Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

19 березня 2007
року                                 Золотоніський
міськрайонний суд Черкаської

області в
складі: головуючого - судді Савенка В.Г.

при секретарі - Сукач Л.І.

за участю прокурора - Троян М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  в приміщенні
суду в м.

Золотоноша  справу
за  позовом Золотоніського
міжрайонного  прокурора  в

інтересах
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

визнання  права
власності  на  квартиру
та  усунення  перешкод
в  її

користуванні,-

встановив :

Золотоніською міжрайонною прокуратурою проводилася перевірка щодо порушення
ОСОБА_2 прав ОСОБА_1 шляхом незаконного заселення до належного ОСОБА_1
житлового приміщення. За результатами перевірки Зоолотоніський міжрайонний
прокурор звернувся до суду із заявою про усунення перешкод у користування
ОСОБА_1 належним йому житловим приміщенням.

В судовому засіданні прокурор підтримав свої позовні вимоги і пояснив, що в
ході перевірки встановлено, що в березні 2006 року ОСОБА_2 самовільно зайняла
належну на праві власності ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, в якій вона проживає і
даний час. Оскільки ОСОБА_2 не мала право на самовільне зайняття квартири,
прокурор просить суд зобов'язати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту нею
квартиру.

В судовому засіданні зацікавлена особа, в інтересах якої подано заяву -
власник квартири ОСОБА_1, також підтримав позовні вимоги прокурора і пояснив,
що вказані квартира, що стала предметом даного позову, належить йому на праві
власності. ОСОБА_2, з якою у нього давні неприязні відносини, самовільно зайняла
його квартиру в с.
Чапаева. До цього часу вона жила на Півночі Росії, мала своє місце
постійного проживання, але продала своє житло і вирішила оселитися в Україні за
рахунок його житла, а тому він просить задовольнити заяву прокурора.

В судовому засіданні відповідачка - ОСОБА_2 нічого зрозумілого по суті
справи суду пояснити не змогла. Вона тільки пояснила, що ОСОБА_1 є негідником,
вона його давно ненавидить за те, що він обманним шляхом видурив у неї спірну
на даний час квартиру. Сама вона своє житло у м. Полярному Мурманської обл. Росії продала,
але гроші у неї видурили, тому вона повернулася на Україну, в с. Чапаевку, де
знаходиться квартира, яку у неї ніби-то виманив ОСОБА_1 Вона вважає, що вона
має право на цю квартиру, а тому вона поселилася в ній і не збирається з неї
виселятися. Також свої дії вона мотивує ще тим, що ОСОБА_1 має ще квартиру в
м.Черкаси і з нього вже досить житла. А вона не має ні житла, ні грошей на його
придбання.

Суд заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали
справи, вважає, що заява прокурора підлягає повному задоволенню. Так, в ході
судового засідання встановлено, що рішенням Золотоніської районної ради «Про
обмін квартир» за В» 285 від 21 червня 1991р. дозволено провести обмін квартири
АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_2, на квартиру АДРЕСА_1. На підставі цього
рішення ОСОБА_2 26 червня 1991р. Чапаєвським сільвиконкомом було видано
корінець до ордеру № 031802 на право вселення у вказану квартиру. Рішенням
виконкому Чапаєвської сільради від 08 квітня 1992р. за № 18 дозволено ОСОБА_2
провести обмін квартири АДРЕСА_1 на квартиру АДРЕСА_3, що належала
ОСОБА_3. Розпорядженням органу приватизації задовлено прохання ОСОБА_3, яка проживала
вже в АДРЕСА_1 і 07 листопада 1993р. Управлінням меліоративних систем їй видано
Свідоцтво про право власності на вказану квартиру. Вказане Свідоцтво про право
власності на ім'я ОСОБА_3 зареєстроване в ЧОБТІ за № 597. За договором міни від
18 березня 1994р. ОСОБА_3,
яка проживає по АДРЕСА_1 та ОСОБА_1, що проживає в АДРЕСА_4, проводять
обмін вищевказаних житлових приміщень, що посвідчено державним нотаріусом
Першої Черкаської державної нотаріальної контори Романним Н.В. за реєстром №
32203. За довідкою Черкаського обласного бюро технічної інвентаризації за № 222
від 26 березня 2006р. встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано на праві
особистої власності ціла квартира (житлова площа 27,7м2), що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. В
березні 2006 р. ОСОБА_2 самовільно
зайняла належну ОСОБА_1 квартиру і продовжує проживати в ній, чим порушила його
права на проживання та вільне використання належного йому житла. Всі ці
документи мають юридичну силу і жоден з них не спростований.

Відповідно до ст.. 41 Конституції України кожен має право володіти,
користуватися та розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути
протиправно позбавлений права власності. За ст.. 383 ЦК України
передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для
власного проживання та проживання його членів сім'ї. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. Також ст.. 9 ЖК України передбачає, що ніхто не
може бути виселеним із займаного приміщення або обмежений у користування цим
приміщенням інакше, як з підстав та в порядку, передбаченому законом. За ст..
150 ЖК України громадяни, які мають у власності квартиру, користуються нею для
особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд.

Таким чином, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 самовільно
вселившись в квартиру ОСОБА_1, порушила його право на користування та
розпорядження цією квартирою. Те, що квартира, яку самовільно зайняла ОСОБА_2,
належить ОСОБА_1, стверджується довідкою ЧОБТІ за № 222 від 26 березня 2006р.
Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України про змагальність сторін, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. При цьому, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2
суду жодних доказів на підтвердження своєї позиції не представила. Всі її
твердження про особу ОСОБА_1 не мають ніякого відношення до суті справи, а за
ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог.
Неправомірність дій ОСОБА_2 також підтверджується тим, що вона не є Громадянкою
України, що підтверджується довідкою Золотоніського МРВ УМВС від 03.01.06р.
Тому заява прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 213, 214 ЦПК України,-

вирішив
:

Зобов'язати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту нею
квартиру АДРЕСА_1,- що належить ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.