Справа № 2-2503
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

04 жовтня
2007  року                  Ялтинський міський суд Автономної Республіки
Крим

у складі головуючого судді - Бондаренко Г.М.

при секретарі   - Муравскої О.С. Вавілон І.І.

адвокатів - ОСОБА_1

- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
залі суду в м. Ялти цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Виконавчого комітету Ялтинської
міської ради, треті особи ОСОБА_7, Комунальне підприємство Бюро технічної
інвентаризації  м. Ялта ,  про визнання свідоцтва про право власності на
квартиру недійсним, визнання договіру купівлі - продажу квартири недійсним,
визнання права власності та
внесення  змін в технічний
паспорт,

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом  до ОСОБА_5., ОСОБА_6, Виконавчого комітету
Ялтинської міської ради, треті особи ОСОБА_7, Комунальне підприємство Бюро
технічної інвентаризації  м. Ялта ,  про визнання свідоцтва про право власності на
квартиру не дійсним, визнання договіру купівлі - продажу квартири недійсним,
визнання права власності та
внесення  змін в технічний паспорт
.

Позовні вимоги мотивовані тим , що є рішення виконавчого комітету
Ялтинської  міської ради  №577 від 28 жовтня 1994 року «Про передачу непридатних
для мешкання приміщень під підсобні і передачу в оренду» , та квартира
відповідачів АДРЕСА_1, була переведена в розряд нежилих і ОСОБА_8 (нині покійною)  дозволено використовувати приміщення під
кухню. А тому, приватизацію квартири
ОСОБА_5 і договіром купівлі-продажу у нього ОСОБА_6. просять
визнати недійсними. Крім того, у момент приватизації ОСОБА_5 не був прописаний у
спірної квартирі, і нею користувалася ОСОБА_8. Вони в даний час є
правонаступниками ОСОБА_8, відповідно до ст. 37 ЦПК України, оскільки у
2007 році прийняли і оформили від неї спадщину на сусідню з відповідачами
квартиру. Вважають, що вони так само є правонаступниками по судових спорах.
Просять оформити на спірну квартиру право власності, на підставі рішення
Ялтинського міськвиконкому, і внести до документів БТІ відповідні зміни, після
відміни свідоцтва про приватизацію, договіру купівлі-продажу
квартири відповідачам.

Відповідач ОСОБА_5
позов не визнав і пояснив , що постійно проживав в спірній квартирі з 1988
року. З квартири нікуди не виписувався. Виїзжав з квартири на два роки для
проходження термінової служби в армії і за вироком
суду на будівництво народного господарства. Покійна ОСОБА_8 ніколи квартирою не
користувалася. Ніяких притензій з приводу мешкання його в квартирі не мала
до 2000 року. У вказаний час між ними виникла суперечка з
приводу того, що він збудував паркан   і
зробив  хвіртку . У суді ОСОБА_8
пред'явила до нього позов, як до власника квартири. За рішенням суду його
примусили знести паркан і убрати хвіртку. Приватизовував
він квартиру 18.10.1996 року на законних підставах, і відповідно до
законодавства продав квартиру ОСОБА_6.

Представник виконавчого комітету Ялтинської міської ради   позов не визнав .

У судове засідання нез'явилися ОСОБА_6., ОСОБА_7, представник комунального
підприємства Бюро технічної інвентаризації
м. Ялта, сповіщені своєчасно та належним чином .

Заслухавши
пояснення  сторон,  перевіривши матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задоволенню не підлягають по наступних
обставах:

Ініціатором судових суперечок є ОСОБА_4, на розгляді даної цивільної справи
він неодноразово уточнював свої вимоги, міняючи своє процесуальне положення від
позивача до  третьої особи. Судові спори ведуться
з 2000 року, по ним ухвалювалися рішення, по яких в задоволенні позовних вимог
позивачки ОСОБА_8 було відмовлено суддями  . Таким чином, за життя ОСОБА_8 рішень суду в
її користь не приймалося. Апеляційним судом АРК рішення у цивільних справах
направляли на нові розгляди, у зв'язку з порушенням цивільного процесу. В
Ухвалах Апеляційного суду в описовій частині мовиться,  що ОСОБА_3, ОСОБА_4 є правонаступниками
покійної ОСОБА_8.

Як встановлено судом
на новому розгляді цивільної справи, з 1994 року, до 2002 року покійна ОСОБА_8
ніяких притензій до ОСОБА_5. з приводу спірної квартири і її приватизації  не мала. До вказаного часу ніяких заходів для
ухвалення спірного приміщення, оформлення документів для його експлуатації і
реконструкції ніде не витребувала.

Як вбачається з
матеріалів справи при приватизації квартири порушень Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду» не встановлено. Представник органу
приватизації - Ялтинського міськвиконкому міської ради позов заперечує, і
пояснив, що спірна квартира на законних підставах була передана у власність
ОСОБА_5, який постійно проживав в ній,  а потім продав відповідно до законодавства
України.

Той факт, що позивачі
надали довідку з міліції про те, що у момент приватизації ОСОБА_5 був
виписаний, не можна узяти до уваги.
Довідку  про прописку
Лівадійського відділу Ялтинського МУВС від 12.11.2001 року за №25/8566  на той момент
ОСОБА_5. не  можливо надати,
оскільки відомості про прописку зберігаються в базі даних тільки три роки. З
свідоцтва про приватизацію квартири, а також з договору найму спірної квартири
видно, що ОСОБА_5 на момент приватизації був прописаний в квартирі. Крім того,
з наявних в справі документів він служив в армії і відбував покарання на
будівництвах народного господарства, що вказує, нате, що на момент прописки у військкоматі
м. Ялта він був прописаний в спірній квартирі. При направлені на будівництво
народного господарства за Вироком суду, виписка з постійного місця мешкання не
допускається. Те, що ОСОБА_5 постійно проживав в квартирі, підтверджується і
іншими документами, що знаходяться в цивільній справі.

Не можна погодитися
також, що ст. 37 ЦПК України, дає підстави позивачам бути правонаступниками
покійного спадкодавця ОСОБА_8, оскільки за життя спірна квартира їй не
належала, по спадку не передавалася.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України, Процесуальне правонаступництво, у разі
смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника
у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони
або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

На підставі цивільного законодавства України, а саме: ст. 1226 ЦК України
п.1 частка в праві загальної сумісної власності успадковується на загальних підставах,
тобто в натурі, позначеній в свідоцтві на право власності по спадщині; ст. 1230
ЦК України передбачає, що до спадкоємця переходить право на відшкодування
збитків заподіяних спадкодавцеві в договірних зобов'язаннях. А також, право на
стягнення штрафу, пені у зв'язку з невиконанням боржником спадкодавця своїх
договорних обов'язків, яки були присуджені судом спадкодавцеві при його житті;
До спадкодавця також переходить право на відшкодування моральної шкоди, яка
була присуджена судом спадкодавцеві при його житті.

А тому відповідно до ст. 205 п. 6 ЦПК України, якщо померла фізична особа,
яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають
правонаступництва, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі. Оскільки позивачі не
є правонаступниками ОСОБА_8 і не підпадають в число осіб вказаних в ст. 37 ЦПК
України. Прийнявши у спадщину долі її квартири, вони погодилися з тим, що в
його власність переходить саме той об'єкт, який вони прийняли по спадщині. А
тому, будучи новими власниками, вони не можуть бути правонаступниками, оскільки
по попередньо збудженому  судовому спору
за життя ОСОБА_8, судового рішення, що вступило в законну силу не було.

Враховуючи, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6. отримали
спірну квартиру у власність відповідно до законодавства України, і відповідно
до ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст. 321 ГК України право приватної
власності непорушне. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або
обмежений в його здійсненні.

Доводи позивачів про
те, що квартира була визнана непридатною для мешкання, також не мають доказів.
А сааме, згідно довідки БТІ м. Ялта, квартира є житловою. Відповідно до Рішення
Ялтинського міськвиконкому від 22 червня 1988 року спірна квартира визнана
ветхою, у зв'язку з чим, виділена інша квартира основним наймачам квартири -
батькам ОСОБА_5., відповідач  залишився
проживати в квартирі і її приватизовував. Відповідно до ст.64 ЖК України, члени
сім'ї наймача, що проживають спільно з ним користуються нарівні з наймачем
всіма правами і несуть всі обов'язки, виходячи з договору найму житлового
приміщення.

Те, що ОСОБА_8 не знала про наявність рішення Ялтинського міськвиконкому
від 28.10.1994 року про передачу їй спірної квартири, як підсобне приміщення,
також викликає сумніви, оскільки, без письмової заяви і згоди її, таке рішення
практично прийнято бути не могло. Інших документів вказуючих на те, що вони
претендують на спірне приміщення позивачі не пред явили.

Керуючись ст. ст. 13,
41 Конституції України; ст. ст.321,1226,1230 ЦК України; ст.ст. 63,64 ЖК
України; Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду»,  ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Виконавчого комітету Ялтинської міської ради,
Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації  м. Ялта ,
про визнання свідоцтва про право власності на квартиру не дійсним,
визнання договіру купівлі - продажу квартири недійсним, визнання права власності
та  внесення  змін в технічний паспорт, відмовити.

Рішення може бути
оскаржена в апеляційному порядку через Ялтинський міський суд  АРК у порядку встановленому ст. ст. 294, 296
ЦПК України.

СУДДЯ