Справа №2-319/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

15 лютого 2007 р.                                                Ренійський
районний суд Одеської області

у складі:   -
головуючого судді Дудник В.І.;

-    при секретарі Касаповій О.У.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом
ОСОБА_1до Орлівської сільської ради Ренійського району (треті особи:
ОСОБА_2ОСОБА_3,   Ренійське   бюро
технічної інвентаризації) про визнання права власності на домоволодіння,
-

ВСТАНОВИВ:

Представник
відповідача - Орлівської
сільради, згідно отриманої судом заяви, позовні вимоги визнав, проти їх
задоволення не заперечує, додаткових заяв не має, просив розглянути справу у
його відсутності.

Треті особи
ОСОБА_2, представник Ренійського БТІ позовні вимоги визнали, не заперечують
проти визнання права власності на будинок за позивачем, просили розглянути
справу у попередньому судовому засіданні. Третя особа ОСОБА_3 в суд не явилася,
згідно медичної довідки хворіє.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду
справи судом були дослідженні наступні документи: копія свідоцтва про
народження ОСОБА_1; копія заповіту від 02.08.1996р. на ім'я позивача; копія
технічного паспорту на АДРЕСА_1; копія довідки Ренійського БТІ від 19.08.2006р.
про право власності на будинок; копія домової книги; копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_4 - помер
ІНФОРМАЦІЯ_1; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2; копія довідки Орлівської сільради від
31.07.2006р.; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від
16.09.2005р.; відмова нотаріуса від 20.10.2006р.; заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 від
22.09.2О06рГ

Судом в ході
судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є онуком нині
померлого ОСОБА_5, із яким проживав спільно та вів господарство до його смерті.
За життя ОСОБА_5 збудував АДРЕСА_1де мешкав разом із позивачем без оформлення
відповідних документів на домоволодіння. Факт належності будинку ОСОБА_5
підтверджується копією технічного паспорту на його ім'я, а також довідкою
Ренійського БТІ від 19.08.2006р., у якій власником будинку записаний нині
померлий дідусь позивача. На випадок смерті ОСОБА_5 розпорядився належним (як
він і вважав протягом життя) йому майном, залишивши 02.08.1996р. заповіт на
ім'я позивача. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. У встановлений законодавством строк
для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про
її прийняття. 16.09.2005р. нотаріус видав позивачеві свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай). Оформлення спадщини на
домоволодіння є неможливим у зв'язку із тим, що відсутній документ,
підтверджуючий право власності померлого на будинок. На даний час оформити
право власності на будинок на ім'я ОСОБА_5 після його смерті вже неможливо, це
питання повинно вирішуватися у судовому порядку. На момент смерті ОСОБА_5 разом
із ним мешкав тільки позивач.

2

Після смерті дідуся ОСОБА_1
доглядає за будинком, несе всі витрати по його утриманню.

Як пояснили
свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, позивач постійно мешкав із своїм дідусем, допомагав
йому по господарству, а після його смерті поніс витрати по похованню, зараз
користується майном померлого, продовжує мешкати у будинку разом зі своєю
сім'єю.

Таким чином,
позивач прийняв спадщину фактичним управлінням та володінням будинком, що
залишився після померлого діда і вважає, що має всі законні підстави для
визнання за ним права власності на спадщину, оскільки до держави вона не
перейшла, відумерлою не визнана, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовилися від неї на його користь,
крім того батько позивача -
ОСОБА_4 також не може претендувати на спадщину, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1
помер.

Заслухавши
пояснення позивача, представників позивача, третіх осіб, показання свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до
вимог ст. 549 ЦК України
1964р. для прийняття спадщини встановлюється строк - шість місяців,
який обчислюється з моменту відкриття спадщини, якщо спадкоємець протягом
вищезгаданого терміну не подав заяви про прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її. Позивач по справі є спадкоємцем першої черги за
законом (ч.2 ст. 529 ЦК України),
крім того на його ім'я був складений заповіт. Він юридично не прийняв спадщини,
але управляє та володіє майном померлого дідуся, несе відповідні витрати по
його утриманню, тобто він фактично прийняв спадщину. Як виходить з положень ст.
346 ЦК України
2003р. однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно
із ст. 25 ЦК України
правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у
момент її смерті. У випадку смерті власника нерухомого майна, первинну
реєстрацію права власності на яке не було проведено та правовстановлюючий
документ на яке відсутній, питання про перехід права власності на це нерухоме
майно до спадкоємця повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку
виконком сільської ради не уповноважений приймати рішення про дозвіл видати БТІ
свідоцтво про право власності на нерухоме майно на ім'я померлого. Згідно п.4
постанови ПВСУ «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» № 4 від 24.06.1983р.
якщо у строк, передбачений для прийняття спадщини, позивач вступив в управління
або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує
питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного
строку. Факти належності будинку померлому ОСОБА_5 та прийняття спадщини
позивачем після його смерті знайшли своє належне підтвердження в ході розгляду
справи. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача щодо визнання за ним
права власності на будинок.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,130,174,212,213   ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України
1964р., 11-13 Закону
України «Про власність», -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1право власності на АДРЕСА_1

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана

3

протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо
його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Строк оскарження
рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд
Одеської області: 10 днів - з дня
проголошення рішення, 20
днів - після
подання заяви про апеляційне оскарження.