Справа  №2-342-07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13
лютого 2007 р. Артемівський міськрайонний суд Донецької області     суд
у  складі   :

головуючого:   судді
Харченко  О.П.

при
секретарі  Карабута  Ю.В.

з   участю
:представника   позивача   -Канаєва
І.В.,    відповідача   :ОСОБА_1

розглянувши
у     відкритому       судовому     засіданні у     місті Артемівську цивільну справу за
позовом Державного комунального підприємства „Донецькоблводоканал" (
Артемівське виробниче управління           водопровідно-каналізаційного
господарства     ДОКП
"Донецьк-облводоканал") до ОСОБА_1 та ОСОБА_2    „про
стягнення  боргу"

ВСТАНОВИВ   :

27.11.2006     р.
позивач     подав     до суду позов     до відповідачів,     вказуючи     ,що
вони мешкають     за     адресою АДРЕСА_1 . Відповідачам надаються
послуги по водозабезпеченню та водовідводу, за які вони повинні своєчасно
розраховуватись . Але, відповідачі не платять за надані послуги, в зв'язку з
чим у них перед позивачем виникла заборгованість у сумі 618 грн. 78 коп. за період
з 01.12.2002 року по 01.11.2006 року. Цю суму
заборгованості      позивач      просив стягнути      солідарно з відповідачів, а також
стягнути судові витрати, сплачені ним при поданні  позову.

У судовому
засіданні представник позивача наполягав на своїх" вимогах, за викладеними
у позовній заяві мотивами, уточнивши їх у зв'язку із тим, що квартира , де
мешкають відповідачі приватна та зменшивши позовні вимоги і просив суд стягнути
з відповідача в межах позовної давності за три роки 540 грн. 05 коп. . При
цьому він пояснив, що він згоден, що відповідачі мають пільги згідно із
законом, але законом передбачено інший механізм їх компенсації ,за рішенням
керівника установи  ,   де
відповідач  працює.

Відповідач ОСОБА_1,
який діє також від імені ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав повністю
та суду пояснив, що він є працівником МВС України , у зв'язку із чим на нього
розповсюджується дія ст.22 Закону України „Про міліцію" , відповідно до
якої працівникам міліції та членам їх сімей надається 50% знижка по оплаті
житла, комунальних послуг а також палива і норми цієї статті до теперішнього
часу не змінені ніяким іншим законодавчим актом України, а тому діють у повному
обсязі на території України. Тому він здійснював оплату за вказані    позивачем
послуги   з   розрахунку
50%    ,    що
підтверджує

2

наданий до суду особистий рахунок. По те, що він є
працівником МВС України позивач знав, оскільки він регулярно про це надавав довідки . Вважає ,що Закони України „Про державний
бюджет" за 2003,2004,2005,2006
роки є неконституційними в частині зміни дії
ст. 22 Закону України „ Про міліцію", що підтвердило Рішення Конституційного
Суду України № 1- 27/2004 . Ці зміни також протирічать ст. 17 Конституції
України та ст. 22 Конституції України,
Просив  у  задоволенні
позову  відмовити.

Вивчивши  матеріали
справи,   заслухавши  пояснення
сторін  ,   суд вважає  ,що
позов    задоволенню  не
підлягає  з  наступних
підстав:

В судовому
засіданні встановлено, що відповідачі дійсно мешкають за адресою АДРЕСА_1  і
зареєстровані  в  ній,що
підтверджує  довідка,   (а.с.
10).

Квартира    є
приватною    власністю    відповідача    згідно
договору купівлі-продажу
від  11.05.2001  року   (а.с.
ЗО).

Сторони   не
заперечують   ,що   позивач
дійсно   надавав      послуги
по водозабезпеченню
та  водовідводу  у
вказаний  період. Згідно    зі
ст.ст.    156,162   ЖК
України   відповідачі       зобов'язані щомісяця  сплачувати
за  надані     послуги
по  водозабезпеченню  та водовідводу  за  затвердженими  у
встановленому  порядку  тарифами.

Особистий      рахунок      відповідачів   підтверджує      виникнення    заборгованості     у
сумі   618   грн.
78   коп.   за
період     з ІНФОРМАЦІЯ_1 по  ІНФОРМАЦІЯ_2
,   а  також
підтверджує  факт  регулярної сплати    відповідачем    50%
нарахованої    суми    у
вказаний    період (а.с.8,9).

Суду  надана
відповідачем    довідка  НОМЕР_1
від  06.01.2007

року   про
те,    що   ОСОБА_1
та   члени   його
сім'ї ,

мають  право
в   2001-2007  роках
відповідно  до  Закону
України  „Про

міліцію"   на   50%
знижку   по   оплаті
житлової   площі,    комунальних

послуг,   палива
і  телефонного  зв'язку
(а.с.16).

Факт   роботи
капітана  міліції      ОСОБА_1
в   органах  внутрішніх
справ  з  19.05.1993
року  ,   а
з  07.07.2003  року на   посаді
оперуповноваженого   по   ВВС   Артемівського
міжрайонного відділу    БОЗ
УБОЗ    ГУМВС    України
в    Донецькій    області
також   підтверджує  довідка
від  12.01.2007  року     (а.с.17).

Стаття 8 Конституції України проголосила, що в Україні

визнається і діє принцип верховенства права .Конституція

України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-

правові акти приймаються на основі Конституції України

повинні  відповідати  їй.     Норми  Конституції
України  є  нормами

прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних
прав і N свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі;
Конституції  України  гарантується.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України

які перебувають на службі у Збройних Силах України та в

інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, що

передбачено  в  ст.
17  Конституції  України.

Ст. 22 Конституції України вказує, що конституційні права
і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті  нових законів або внесенні змін до чинних законів не;
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.  Відповідно до статті 22 Закону України „Про міліцію"
держава  гарантує    працівникам    міліції
соціальний    захист.     Працівникам

3

міліції та
членам їх сімей надається 50% знижка по оплаті жилої площі,   комунальних
послуг,   а  також
палива   .

При прийнятті рішення по даній
справі судом також враховане Рішення Конституційного Суду України у справі за
конституційним поданням 45 народних депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень частин третьої, четвертої
статті 59 Закону України "Про Державний бюджет України

на 2003 рік" (справа про
соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних
органів)(Справа N 1-13/2004) від 17 березня 2004 року №7 -рп 2 004 у якій
вказано , що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему,

пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція
України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують

додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до
статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та
правоохоронних органах держави, забезпечуючи

суверенітет і територіальну
цілісність-України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме  у Збройних Силах України, органах Служби безпеки
України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової
міліції, Управління державної

охорони України, державної пожежної
охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо
{Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі
щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року N 5-

рп/2002 у справі        щодо                 пільг, компенсацій і
гарантій).Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї
категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення
зумовлена насамперед тим, що служба в Збройних Силах України, інших військових
формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових,
фізичних, вольових та інших якостей (Рішення Конституційного Суду України від
20 березня 2002 року N 5-рп/2002  у  справі
щодо  пільг,   компенсацій
і  гарантій).

Конституційний Суд України визнав, що „пільги"
встановлені законами, не є пільгами, а гарантіями та іншими засобами
забезпечення професійної діяльності, ефективного функціонування  правохоронних
органів.

За таких обставин , керучись принципом верховенства закону, суд вважає , що
відсутність видатків у державному бюджеті та відсутність відшкодування витрат
підприємству-постачальнику послуг - позивачу по справі- не може бути підставою
для відмови відповідачу    у     наданні
50%     знижки за     користування    дими послугами, оскільки це суперечить
вимогам чинного законодавства у сфері соціального і правового захисту
працівників правоохоронних  органів  та
членів  їх  сімей.

Судом
встановлено   і   цей
факт   не   заперечує
представник позивача, що відповідач ОСОБА_1 та дорослий член його
сім"ї ОСОБА_2 добросовісно регулярно сплачують позивачу кошти за надані
їм послуги з урахуванням 50% знижки і заборгованності у них  перед
позивачем  за  вказаний
позивачем  період  не
існує.   Вини

4

відповідачів  у
несплаті  компенсації   за
знижку  також  не
має.   Отже позовні  вимоги
задоволенню  не  підлягають.                                                                                                                                 .

Керуючись ст. ст.8,17,22
Конституції України, ст.ст., ст.ст.10,11/ 208,212,213-215, ЦПК України,
ст.ст.156,162 ЖК України,ст.22
Закону     України    „Про
міліцію", Рішенням Конституційного Суду України від 6 липня 1999
року N 8-рп/99 у ' справі щодо права на пільги ,Рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року N
5-рп/2002 у справі  щодо пільг,
компенсацій і гарантій ,Рішенням Конституційного Суду України у справі за
конституційним поданням 45 народних депутатів України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень частин третьої, четвертої
статті 59 Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік"
(справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних
органів)(Справа № 1-13/2004) від 17 березня 2004 року  №7
-рп  2004   ,
суд,   -

вирішив:

В задоволенні позову Державного комунального підприємства
„Донецькоблводоканал" ( Артемівське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного господарства
ДОКП
"Донецькоблводоканал")
до    ОСОБА_1    та
ОСОБА_2    „про  стягнення
боргу відмовити.

На рішення може
бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів після його
проголошення та апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через
Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 20 днів після
подання  заяви  на
апеляційне  оскарження.

Рішення
надруковане  в  нарадчій
кімнаті  в  єдиному
екземплярі