Справа
№2- 264/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ У КРАЇНИ

25
квітня 2007 року            Маньківський районний суд,
Черкаської області

в складі:
головуючого-судді                            A.І КОСТЕНКО

при секретарі                                                        М.А. ЧИКУРОВІЙ

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору
купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання
договору купівлі-продажу дійсним.
На обгрунтування своїх вимог спирається на
те, що позивачка працює разом з відповідачкою, ОСОБА_2. на фабриці „Маньківська іграшка", де в
присутності співробітників даної фабрики у грудні 2006 року між позивачкою та ОСОБА_2. зав'язалась розмова про те, що ОСОБА_2.
має намір купити собі ліжко, а оскільки воно дуже дороге, то не має такої
можливості. Позивачка запропонувала їй
продати своє двоспальне ліжко, яке вона незадовго до цього купила з іншими предметами до спальної кімнати. А оскільки воно
не підійшло до її кімнати, то вона вирішила Його продати. В першій половині грудня відповідачка разом з
своїм чоловіком і його батьком приїхали до позивачки додому і забрали ліжко, за
яке відповідачка обіцяла позивачці виплатити гроші до наступної заробітної
плати, до 10 січня 2007 року в розмірі 600 гривень. Проте, після отримання зарплати відповідачка
відмовилась виплатити позивачці вартість ліжка. А оскільки співробітники цеху, в якому вони разом працюють
несхвально віднеслись до відмови відповідачки, то вона написала розписку, що обумовлену усним договором
купівлю-продажу суму 600 гривень, вона поверне їй до 12 березня 2007р. р
Проте на цей час відповідачка повернула
позивачці лише 300 гривень, а решту суми віддавати відмовляється, заявляючи,
що ліжко не варте такої суми і вона її за нього заплатила достатньо. Таким чином, позивачка добросовісно виконала умови
договору купівлі-продажу, а ОСОБА_2., не дотрималась умов договору, і тому позивачка вимушена звернутись до суду
з позовом, оскільки вона щойно народила дитину і її необхідні кошти, в
зв'язку з чим і подано позов до суду. Представник
позивача ОСОБА_3. наполягав на задоволенні позову в
повному обсязі, а також на стягненні з відповідачки судових витрат. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги
не визнала та заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши
матеріали справи, рахує за необхідне позов задовольнити частково згідно вимог
ст. ст. 626,627,629,632,655,691,692 ЦК України, виходячи із того, що як встановлено в судовому засіданні, Комайгородська А.С. працює разом з відповідачкою,
ОСОБА_2. на фабриці „Маньківська іграшка", де в присутності співробітників даної фабрики у грудні 2006 року між позивачкою
та ОСОБА_2. зав'язалась розмова про те, що ОСОБА_2. має намір
купити собі ліжко, а оскільки воно дуже дороге, то не має такої можливості. Позивачка запропонувала їй продати своє двоспальне ліжко,
яке вона незадовго до цього купила з іншими предметами до спальної кімнати. А оскільки воно не підійшло до її кімнати, то вона
вирішила його продати. В першій половиш грудня
відповідачка разом з своїм чоловіком і його батьком приїхали до позивачки
додому і забрали ліжко, за яке відповідачка обіцяла позивачці виплатити гроші
до наступної заробітної плати, до 10 січня 2007 року в розмірі 600 гривень. Проте, після отримання зарплати відповідачка
відмовилась виплатити позивачці вартість ліжка. 19.02.2007р. ОСОБА_2. написала розписку, що обумовлену усним договором
кушвлю-продажу суму 600 гривень, вона поверне ОСОБА_1. до 12 березня 2007 року. Проте на цей час відповідачка повернуло
позивачці лише 300 гривень, а решту суми віддавати відмовляється,
заявляючи, що ліжко не варте такої суми і вона її за нього заплатила достатньо.
Таким чином, позивачка добросовісно виконала умови
договору купівлі-продажу, а ОСОБА_2., не дотрималась умов договору. Позов в частині судових витрат необхідно
задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2. 51 грн судового збору, 30 грн витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, 50 грн за
юридичні послуги, а всього стягнути
131 грн. В частині стягнення 90 грн. судових витрат понесених представником
позивача при оформлені доручення на представництво позивачки в суді слід
відмовити на підставі ст.79,85 ЦПК України На підставі викладено, керуючись ст. ст. 10, 58-60, 79,85,213,215 ЦПК
України ст. 626,627,629,632,655,691,692 ЦК України, суд

ВИРІШИВ: Позов задоволити частково.

Визнати договір купівлі-продажу ліжка, укладений між ОСОБА_1та ОСОБА_2-
дійсним.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 300 гривень невиплаченої
суми згідно з договором купівлі-продажу.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові витрати 51 грн судового збору, 30 грн витрат за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи, 50 грн. за юридичні послуги, а всього стягнути 131 грн, в решті частиш позову
ОСОБА_1. відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається
в апеляційний суд Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.