Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
лютого 2007 року Центрально-Міський районний суд міста Горлівки Донецької
області у складі:

головуючого
судді - Реутової В.І.

при
секретарі                       - Кобець
О.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Горлівці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Виконкому Горлівської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із заявою, в якій зазначає, що його батьки - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі. У 1984 році його батьки шлюб
розірвали, але продовжували проживати в квартирі АДРЕСА_1 разом. У червні 1993
року батьки позивача приватизували зазначену квартиру, утворивши спільну
сумісну власність. Тобто частка кожного з них дорівнювалась 1/2 частині
квартири. З 01 березня 1996 року позивач почав проживати разом з батьками
однією сім'єю та прописався в зазначеній квартирі. 09 січня 1999 року помер
батько позивача - ОСОБА_2. Сестра позивача -ОСОБА_4 не приймала спадщину після
смерті батька у вигляді його частки . Позивач, як спадкоємець першої черги,
фактично прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини квартири, що належала батькові,
але у нотаріальному порядку не оформив її на своє ім'я. Після смерті батька
позивач продовжував проживати з матір'ю в зазначеній квартирі. 29 листопада
2001 року померла мати позивача - ОСОБА_3, а позивач залишився проживати в
квартирі АДРЕСА_1. Сестра позивача подала до нотаріальної контори заяву про
відмову в прийнятті спадщини, що залишилася після смерті матері. На теперішній
час позивач бажає оформити спірну квартиру на своє ім'я як спадщину, яку він
фактично прийняв після смерті своїх батьків. Тому, просить суд постановити
рішення, визнати за ним право власності на квартируАДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивач позов підтримав та просив визнати за ним право
власності на квартируАДРЕСА_1.

Представник
відповідача Виконкому Горлівської міської ради у судове засідання не з'явився,
про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав суду
письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Вислухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до ст. 368 ЦК України
спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте в результаті
спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій
формі, а ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є
у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

2

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що дійсно відповідно до свідоцтва про право власності на житло,
виданого відділом приватизації державного житлового фонду виконкому міської
Ради народних депутатів на підставі рішення № 170 від 16.06.1993 року
ОСОБА_3таОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить
квартираАДРЕСА_1. Тому слід визнати за кожним з них частку в спільній сумісній
власності на вказану квартиру у розмірі 1/2 частини зазначеної квартири на
кожного.

Згідно з
ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Після
смерті батька - ОСОБА_2, а потім матері - ОСОБА_3 позивач прийняв спадкове
майно по 1/2 частині спірної квартири після смерті кожного з батьків,
продовжував проживати в зазначеній квартирі та на протязі 6-ти місяців не заявляв
про відмову в прийнятті спадщини. Крім того, він є єдиним спадкоємцем майна, що
належало його померлому чоловікові, оскільки його сестра -ОСОБА_4. відмовилася
від прийняття спадщини шляхом подання заяви про відмову від прийняття спадщини
до нотаріальної контори. Тобто позивач разом успадкував квартируАДРЕСА_1.

Таким
чином, слід визнати за позивачем право власності на квартируАДРЕСА_1.

Керуючись
ст.ст. 10,11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст. 368-370,
1268, 1270 ЦК України,
ст. 48 Закону України "Про власність", суд

ВИРІШИВ:

Позовну
заявуОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на квартируАДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через Центрально-Міський районний суд міста Горлівки шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили, якщо після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження (10 днів з дня проголошення) заяви не було подано, а
також, якщо суду було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.