Справа №2-586/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12
березня 2007 року  Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської облас­ті в складі головуючого - судді Ротар
М.М., при секретарі - Попенко О.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вознесенської
міської ради Миколаївської області про визначення ідеальних часток у спільній
сумісній власності на землю,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2007 року позивач ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3, яка діє
на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Вознесенсько-го
міського нотаріального округу Миколаївської області, звернулася до суду з
позовом до відповідачів Вознесенської міської ради та ОСОБА_2 про визначення
ідеаль­них часток у спільній сумісній власності на землю.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чо­ловік
ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яка скла­дається з: ½  частин житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1 та частки земельної ділянки, переданої для обслуговування зазначеного
житлового будинку, що належала померлому на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю, виданого 25.10.1993 року виконкомом Вознесенської
мі­ської ради.

Спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4 є його рідні діти ОСОБА_3,
ОСОБА_5, які відмовилися від прийняття спадщини, а також ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 і спадкоємцем після його смерті є ОСОБА_2 - відповідач по справі.
Але при звернені позивача до Першої Возне­сенської державної контори з приводу
видачі свідоцтва про право на спадщину, нотарі­усом було зазначено на
неможливість видати свідоцтво, так як в Державному акті на право приватної
власності не вказані частки кожного з власників земельної ділянки. Вважаючи, що
єдиним способом захисту порушених прав буде визначення за позива­чем та
померлим ОСОБА_4 ідеальної частки земельної ділянки, що передана для
обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1, позивач просила позовні вимоги
задовольнити та визнати за нею та померлим чолові­ком ОСОБА_4 право власності
на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки пло­щею 0,1000 га, що передана для
обслуговування житлового будинку

В попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 під­тримала
позовні вимоги у повному обсязі.

В попереднє судове засідання представник відповідача
Вознесенської міської ради Миколаївської області не з'явився, надіслав суду
заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, проти задоволення
позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні з позовними вимо­гами
погодився в повному обсязі

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено, власником ½  частини житлового будинку АДРЕСА_1, є
позивачка ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом,
виданого 18.08.1964 року, власником іншої ½
частини житлового будинку НОМЕР_1 був її померлий чоловік ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.11.1949 року. Як вбачається
з Державного акту на право приватної власності на землю, вида­ного на підставі
рішення виконкому Вознесенської міської ради від 21.09.1993 року за НОМЕР_2,
власниками земельної ділянки, яка надана для обслуговування вищезазначено­го
житлового будинку є позивачка та її померлий чоловік ОСОБА_4

Згідно положень СТ.88 Земельного кодексу
в володіння, користування та розпо­рядження земельною ділянкою, що
перебуває у спільній частковій власності, здійсню­ється за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди - у судовому
порядку. В зв'язку з тим, що угоду про визначення часток земельної ділянки для
її володіння, користування та розпорядження укласти між усіма співвласниками
неможливо, оскільки один співвласник ОСОБА_4 помер - єдиним способом захи­сту
прав позивача є визначення належних їм часток шляхом звернення до суду.

Відповідно до положень п. 21 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року за № 7, якщо до вирішення судом
спору між співвласниками житлового будинку, розмір часток в спільній власності
на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та
споруди, не визначався, при визначені частини спільної земельної ділянки, право
на користування якою мають позивачі, слід виходити з розміру їх часток у
вартості будинку на час перетворення спільної сумісної власності на спільну
часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до ст. 42 чинного на час видачі Державного акту на право
приватної власності на землю - Земельного Кодексу України, користування та
розпорядження земельною ділянкою, яка належить громадянам на праві спільної
часткової власності, визначається власниками цих об'єктів і земельної ділянки,
пропорційно розміру їх час­ток в спільній власності на вказаний будинок,
споруди.

Відповідно до правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого Державною нотаріальною конторою 06.09.1961 року
та свідоцтва про право власності, виданого 10.11.1949 року частка ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 НОМЕР_1, складає по
1/2.

З урахуванням викладеного слідує, що частки позивача та
померлого ОСОБА_4 є пропорційними і складає по 1/2 частини земельної ділянки,
що передана для об­слуговування житлового будинку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,213-215 ЦПК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення ідеальних часток в земельній ділянці
задовольнити в повному обсязі

Виділити частки у спільній сумісній власності, визнавши
за ОСОБА_4, ОСОБА_1 за кожним право власності на 1/2 частину земельної ділянки
площею 0,1000 га, що передана для обслуговування житло­вого будинку в АДРЕСА_1
НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд
Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів після проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги протягом 20 днів після по­дання заява про апеляційне
оскарження.