Справа
№22-ц-3 853/06                 Головуючий
у 1 інстанції Гавриленко В.Г.
39                                    Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

19
березня    2007   року колегія   суддів
судової   палати   в
цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого Воробйової Н.С., суддів
Олійника В.І., ОношкоГ.М., при секретарі   Велицькому О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну

справу                     за  апеляційною
скаргою      Дочірнього      підприємства

„Нафтогазбезпека"   НАК
„Нафтогаз       України"                                         на   рішення

Іванківського
районного суду Київської області від 07 листопада 2006 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ДП" „Нафтогазбезпека" НАК „Нафтогаз України"
про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при
звільненні та   відшкодування моральної
шкоди.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду , перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

встановила:

У липні 2006 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення
невиплачених коштів при звільненні з роботи. У позові зазначав, що працював у
відповідача охоронником. 27 липня 2005 року був звільнений з роботи у
зв"язку із скороченням штатів. При звільнені відповідач не провів з ним
остаточного розрахунку, тому позивач просив стягнути з відповідача
заборгованість по заробітній платі 1058 грн., а також середній заробіток за час
затримки остаточного розрахунку за 12 місяців - 9720 грн,. а всього 10 778 грн.

В процесі розгляду справи позивач відмовився від позовних
вимог про стягнення заборгованості з заробітної плати з тих підстав , що
відповідач виплатив заборгованість , та доповнив позовні вимоги., просив
стягнути з відповідача моральну шкоду , спричинену порушенням його трудових
прав , в розмірі 2000 грн.

Рішенням Іванівського районного суду від 07 листопада
2006 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Постановлено стягнути з
відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки остаточного
розрахунку при звільненні 9176 грн. 73 коп., витрати на правову допомогу 100
грн., судовий збір на користь держави 91 грн. 76 коп. В   позові про відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та
ухвалити  нове рішення  ,  я
ким  відмовити  позивачеві
в  позові  про

стягнення
середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку, звільнити
відповідача від сплати держмита та судових витрат.

Перевіривши матеріали справи в порядку ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав .

Згідно з вимогами ст. 116 КЗпП України,   при звільненні працівника

виплата усіх сум, що належать                    йому від підприємства, установи ,

організації
проводиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то
зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після
пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

За
правилами ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа , організація повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Постановляючи рішення , суд правильно виходив з того, що
в день

звільнення позивач не працював, а тому відповідач
зобов"язаний був

виплатити позивачу нараховані йому при звільненні суми не
пізніше

наступного дня
після                   пред"явлення    позивачем       вимоги
про

розрахунок.
Оскільки в передбачений законом термін з вини відповідача не було проведено
остаточного розрахунку з позивачем, суд зробив правильний висновок про те , що
відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за період з наступного
після предъявления вимоги
дня   по день фактичного розрахунку.

Проте з розрахунком розміру середнього заробітку , що
підлягає стягненню, повністю погодитися не можна.

З
матеріалів справи встановлено, що з вимогою про                                 розрахунок

позивач
звернувся до відповідача 11 січня 2006 року, остаточний розрахунок
проведений  09  серпня 2006 року .

Прийнявши до уваги надану відповідачем довідку про середній денний
заробіток позивача в розмірі 27 грн. 07 коп., суд розрахунку не перевірив тане
прийняв до у ваги роз"яснень , що містяться в п.21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 /з наступними змінами /,
згідно з якими при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того,
що у всіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за
працівником, це слід робити відповідно до порядку обчислення середньої
заробітної плати , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08
лютого 1995 року №100/з наступними змінами і доповненнями/.

З розрахунку , наданого відповідачем відповідно до вказаного Порядку ,
середній    денний заробіток позивача
становив    67 грн.  12

коп., стягненню
підлягає середній заробіток за 109 робочих днів, що складає7316 грн./ 67,12
грн. х 109 = 7316грн./

За наведених обставин рішення суду в частині визначення розміру середнього
заробітку , що підлягає стягненню та розміру судового збору /державного мита /
на користь держави , слід змінити, стягнути з відповідача на користь позивача
середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку 7316 грн., державне
мито на користь держави 73 грн. 16 коп.

Доводи   апеляційної скарги щодо    відсутності вини                                  відповідача    у

виплаті    належних працівникові  сум
безпідставні  ,                               спростовуються

матеріалами справи . Передбачені законом підстави                                       для
звільнення

від сплати
судових витрат   відсутні.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.
ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів , -

вирішила:
Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Нафтогазбезпека „ НАК „Нафтогаз
України"   задовольнити частково.

Рішення
Іванівського районного суду від 07 листопада 2006 року в частині розміру
середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку та розміру судового
збору /державного мита / змінити.

Стягнути з Дочірнього підприємства „Нафтогазбезпека „ Національної

акціонерної   компанії „Нафтогаз   України"                               на
користь   ОСОБА_1 середній
заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні 7316- грн. 08
коп.,та судовий збір / державне мито / на користь держави  73 грн. 16
коп.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене
до Верховного Суду України протягом  двох
місяців.