overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№ 2-0-33/07
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ
УКРАЇНИ

13
березня 2007 року                                     Чемеровецький
районний суд

Хмельницької
області в складі:

головуючого
судді Кобріна І.Г. при секретарі Мельник Т.Є.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в с.м.т. Чемерівці Хмельницької області цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Заявник
звернулась до суду з даною заявою, посилаючись на те, що він з 1988 року
перебував у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2. 28 вересня 1993 року між
ними шлюб було зареєстровано. З 1988 року з ними разом проживала дочка ОСОБА_2.
від першого шлюбу, який було розірвано 19 квітня 1979 року, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В даний
час звернувся в управління соціального захисту населення з питання постановки
на чергу на отримання автомобіля. В управління відмовили в постановці на чергу
в зв'язку з відсутністю у нього права керування транспортними засобами. Право
керування транспортними засобами має його прийомна дочка ОСОБА_3., однак в
управлінні її не рахують членом сім»ї.

Просить
суд постановити рішення, яким встановити факт родинних відносин між ним та
ОСОБА_3., а саме, що вона є його прийомною дочкою.

Представник
заявник в судовому засіданні заяву підтримав та підтвердив обставини на які
посилається.

Вислухавши
пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
дана заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин між заявником
та ОСОБА_3. підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу від 28 вересня 1993
року, відповідно до якого заявник взяв шлюб з матір»ю ОСОБА_3., довідкою
Андріївської сільської ради, відповідно до якої ОСОБА_3. проживає в одному
господарстві з заявником.

При
таких обставинах, суд знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який
для заявника має юридичне значення.

Керуючись ст.ст.
213-215, 218, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву
задоволити. Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешканцем с Андріївка
Чемеровецького району та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с Андріївка
Чеменровецького району, а саме те, що ОСОБА_3 є прийомною дочкою ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької
області через Чемеровецький районний суд, з одночасним надісланням копії
апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області.

Заяву
про апеляційне оскарження може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.
Справа № 2-о-28/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17.04.2007р. Заводський районный суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого, судді   Діденко
Н.Б.

при секретарі                                          Чухрай М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1,    заінтересована    особа
Управління    житлового господарства
Запорізької   міської   ради,
про   встановлення   факту
належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

13.03.07р. заявниця звернулася до суду с заявою, в якій просить встановити той факт, что їй належить свідоцтво про право власності на жилий будинок АДРЕСА_1за № 121 від 05.02.1980 року, видане на ім'я ОСОБА_2з тих підстав, що в цьому свідоцтві невірно вказано її
ім,я ІНФОРМАЦІЯ_3,
тоді як вона ІНФОРМАЦІЯ_4.
Дівоче прізвище вона змінила при реєстрації шлюбу з громадянами ОСОБА_3 в 1956 році, а потім з ОСОБА_4в 1958 році.
Встановлення даного факту необхідно для оформлення
приватизації земельної ділянки, на якої розташовано будинок.

У судовому засіданні заявниця заяву підтримала. Суду пояснила, що, при
отриманні паспорту на українській мові її по
батькові теж було змінено: замість ІНФОРМАЦІЯ_2вказали ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить справу розглянути у попередньому судовому засіданні.

Представник заінтересованої особи заперечень не має, вважає за необхідне задовольнити
заяву ОСОБА_4.

Розглянувши докази по справі, вислухавши заявницю, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав: Суду надані
документи, які підтвердили, що заявниця мала дівоче прізвище ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. побралася шлюбом з ОСОБА_3, стала носити його прізвище, 26.07.58р. зареєструвала шлюб
з ОСОБА_4та взяла його прізвище, (арк. 10-11)

05.02.1980р.
Запорізький міськкомунхоз на ім'я ОСОБА_2було
видано свідоцтво за № 121 про право особистої власності на житловий будинок №
АДРЕСА_1, це свідоцтво пройшло реєстрацію в Запорізькому бюро технічної
інвентаризації.

На підставі викладеного суд вважає, що при складанні такого документу, як свідоцтво в написанні ім'я громадянки ОСОБА_3вкралася
помилка: замість ІНФОРМАЦІЯ_4вказано ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212 - 215, 234 ч. 2 п. 5), 235, 256 ч. 1 п. 6,
259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Встановити той факт, що свідоцтво № 121 про право особистої власності на житловий будинок № АДРЕСА_1, видане Запорізьким міськкомунхозом Виконавчого комітету Запорізької міської
Ради народних депутатів на ім'я ОСОБА_2належить громадянки
ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом
подачі протягом 10 днів заяви про апеляційне оскарження, а потім - протягом 20
днів самої апеляційної скарги.

Рішення набирає законної чинності після закінчення
десятиденного строку

подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було

подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не

була подана у двадцятиденний строк, рішення набирає
законної сили після закінчення

цього
строку.
Справа № 2-о-16/2007 р.
РІШЕННЯ

Іменем  України

м. Донецьк                                                                                                  26
березня 2007
р.

Петровський районний суд м. Донецька в складі: головуючий
- суддя
Іванов В.М., народні засідателі: ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 при секретарі Абрамчук А.В., за участю заявника ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні справу
за заявою

ОСОБА_1  про
визнання громадянина
безвісно відсутнім, -

Встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_2
безвісно відсутньою.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що між заявницею та
ОСОБА_2  29 грудня 2004 р. було
укладено договір дарування, згідно якого квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 подарувала заявниці по справі, але з
вказаної квартири вона не виписалася. З 2004 р. вона у вказаній квартирі не мешкає, ніяких відомостей про її місце знаходження
немає, але заявниця вимушена сплачувати
за неї усі комунальні послуги, тому на підставі вищевикладеного, заявниця просить суд, визнати ОСОБА_2 безвісно відсутньою.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтвердила свої
заявлені вимоги та їх обгрунтування, наполягає на їх задоволенні.

Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом
безвісно відсутньою, якщо протягом одного
року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що
заявниця є її донькою. Спірну
квартиру ОСОБА_2подарувала її доньці, після належного оформлення ОСОБА_2вивезла усі свої речі, але з квартири не
виписалася. Останній раз вона її бачила у 2004 р. і з того часу ніяких
відомостей про неї немає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4, суду пояснив, що він
є колишнім чоловіком заявниці. Йому відомо, що
у 2004 р.
ОСОБА_2подарувала ОСОБА_1 квартиру,
після цього зібрала усі свої речі та виїхала у невідомому напрямку.

В судовому засіданні згідно наданих документів,
встановлено, що згідно довідки з адресного
бюро, ОСОБА_2 значиться зареєстрованою АДРЕСА_1. (а.с. 6)

Вказаний висновок суду ґрунтується на наступних доказах.

Згідно рапорту перевірки факту проживання, ОСОБА_2  АДРЕСА_1, не мешкає, (а.с.     ).

Сукупність приведених доказів свідчить про те, що
протягом більш як одного року за
місцем постійного мешкання відносно ОСОБА_2відсутні відомості про місце її перебування, що згідно ст. 43
ЦК є підставою для визнання її
безвісно відсутньою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43
ЦК, ст. 213-215,249
ЦПК, суд

Вирішив;

Заяву ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 1973
року народження, безвісно
відсутньою.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано через
місцевий суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження через місцевий суд до судової палати по розгляду цивільних справ апеляційного суду Донецької області.
Справа № 2-о-102/2007 р.
РІШЕННЯ Іменем     України

м. Донецьк                                                                                                              29 березня 2007 р.

Петровський
районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Мирошниченко
В.В., при секретарі Булуєвій С.В.,
за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за заявою

ОСОБА_1  про   встановлення   факту належності правовстановлюючого
документа, -

Встановив:

Заявник
звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності
правовстановлюючого документа.

Вимоги
мотивовані тим, що 11 червня 1998 р. мати заявника
- ОСОБА_2
нотаріально оформила договір дарування, згідно якого, подарувала ОСОБА_3- 54/100 частини, а
заявникові - 46/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, з
надвірними будівлями та спорудами, а також земельну ділянку в таких же
частинах. Однак у договорі дарування нотаріусом була допущена граматична
помилка в написанні прізвища заявника, а саме, замість «ОСОБА_1» у договорі
вказано «ОСОБА_4». З цих підстав заявник вимушений звертатися до суду з заявою
про встановлення факту належності йому договору дарування.

В судовому
засіданні заявник підтвердив заявлені вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи
на задоволенні вимог.

Представник
зацікавленої особи в судовому засіданні заявлені вимоги визнав, не заперечує
проти їх задоволення.

Заслухавши в
судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає,
що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наданими
заявником письмовими доказами підтверджено, що договором дарування від 11 червня 1998 р. заявник був
одарений 46/100 частами
житлового будинку АДРЕСА_1, з
надвірними будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою в такій же
чистині, в якому помилково вказане його прізвище як "ОСОБА_4" замість
"ОСОБА_1".

З копії паспорта
заявника та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера вбачається, що
прізвище заявника слід правильно вказувати як "ОСОБА_1" замість "ОСОБА_4", помилково вказаного в
договорі дарування від 11 червня 1998 p., а тому суд, у відповідності з
п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України,
вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючого документа.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 256,213-215 ЦПК України, суд

Вирішив: Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт
належності договору дарування від 11
червня 1998 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_2 подарувала, а одарені: ОСОБА_3 прийняв в дар 54/100 частини, а ОСОБА_4 прийняв в дар 46/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, з надвірними будівлями та спорудами,
а також земельну ділянку в таких же частинах.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого
суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по
цивільних справах Апеляційного суду Донецької
області через місцевий суд протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2-о-34/2007 р.
РІШЕННЯ Іменем    України

м. Донецьк                                                                                                                  22 березня 2007 р.

Петровський
районний суд м. Донецька в складі: головуючий-суддя Мирошниченко В.В. при
секретарі Булуєвій С.В.,
за участю заявника, представника зацікавленої особи, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 про
встановлення  факту місця
проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду із заявою про встановлення факту місця проживання.

Заявлені вимоги
мотивовані тим, що заявник народився 07
січня 1970 р. і
постійно мешкав в м. Донецьку. В теперішній час заявником втрачені: паспорт,
трудова книжка, воєнний білет та інші документи, тому просить суд встановити
факт його проживання на території України з 1990 р. по теперішній час.

В судовому
засіданні заявник підтвердив свої вимоги, їх обґрунтування, наполягаючи на
задоволенні заявлених вимог.

Представник
зацікавленої особи - відділу
реєстрації фізичних осіб та міграції Петровського РВ ДМУ УМВС України в
Донецькій області, заявлені вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення.

Заслухавши в
судовому засіданні пояснення заявника, представника зацікавленої особи,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно запису
акту про народження, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1
в м. Донецьку.

Факт проживання
заявника на території України, підтверджується довідкою КП "Ремонтник - 2", з якої
вбачається, що ОСОБА_1 з 01
серпня 1990 р. по
теперішній час зареєстрований в м. Донецьку, а також довідкою ТОВ
"Меркурій", з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 01.06.1991 р. по 17.10.1991 р. працював
охоронником фірми

Згідно довідки
Відокремленого підрозділу "Шахта "Південнодонбаська № З"
Державного підприємства "Державна вугільна енергетична компанія",
ОСОБА_1 з 20.04.1992 р.
працював на шахті та 01.11.1993
р. був звільнений.

Таким чином, з
урахуванням наведених доказів, суд вважає за необхідне встановити факт
проживання заявника на території України з 1990р. по теперішній час у відповідності зі ст. 256 ЦПК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 213-215,
256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, 1970 р. народження на території
України з 1990р. по теперішній час.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до
Петровського районного суду м. Донецька протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду Донецької
області через Петровський районний суд м. Донецька протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2-О-57/2007 р.
РІШЕННЯ

іменем     України

м.
Донецьк                                                                                              26
березня 2007 року

Петровський
районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Казначеєв Е.Г., народні
засідателі ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі Бараненко Л.Є., з участю заявника
ОСОБА_3, представника заінтересованої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу № 2-О-57/2007 р. за заявою

ОСОБА_3    про
визнання громадянина померлим, -

Встановив:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою про визнання громадянина ОСОБА_5
померлим.

Заява мотивована
тим, що батькам заявника на праві загальної спільної власності належала
квартира АДРЕСА_1. Батько заявника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, 19 липня 2001 року вранці
пішов з дому та не повернувся по теперішній час, всі спроби розшукати його були
марними, нікому з родичів нічого невідомо про його місце знаходження, крім того
він перебуває в розшуку, як безвісно відсутній, всі його документи та речі
залишилися вдома, але він по них не повертався, що свідчить про те, що його
немає в живих. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника ОСОБА_6. В теперішній час
виникла необхідність в оформленні спадкового майна, оскільки інших спадкоємців
крім заявника більш немає, тому він був вимушений звернутися до суду з цією
заявою.

В судовому засіданні
заявник ОСОБА_3
підтвердив вимоги заяви та їх обґрунтування, наполягає на їх задоволені.

В судовому
засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_4 не заперечує проти
задоволення заяви ОСОБА_3

Суд вважає, що
заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності
зі ст. 46 Цивільного
Кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці
її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом
трьох років.

В судовому
засіданні встановлено належними доказами та підтверджено показаннями свідків:
ОСОБА_7, та ОСОБА_8, що за
місцем постійного проживання та взагалі в м. Донецьку батько заявника ОСОБА_5 з 19 липня 2001 року відсутній,
за місцем реєстрації не мешкає вже більш 5
років, перераховується в розшуку як безвісно відсутній, відомості про його
місце перебування весь час з дня зникнення відсутні, що є підставою для
оголошення його померлим.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 46
ЦК України, ст. ст..
213-215, 249 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села
Онгудай, Онгудайського району Алтайського краю померлим, від дня набрання
законної сили цим рішенням.

Заяву про
апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2- 196/2007р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 березня 2007 року Рожищенський районний суд Волинської
області в складі

головуючого -

голови суду
Панасюка С.П.

при секретарі -
Криворучко Т.В.

з участю позивачки - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Рожище справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 28.08.98 року в Копачівській
сільській раді Рожищенського району, Волинської області.

Від шлюбу
народилося двоє дітей.

Сімейне
життя не склалося через різні характери та погляди на життя. Відповідач сім'єю
не цікавився, на підставі чого виникали сварки і непорозуміння. На протязі двох
років проживаємо окремо, сімейних стосунків не підтримуємо. Вважає, що шлюб
існує формально та підлягає до розірвання.

В судовому
засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач
в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву, в якій просить
справу слухати у його відсутності, з позовом згідний.

Суд
вислухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення.

Сторони
подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу
суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб підлягає до розірвання.

При
одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу кошти слід стягнути із
обох сторін.

Керуючись ст.ст.
10,60,209,212,215,218 ЦПК України, ст. ст. 38,40 КпШС України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Розірвати
шлюб, який був зареєстрований між ОСОБА_1та ОСОБА_2 28 серпня 1998 року в
Копачівській сільській раді Рожищенського району, Волинської області, актовий
запис за №10.

Дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження
залишити при ОСОБА_1..

При
одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС кошти слід стягнути : з
ОСОБА_2- 8,50 грн. (вісім грн. 50 коп.), ОСОБА_1- 8,50 грн. (вісім грн. 50 коп) в доход держави.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача ОСОБА_2..
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до районного суду протягом
10 днів з дня отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський
районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з
дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне
оскарження, якщо заяви на апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк встановлений ст.294 КПК України, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Справа N2-1258/07
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

26 березня 2007 року
Суворовський районний суд м.Херсона в складі:

головуючого судді Зубова О.С., при
секретарі Айвазян С.С, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ТОВ «Наш дім» про стягнення заборгованості по заробітній платі,
середньомісячного заробітку за час затримки

розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що вона перебувала в трудових відносинах з відповідачем з 02.03.2004 по 01.08.2006 роках. При
звільнені відповідач не виплатив заборгованість по зарплаті в сумі 1085 грн., внаслідок
відсутності коштів. Просить стягнути на її користь з відповідача суму
заборгованості, а також середній заробіток за затримку розрахунку.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.
Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Судом установлені такі фактичні обставини та відповідні
їм правовідносини.

Позивач
перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Наш дім».

01.08.2006 року звільнилася за власним бажанням.

При звільнені відповідач не провів повного розрахунку з позивачкою та виплату
заробітної плати.

Згідно копій довідок про заборгованість, неоплачена позивачу заборгованість
по зарплаті складає 1085
грн., які підлягають стягненню у силу ст.115 КзПП України.

Позивачка не заперечувала що її середній заробіток є мінімальна заробітна плата,
яка на даний час складає 365
грн.

Звідси слідує, що за час затримки розрахунку з року по року, обчислюючи по
формулі: середній заробіток за серпні 2006
року - лютий 2007 року та плюс
середньоденний заробіток в березні 2007
року помножений на кількість днів затримки розрахунку в цьому місяці,
слідує стягнути в силу ст.117
КзПП України на користь позивача (365*7)+(365/21*17)= 2850 грн. 48 коп. за час
затримки розрахунку, які підлягають стягненню у силу ст.117 КзПП України.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.8,10,212-214
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ТОВ
«Наш дім» на користь:

2

1
ОСОБА_1 1085
грн. заборгованість по заробітній «платі, 2850 грн. 48
коп. середній заробіток за час затримки розрахунку

2      на
користь держави 51 грн.
судовий збір 30 грн.

Рішення може бути оскаржено у 10-денний строк з дня його
проголошення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження з подальшим поданням
апеляції протягом 20 днів до
апеляційного суду Херсонської області через місцевий Суворовський районний суд
м. Херсона.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.