7).

Із вказаного акта вбачається, що на момент перевірки за даною адресою вдома
нікого не застали.

При цьому відмічено, що в АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_13 та ОСОБА_5.

Дані щодо проживання за вказаною адресою ОСОБА_5. не відповідають фактичним
обставинам справи, оскільки сам наймач будучи допитаним в суді в якості свідка
показав, що не проживає в квартирі близько п'яти років, а приїзджає в
М.Нововолинськ з села Нехворощі Володимир-Вролинського району, тільки для
одержання пенсії. Цю обставину підтвердила сама позивачка, а також свідки
ОСОБА_10 та ОСОБА_7

Інформація щодо непроживання у спірній квартирі відповідача з 1998 року, внесена в акт зі слів сусідів ОСОБА_14 та ОСОБА_15.

Будучи допитанию в суді як свідок ОСОБА_14. показала, що до листопада ІНФОРМАЦІЯ_1 року бачила відповідача в квартирі рідко, а після листопада частіше,
останній раз тиждень перед судовим засіданням по даній справі. Зазначила, що
поява відповідача в квартирі супроводжується скандалами, сварками з сім'єю
ОСОБА_7.

Аналогічні показання з цього приводу дала в суді свідок ОСОБА_9., що проживає по сусідству.

У позовній заяві ОСОБА_1. зазначає, що весь тягар по оплаті комунальних послуг несе вона. В суді пояснила, що
не працює, доходу немає. її чоловік, що фактично проживає без реєстрації
у спірній квартирі, також не працює і пояснив в суді, як свідок, що витрати по
оплаті послуг за квартиру № АДРЕСА_1 несе його мати
ОСОБА_8., яка, як вбачається з копії квитанцій на а.с.8, 9 оплатила в серпні-вересні ІНФОРМАЦІЯ_1 року значні суми
заборгованості за послуги газо, електро та теплопостачання.

Як встановлено в суді показаннями свідка ОСОБА_5., ОСОБА_10 заборгованість
по оплаті послуг до цього, частково погашалась стягненнями із пенсії наймача.

Позивачка в суді не заперечила, що у зв'язку з наявністю великої суми
заборгованості з квартири 22 вересня ІНФОРМАЦІЯ_1 року виписалась її мати ОСОБА_10 разом з неповнолітнім сином.

Як встановлено в суді, ОСОБА_10 на даний час з сином проживають без
реєстрації у будинку в селі Нехворощі Володимир-Волинського району, який на
праві власності належить чоловікові позивачки ОСОБА_7.

З розписки матері останнього, ОСОБА_8. від 26 вересня ІНФОРМАЦІЯ_1
року (а.с.43) вбачається, що
вона зобов'язувалася до 01
січня 2007 року сплатити ОСОБА_3 15000 грн. при оформленні документів на квартиру на її ім'я.

Цю обставину не заперечила позивачка, пояснивши, що ОСОБА_8. мала намір зі
згоди наймача приватизувати квартиру і розпоряджатися нею самостійно.

ОСОБА_1.
в судовому засіданні пояснила, що відповідач з серпня по листопад місяць ІНФОРМАЦІЯ_1
року не мав доступу до спірної
квартири, оскільки під час проведення ремонту, був
поміняний замок на вхідних дверях.

Зазначила, що ключ відповідачу дали тільки щоб уникнути
непорозумінь, скандалів та погроз зі сторони ОСОБА_16.

Ця обставина спростована показаннями свідків ОСОБА_7., який показав в суді, що особисто після спілкування з працівниками міліції
по питанню чинення перешкод ОСОБА_3 в користуванні житлом в кінці листопада ІНФОРМАЦІЯ_1 року добровільно передав відповідачу ключі від
вхідних дверей квартири, надавши йому можливість самостійно виготовити
дублікат ключа і повернути оригінал.

Очевидцем передачі ключа та обставин за яких це відбувалося був
гр.ОСОБА_12., що допитаний в суді, як свідок по справі.

Маючи з цього часу доступ до квартири, відповідач, без жодних заперечень
позивачки та інших членів сім'ї, завіз по місцю проживання своє майно, в т.ч. меблі, одяг, інші речі, що свідчить про його намір використовувати спірну
квартиру для постійного проживання.

Відповідач, на підтвердження своїх доводів щодо тимчасової відсутності по місцю проживання в квартирі АДРЕСА_1,
надав суду копію трудового договору від 15 лютого ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.53)
з якого вбачається,

що ОСОБА_3. працює шофером - експедитором у підприємця ОСОБА_6. з гнучким графіком роботи.

Про роз'їздний характер роботи відповідача, зокрема, періодичні тривалі
відрядження, в т.ч.
на Південь України, свідчать довідки про закупку матеріальних цінностей, акти закупки, договора
- постачання, купівлі-продажу,
датовані відповідно липнем, серпнем, вереснем, жовтнем місяцями ІНФОРМАЦІЯ_1
року та січнем 2007
року (а.с.52, 57-65).

Цю обставину не заперечила і сама позивачка, а також
свідок ОСОБА_7.,
але при цьому ствердили, що відповідач, працюючи в
підприємця ОСОБА_6., зареєстрував з нею
шлюб і фактично проживає в АДРЕСА_2.

Не заперечуючи факту реєстрації 6 листопада ІНФОРМАЦІЯ_1 року, шлюбу з гр.ОСОБА_6. (а.с.46), ОСОБА_3.
пояснив, що за вказаною адресою без реєстрації проживає ОСОБА_6., її дві доньки
та двоє онуків, що підтверджується актом обстеження комісії селищної ради від 16 лютого 2007
року (а.с.48).

Як пояснив відповідач, і що не заперечила позивачка, він звертався до
останньої з проханням про дачу згоди на проживання в спірній квартирі його
дружини ОСОБА_6., проте ОСОБА_1. на це не погодилася.

Зазначені обставини підтвердили в суді свідки ОСОБА_12. та ОСОБА_11., яка
ствердила, що позивачі чинили перешкоди відповідачу у користуванні спірною квартирою коли він повертався туди з відряджень, а
тому змушений був часто ночувати у неї, так як вона проживає неподалік і
є його тіткою по лінії матері.

Також ОСОБА_11. відомо, що ОСОБА_3. ОСОБА_7 дали ключа від спірної квартири
і він проживає там, коли не перебуває у від'їзді по роботі, заходить до неї в
гості.

З позовом про усунення перешкод в користуванні квартирою
та вселення, ОСОБА_3. 20 листопада ІНФОРМАЦІЯ_1 року звертався в суд (а.с.З7).

08 грудня
2006року вказана заява повернута ОСОБА_3 (а.с.34).

Як пояснив відповідач та його представник в суді ОСОБА_4., після повернення
ухвалою судді від 28
листопада ІНФОРМАЦІЯ_1 року та надання строку для усунення недоліків позовної заяви про усунення
перешкод і вселення, відпала потреба у вирішенні цього питання в судовому
порядку, оскільки ОСОБА_7 добровільно передали ключ від квартири і надали
можливість ОСОБА_3. проживати в квартирі по місцю реєстрації.

Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_3. звернувся в суд з
позовом про усунення перешкод і вселення в квартиру, дізнавшись про підготовку
позивачкою матеріалів до суду для визнання його таким, що втратив право на
житло, зокрема з посиланням на дату складання акту про його відсутність в
спірній квартирі від 18
жовтня ІНФОРМАЦІЯ_1 року, суд до уваги не
бере, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами і є безпідставними.

Представник позивача також зазначає, що ОСОБА_1. фактично не давала згоди
на вселення відповідача в спірну квартиру, а діяла всупереч волі,

виключно під
впливом страху з огляду на неадекватну поведінку ОСОБА_3

Ці твердження спростовуються показаннями свідка ОСОБА_7. та не грунтуються на будь-яких офіційних даних щодо
неправомірності поведінки відповідача.

В судовому засіданні позивачка пояснила, що не здійснювала оплату
комунальних послуг протягом листопада ІНФОРМАЦІЯ_1 року січня 2007
року і не цікавилася питанням щодо оплати по рахунках.

Поряд з цим, відповідач на підтвердження своїх пояснень, подав суду
квитанції про здійснення ним оплати рахунків підприємств - постачальників тепла та газу за грудень 2006р., січень, лютий місяці 2007 року (а.с.З7-42).

Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_3. не втрачає інтересу до спірної квартири, де зареєстрований з
1998 року
, і
вважає її своїм постійним місцем проживання.

Поясненнями сторін, свідків, дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_3.
до листопада ІНФОРМАЦІЯ_1
року не мав доступу до квартири, внаслідок неправомірної
поведінки позивачки та членів її сім'ї. В кінці листопада ІНФОРМАЦІЯ_1 року повернувся на жилу площу за їх згодою, а тому його не можна вважати
таким, що втратив право користування житлом, зокрема квартирою АДРЕСА_1.

Як зазначено у ст. 71
ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів
його сім"ї за ним зверігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Понад встановлений строк жиле приміщення зберігається за особою за
наявності поважних причин, до яких, поряд з іншими віднесено тимчасовий виїзд з
постійного місця проживання за умовами і характером роботи.

Враховуючи наведене, оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд не вбачає підстав для задоволення позову про
визнання ОСОБА_3. втрати права на користування жилим приміщенням у
порядку, передбаченому ст. 72 ЖК України.

Керуючись ст.ст. 57, 58, 59, 212, 213,
214, 215 ЦПК України, ст.71, 72
ЖК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985
року № 2 із змінами внесеними
постановою від 10.03.1989р. № 2, та від 25.12.1992р. № 13, від 25.05.1998р. №
15 "Про деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України,-суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання втрати права на
користування жилим приміщенням внаслідок
тривалої, понад шість місяців відсутності без поважних причин,
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яку можна
подати протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження але апеляційна скарга не була
подана у строк встановлений ст. 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.