Справа 2-о-21/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

13
квітня 2007 року. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого
судді:                                                                 Костюк
М.І.

при
секретарі:                                                                         Пшеничняк
В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Монастириська справу за заявою ОСОБА_1
про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить встановити факт належності йому свідоцтва про право
власності на будинковолодіння від 07.04.1989р., Державного акту про право приватної
власності на землю серії ТР №01100, посвідчення та довідки № Д-65, виданої
Державним архівом Тернопільської області 28.06.1999р. посилаючись, що у
вказаних документах по різному вказано його прізвище, (ОСОБА_2) та батьківство,
(ОСОБА_3).

В
судовому засіданні представник заявника заяву ОСОБА_1 підтримала.

Заслухавши доводи представника заявника, дослідивши матеріали цивільної
справи, суд знаходить, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи із
слідуючого:

Відповідно до ст.256 ч.І, п.6 ЦПК України, суд встановлює факти належності
правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові,
прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про
народження або в паспорті.

Із свідоцтва про народження та паспорта громадянина України вбачається, що
прізвище ім'я та по батькові заявника - «ОСОБА_1».

У вищевказаних правовстановлюючих документах прізвище та
батьківство заявника вказано по різному: «ОСОБА_1», «ОСОБА_2», «ОСОБА_1», «ОСОБА_3».

Аналізуючи наведене, суд вважає що відповідно до
первинних документів, свідоцтва про народження та паспорта громадянина України
прізвище, ім'я та по батькові заявника є ОСОБА_1, а тому слід встановити факт належності правовстановлюючих
документів, оскільки суд допускає,  що
у  них вкралася технічна помилка і  інших можливостей,  крім

вирішення даного
питання в судовому порядку, не має.

Керуючись ст.ст.
10, 60, 212, 213, 256 ч.1,п.6, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву
задоволити. Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про
право особистої власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, виданого 07 квітня 1989
р. на прізвище ОСОБА_2, Державного
акту на право приватної власності на землю серії ТР 01100, виданого
Ковалівською сільською Радою, Монастириського району на прізвище ОСОБА_2, довідки про
реабілітацію, виданої прокуратурою Тернопільської області ЗО листопада 1992
року за №13/3156 к-91, виданої на прізвище ОСОБА_3, посвідчення Управління
праці та соцзахисту населення НОМЕР_1 від 21 травня 2004р., виданого на
прізвище ОСОБА_2, посвідчення НОМЕР_2 про пільги і компенсації, встановлені
Законом України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 02
лютого 1993 p., виданого на прізвище ОСОБА_3, та довідки № Д-65,
виданого Державним архівом Тернопільської області 28 червня 1999 р. на прізвище
ОСОБА_2, ощадна книжка видана на ім'я ОСОБА_2.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.