Справа № 2-2842007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

27 квітня 2007 року
Першотравенській міський суд, Дніпропетровської області в складі: головуючої
судді Кривошеї С.С.

при секретарі Калюжній Н.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом
ОСОБИ-1 до ОСОБИ-2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди , завданого ДТП .

встановив :

ОСОБА-1
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБИ-2 в якій прохає суд стягнути з
відповідача 736 гривен  матеріальної
шкоди та 50000 гривен моральної шкоди спричиненої дорожньо-транспортною
пригодою .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13 серпня 2005 року об 18 годині 30
хвилин в по вул.Стаханівська, с.Хороше Петропавлівського району,
Дніпропетровської області відповідач перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, керуючи мотоциклом ІЖ - Ю 2К, скоїв ДТП - не

впоравшись із керуванням мотоциклу зіткнувся з електричною опорою. В якості
пасажира на мотоциклі на той час знаходився її син ОСОБА-3,1996 року
народження. Внаслідок ДТП її сину були завдані тілесні ушкодження у вигляді:
закритої черепно-мозкової травми, забій

головного мозку 2 ступеня, які згідно висновку СМЕ відносяться до середньої
тяжкості. Вироком Петропавлівського районного суду від 19  грудня 2005 року ОСОБА-2 був визнаний винним
у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначено йому
покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 гривен.

Позов у кримінальній справі не заявлявся з тих причин, що
вона повірили обіцянкам відповідача про добровільне відшкодування завданої
шкоди. Оскільки ОСОБА-2 свою обіцянку про відшкодування шкоди не виконав, вона
була змушена звернутися до суду з позовною заявою. Вважає що відповідач своїми
неправомірними діями заподіяв їй матеріальну шкоду, яка визначається у
витратах, понесених нею на лікування сина в зв'язку з отриманою травмою
пов'язаною з ДТП. З 13 серпня 2005 року по 15 вересня 2005 року та з 12 грудня
2005 року по 16 грудня 2005 року її син знаходився на лікуванні в
Дніпропетровській обласній клінічній лікарні. На його лікування були придбані
ліки на загальну суму 736 гривен 60 копійок, що підтверджується копіями чеків
та виписками про призначення медикаментів. Також сину була заподіяна моральна
шкода, оскільки він зазнав нестерпного фізичного болю в зв'язку з отриманою
травмою та нестерпних духовних, страждань, тривалий час знаходився на лікуванні
у Дніпропетровській обласній клінічній лікарні, йому було рекомендоване
постійне медичне обстеження, він був взятий на «Д» облік у лікаря
невропатолога. Тривалий час син не міг відвідувати школу, отримувати навчання,
був позбавлений можливості нормально жити, спілкуватися зі своїми друзями,
однокласниками. Після отриманої травми голови, син став замкнутий, втратив
спокій, духовну

рівновагу, до теперішнього часу
страждає на головні болі, не може вночі нормально спати, позбавлений всіх
радощів дитинства.

Прохає
суд стягнути з відповідача 736 гривен  60
копійок матеріальної шкоди та 50000 гривен моральної шкоди спричиненої
дорожньо-транспортною пригодою, розглянувши справу,, по суті при заочному
розгляді.

Відповідач ОСОБА-2, допитаний в порядку ст.132 ЦПК України позов не визнав
у повному обсязі, прохав суд в позові відмовити. Бажав бути присутнім при
розгляді справи в судовому засіданні.

Відповідач про час і місце судового засідання
повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про отримання судових
повісток, про причину неявки в судове засідання суд не сповістив. За
клопотанням позивача суд постановлює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи
суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так в судовому засіданні було встановлено, що вироком
Петропавлівського міського суду, Дніпропетровської області від 19 грудня 2005
року ОСОБУ-2 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК
України та призначено йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в
розмірі 510 гривен. Також у вказаному вироку встановлені обставини подій які
відбулися, а саме що 13 серпня 2005 року приблизно о 18 годині 30 хвилин,
ОСОБА-2, керуючи в стані алкогольного сп'яніння та без відповідних документів
мотоциклом ІЖ-Ю-2К, без реєстраційного номеру, що належить ОСОБІ-4, рухався по
вул.Стаханівській в с.Хороше, Петропавлівського району Дніпропетровської
області, не впевнившись у безпеці руху, не впорався з керуванням мотоцикла
виїхав за межі дороги, де скоїв наїзд на електричну опору. В наслідок ДТП пасажир
мотоцикла ОСОБА-З отримав тілесні ушкодження, які за висновком СМЕ відносяться
до середньої тяжкості.

На підставі статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до копії чеків, наданих позивачкою, на лікування
ОСОБИ-3 за період знаходження його на лікуванні у Дніпропетровській обласній
клінічній лікарні з 14 серпня 2005 року по 15 вересня 2005 року нею було
витрачено 625 гривен 60 копійок, які суд вважає необхідно стягнути з
відповідача задовольнивши позов у цій частині.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності вини.

Суд вважає, що факт заподіяння малолітньому сину
позивачки моральної шкоди наявний, оскільки: він зазнав фізичного болю в
зв'язку з отриманою травмою та духовних страждань, тривалий час знаходився на
лікуванні у Дніпропетровській обласній клінічній лікарні, йому було
рекомендоване постійне медичне обстеження, він був взятий на «Д» облік у лікаря
невропатолога. Тривалий час  не міг
відвідувати школу, отримував індивідуальне
навчання, був позбавлений можливості нормально жити, спілкуватися зі
своїми друзями, однокласниками.

Всі вказані  факти
та обставини призводять до моральних страждань та переживань, значним чином
змінили ритм та порядок життя ОСОБИ-3, порушили його нормальні життєві зв'язки
, для чого

він повинен прикладати значні
додаткові зусилля для продовження свого життя.

Обговорюючи
розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та об'єм фізичних,
душевних, психічних страждань від одержаної травми в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди, тривалості лікування,  що призвело до тяжких змін життєвих зв'язків
сина позивачки, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого
життя і вважає за необхідне стягнути з відповідача, виходячи з міркувань
розумності, виваженості та справедливості, так як ОСОБА-3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є малолітнім,
на користь його матері ОСОБИ-1 25000 гривен. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Також
суд вважає за необхідне стягнути з OCOБИ-2 судовий
збір на користь держави 256 гривен 30 (тридцять) гривен.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 10,11, 209,212, 214-215 ЦПК України,
ст.ст.1166, 1167 ЦК України
суд

ВИРІШИВ :

Стягнути
з ОСОБИ-2 на користь ОСОБИ-1 625 гривен 60 копійок в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди та 25000 гривен в рахунок завданої моральної шкоди, а всього
стягнути 25625 (двадцять п'ять тисяч шістсот двадцять п'ять) гривен 60 копійок.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

Стягнути
з ОСОБИ-2 судовий збір на користь держави в сумі 256 (двісті п'ятдесят шість)
гривен 26 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в суді в розмірі 30 (тридцять) гривен.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.