Справа № 22-ц-
40/2007р.                                                        Головуючий 1-ї інст.: Гаврилюк С.М.
Категорія: захист права власності                                              Доповідач: Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007 р.                                                                                   м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області у складі:

·
головуючого - судді Луспеника Д.Д.,

·
суддів: Швецової Л.А. і Яцини В.Б.,
при секретарі Шевченко О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 9 жовтня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, комунального підприємства «Виробничо-технологічне підприємство Вода», третя
особа акціонерне товариство закритого типу
«Куряжський домобудівельний комплекс» про поновлення права користування допоміжним нежилим
приміщенням, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

31 жовтня 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просив поновити його порушене
право користування допоміжним нежилим приміщенням - площадкою біля ліфту на третьому поверсі
багатоквартирного жилого будинку АДРЕСА_1, зобов'язати знести самовільно збудовану відповідачем стіну на зазначеній площадці та закласти
самовільно влаштований нею дверний отвір до квартири НОМЕР_1 у вказаному будинку, відшкодувати моральну шкоду у сумі 5000 грн.

На обгрунтування позову він послався
на те, що за договором про дольову участь у будівництві жилого будинку від 24 травня 2004 року, укладеного між ним та ЗАТ «Куряжский ДБК» йому передана у власність однокімнатна квартира НОМЕР_2 на третьому поверсі жилого будинку розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок чого він також є співвласником допоміжних приміщень цього будинку.
Зазначив, що діями власника квартири НОМЕР_1
цього ж будинку ОСОБА_2 щодо влаштування додаткового
дверного отвору та побудовою поруч з його квартирою на площадці біля ліфту цегляної стіни, яка виступає в сторону його вхідної
двері, не були враховані його цивільні права та інтереси: обмежений вхід до
ліфту, зменшився дверний отвір в його квартирі внаслідок чого неможливо нормально
ним користуватися, занести крупногабаритні
речі, внаслідок чого позивач не зміг замовити виготовлення балконної рами,
яку було неможливо занести до його квартири.

У судовому засіданні у якості
третьої особи залучено ЗАТ « Куряжський домобудівельний комплекс», та у якості співвідповідача - Комунальне підприємство «ВТП Вода».

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав і просив поновиі порушене право ОСОБА_1 користування житлом, посилаючись на
те, що відповіла' без згоди позивача та іншими
власниками квартир у зазначеному будинку, без дозвол відповідних установ самовільно зайняли нежитлове приміщення 3-го поверху біл ліфтової шахти, чим заподіяли позивачеві моральну шкоду.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечила, та пояснила, що власни вказаного житлового будинку є ЗАТ «Куряжський ДБК»
передав на законних підстава нежитлове приміщення на 3-му поверсі третього під'їзду вказаного жилого будинку біл ліфтової
шахти КП «ВТП Вода».

Представник відповідача КП «ВТП
Вода» позов не визнала з тих підстав, що виходячи з
виробничої необхідності вказане нежиле приміщення на підставі відповідних технічних вимог власник зазначеного жилого будинку, ЗАТ
«Куряжський ДБК», передана на законних підставах КП «ВТП
Вода». Виконання облаштування цього приміщення було доручено розпорядженням головного інженера КП «ВТП Вода» робітнику цьому
підприємства ОСОБА_2 поряд з його службовою квартирою НОМЕР_1. Зазначила, що згідно
експертного висновку від 09.12.2005р. в результаті побудови стіни порушень
вимог пожарної безпеки не виявлено, а позивач не надав
доказів завдання йому моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 9 жовтня 2006 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить вказане рішення суду першої інстанції скасувати і
ухвалити нове про поновлення його порушених прав користування житлом.

На обгрунтування скарги він зазначив, що суд невірно
встановив обставини, які мають значення для справи, невірно
оцінив докази і неправильно застосував норми права. При цьому він наполягав на
своїх вищевказаних доводах, які він виклав на обґрунтування свого позову. Вказав на те, що технічний висновок щодо
можливості переобладнання на замовлення ОСОБА_2 був виготовлений
ще до здачі будинку до експлуатації, суд не взяв до уваги, що у спірному приміщенні розташовані не прилади обліку, а
туалет і ванна відповідача, всі переобладнання
виконані з порушенням пожежних і санітарних норм, а також порядку узгодження
проекту цього переобладнання, ЗАТ «Куряжский ДБК» не надавав згоди на перепланування квартири відповідача під туалет і ванну, на
момент передачі спірного нежилого приміщення до КП «ВТП Вода» зазначений
будинок ще не був зареєстрований як об'єкт
власності і тому не належав ЗАТ «Куряжский ДБК». Окрім того автор апеляційної скарги зазначив, що рішення суду першої інстанції
суперечить положенням Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду» та рішенню Конституційного суду України від 2 березня 2004 року про те, що
допоміжні приміщення (підвали сараї, кладовки,
горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир
багатоквартирних будинків.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, відповідно до ст. 303 ЦПК України
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанцЙ в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає, що її необхідно відхилити.

Відмовляючи у задоволенні позову
районний суд виходив з того, що оскільки на момент здійснення правочину з передачі нежитлового приміщення біля ліфтової
шахти 3-го поверху 3-го під'їзду житлового будинку по АДРЕСА_1 цей будинок в експлуатацію прийнятий не був, право власності на квартири
в зазначеному будинку, що є обов'язковою умовою відповідно до
ст. 334
ЦК України для набуття права власності за договором,
до грудня 2005 року зареєстровано не було, то
спільної сумісної власності на місця загального користування в будинку не існувало.

Відповідно до умов договору про дольову участь в
будівництві житлового будинку, замовник будівництва, ЗАТ
«Куряжський ДБК», який є також власником цього будинку, не повинний був узгоджувати з позивачем, який є дольником будівництва,
доповнення до проекту, якщо вони не стосуються
його квартири, а також - узгоджувати ці питання з комунальним підприємством та органом місцевої виконавчої
влади. Спірна перебудова була здійсненна відповідачем
ОСОБА_2 на підставі законної передачі частини нежилого приміщення біля ліфту КП «ВТП Вода» для забезпечення обліку та регулювання
тиску води, при виконання цих робіт порушень вимог
пожежної безпеки не виявлено.

Зазначені обставини встановлені
районним судом із додержанням норм процесуального права.

Апеляційним розглядом справи встановлено, що під
час розгляду справи в суді першої інстанції позивач відчужив
свою квартиру НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 на користь громадянки ОСОБА_3, яка з 7 червня 2006 року є її власником.

Як пояснив представник позивача, про
цей факт позивач суду першої інстанції не повідомляв, оскільки не придавав йому правового значення. Апеляційним
оскарженням рішення суду позивач намагається
захистити права інших співвласників квартир зазначеного
будинку.

Відповідно до ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог
і-заперечень. Суду не надано
допустимих доказів того, що внаслідок спірної перебудови були порушені його права власника квартири НОМЕР_2, які захищаються
згідно ст. 48 Закону України «Про власність»,
а також - що йому було завдано моральної шкоди з підстав, які він зазначив в позовній
заяві.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Закон України «Про приватизацію
державного житлового фонду» та рішення Конституційного
суду України від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004 на спірні правовідносини не розповсюджується, оскільки стосуються
лише відносин з приводу приватизації державного житлового
фонду, які у даному випадку відсутні. До того ж нежиле приміщення біля ліфтової шахти не є допоміжним приміщенням, яке
підлягає перебудові за згодою інших забудовників.

Згідно наявних у справі договору на
дольову участь в будівництві жилого будинку від 24 травня 2004 року (а.с. 4-7) дольова участь ОСОБА_1 в цьому будівництві здійснювалася у формі оплати вартості квартири в жилому будинку за адресою
АДРЕСА_1. Тому він отримав у власність в
зазначеному будинку відповідно до правил, викладених у ст.ст. 363, 334 ЦК України після державної реєстрації, яка відбулася 07 квітня 2006 року лише
зазначену квартиру (а.с. 229).

Виходячи з цього, відповідно до приписів ст. 355 ЦК України, згідно якої спільна власність вважається
частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність
на майно, у позивача внаслідок вказаного договору про дольову участь у
будівництві не виникло право спільної сумісної власності на нежитлові
приміщення вказаного будинку.

Крім того, оскільки відповідно до
ст. 48
Закону України «Про власність» тільки власник квартири НОМЕР_2 може вимагати усунення будь-яких
порушень його права, то такі права позивача після відчуження цієї
квартири з 7 червня 2006 року не можуть бути порушені.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 319, 324, 325,
327 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 9 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може бути

оскаржена у касаційному порядку'
протягом двох- місяців безпосередньо до Верховного

суду України.