У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
червня
2007 року                                                                        м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :

Григор'євої
Л.І.,

суддів:          Барсукової
В.М.,            Берднік І.С.,

Балюка М.І.,                   Данчука В.Г., -

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні квартирою та вселення в жиле приміщення, за касаційною
скаргою  ОСОБА_1 на рішення апеляційного
суду Чернігівської області від      1
лютого 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У листопаді 2006 року позивач звернувся до суду з вказаним  позовом, мотивуючи його тим, що під час шлюбу
з відповідачкою за спільні кошти вони придбали квартиру АДРЕСА_1. Зазначав, що
рішеннями Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 9 грудня
2004 року та від 14 березня 2006 року, які набрали законної сили, було визнано
за ним право власності на ½ частину квартири та виділено йому в користування
ізольовану кімнату № 3 площею 11 кв.м, а відповідачці - ізольовану кімнату № 6
площею 14 кв.м та решту приміщень у спірній квартирі залишено в загальному
користуванні сторін. Посилаючись на те, що
відповідачка перешкоджає позивачу користуватися вказаною квартирою та
відмовляється впускати його у жиле приміщення, чим порушує його право
власності, просив зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні
спірною квартирою та вселити його в цю квартиру.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від        27 листопада 2006 року позов ОСОБА_1
задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди для ОСОБА_1 у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення його у зазначене жиле приміщення.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 1 лютого 2007 року
рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від                  27 листопада 2006 року
скасовано. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати рішення апеляційного суду
Чернігівської області від    1 лютого
2007 року та залишити в силі рішення Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 27 листопада 2006 року, посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Установлено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 9 грудня 2004 року, яке набрало законної сили, було визнано право
власності за позивачем та за відповідачкою по ½
частини квартири  АДРЕСА_1.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 березня
2006 року, яке набрало законної сили було виділено в користування позивачу
ізольовану кімнату № 3 площею 11 кв.м, а відповідачці - ізольовану кімнату № 6
площею 14 кв.м та решту приміщень у спірній квартирі залишено в загальному
користуванні сторін

Як установлено судом першої інстанції, згідно з довідкою Будівельного
управління № 4 квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова в період з січня
2005 року по 1 серпня 2006 року позивач проживав у своїх батьків АДРЕСА_2, а
згідно з постановою дільничого інспектора міліції Прилуцького МРВ УМВС від 4
серпня 2006 року про відмову в порушенні кримінальної справи позивач намагався
попросити ключі від спірної квартири у своєї колишньої дружини, а відповідачка
відмовилася віддати ключі.

Ст. 391 ЦК України встановлює, що власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Норми ЦК України (ст. ст. 317, 358, 361) та Закону України “Про власність”
(ст. ст. 2, 4, 48) передбачають право власника володіти, користуватися,
розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону, право на надання кожному із
співвласників у володіння та користування тієї частини спільного майна в
натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності та
право співвласника самостійно розпорядитися своєю
часткою у праві спільної часткової власності. Власник при цьому може вимагати
усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані
з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права
власності здійснюється судом або третейським судом.

Оцінюючи відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України надані сторонами докази та
постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про порушення відповідачкою законного права позивача
розпоряджатись своєю власністю та встановив факт позбавлення позивача в повній
мірі використовувати права співвласника спірного жилого приміщення, зокрема,
неможливості проживати у цій квартирі, що відповідно до   норм ст. 391 ЦК України, ст. 48 Закону
України “Про власність” є підставою для усунення порушень прав власника,
усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Скасовуючи законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції і
постановляючи нове рішення про відмову в позові, апеляційний суд неправильно
застосував норми матеріального права і дійшов помилкового висновку про
недоведеність позову та відсутність перешкод з боку відповідачки для вселення
відповідача в спірну квартиру, у зв'язку з чим відповідно до ст. 339 ЦПК
України рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням у силі
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 1 лютого 2007 року    скасувати, залишити в силі рішення
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 листопада 2006
року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

М.І.  Балюк

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

В.Г. Данчук