overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
РІШЕННЯ                                 Справа №2-30007р.

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 січня 2007 року Київський районний суд
м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В. При
секретарі        - Барило О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2006 року позивач ОСОБА_1звернувся в суд
з позовом до відповідачки ОСОБА_2про розірвання
шлюбу.

В судовому засіданні представника позивача ОСОБА_3. позов підтримав, просить
його задовольнити.

Відповідачка в
судове зсідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час,
день та місце слухання справи.

Суд вважає можливим слухати справу у
відсутності відповідача.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що сторони перебувають з ІНФОРМАЦІЯ_1року в
зареєстрованому шлюбі (а.с.З). Від спільного шлюбу
дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили в вересні 1998 року. З цього часу разом не
проживають єдиною сім"єю, не ведуть спільного господарства,
спільний бюджет відсутній. Подружнє життя сторін не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного,
любові, в сім'ї* виникали постійні сварки,
непорозуміння. На примирення позивач не згодний. Витрати по розірванню
шлюбу необхідно покласти на відповідачку.

За таких обставин суд вважає, що шлюб носить формальний характер та його
слід розірвати.

Керуючись п.2 ст.104, ПО, 112 СК України, ст. 6, 10, 14, 213,
214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1року, актовий запис НОМЕР_1в Центральному відділі
реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції між ОСОБА_1та ОСОБА_2розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути з ОСОБА_2 17 грн. державного мита на користь держави, ОСОБА_1від
сплати державного мита звільнити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

21 березня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук
Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1до Морського торгівельного порту “Южний” про визнання
незаконним звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2003 року ОСОБА_1звернувся в суд із позовом до Морського
торгівельного порту “Южний” про визнання незаконним звільнення з роботи,
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що він працював у відповідача на посаді головного лікаря медичної
санітарної частини з 1990 року.

Наказом НОМЕР_1 від 4 квітня 2003 року, на підставі висновків рішення
атестаційної комісії від 24 лютого 2003 року, його було звільнено з роботи
по          п. 2 ст. 40 КЗпП України.

Посилаючись на незаконність звільнення, просив поновити його на роботі,
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 26 772 грн. 68
коп. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 9 березня 2004 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від  28 липня 2004 року, в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 9 березня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 липня 2004 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 березня 2007
року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф., Сеніна Ю.Л., Шабуніна В.М..

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовомОСОБА_1до Хмельницької районної санітарно-епідеміологічної станції про
поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и л а
:

У травні 2006 року ОСОБА_1звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він працював
на посаді лікаря з гігієни праці, наказом        НОМЕР_1 від 5 травня 2006 року
його незаконно було звільнено з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 21 вересня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Хмельницької області від 21 листопада 2006  року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення і справу направити на
новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій
частині також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи  до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення
ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргуОСОБА_1відхилити,
рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 вересня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Хмельницької області від 21 листопада 2006року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України
:
Є.Ф.Левченко

Ю.Л.Сенін

В.М.Шабунін
Справа
№2-759/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

8 лютого 2007 року            Бердянський
міськрайонний суд

Запорізької області

в складі:
головуючого судді - Крамаренко
А.І.

при секретарі   -
Корнієнко Н.І.

за участю: позивача  - ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. перебувають у шлюбі, який зареєстрований
ІНФОРМАЦІЯ_1 міським відділом ЗАГС міста
Бердянська Запорізької області, актовий запис НОМЕР_1. Мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_4
проживає з матір'ю.

В жовтні 2006
року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2.
про розірвання шлюбу, вказуючи що спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя,
несумісності характерів. На даний час спільне господарство не ведеться і
сторони проживають окремо.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просить позов
задовольнити.

ОСОБА_2., належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився,
причина неявки суду не відома.

Суд розглядає справу заочно
відповідно до Глави 8 Розділу III ЦПК України.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким , що підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , що беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ПО СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений
одним із подружжя.

Відповідно до ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх позовних
вимог, або заперечень.

Суд приймає до уваги пояснення позивача, щодо неможливості подальшого сумісного
проживання та збереження шлюбу.

Заходи, вжиті судом для примирення сторін і збереження
шлюбу, результату не мали.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, і
вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо.

При розірванні шлюбу суд вважає за доцільне роз'яснити сторонам положення 4.2 ст. 141 СК України.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 60 , 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 109, 110, 111, 141 Сімейного
Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ІНФОРМАЦІЯ_5) та ОСОБА_2,
зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 міським відділом ЗАГС міста
Бердянська Запорізької області , актовий запис НОМЕР_1.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2. - 17 гривень, ОСОБА_1 від витрат звільнити.

Роз'яснити сторонам , що розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не впливає на
обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Бердянського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.
РІШЕННЯ                                  Справа № 2-46, 2007р

ІМ'ЯМ              УКРАЇНИ

23 січня 2007 року Лохвицький
районний суд Полтавської області в складі:

головуючого
судді-                                                                           СегетЯ.С.

при секретарі -                                                                        Водопійній Л.О.

за участю позивачки -                                                            ОСОБА_1

відповідача -                                                                            ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лохвиці Полтавської області цивільну справу за по-зовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ: ОСОБА_1  10.01.2007р. звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Відповідач ОСОБА_2 проти
розірвання шлюбу не заперечив.

В зв"язку
із визнанням відповідачем позову в ході попереднього розгляду справи суд
розглянув дану справу по суті в порядку ч. 4 ст. 130 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення учасників судового процесу, ознайомившись із матеріалами цивільної
справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Сторони
зареєстрували шлюб 18.08.2000р. у відділі реєстрації актів громадського стану
Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис НОМЕР_1.

Від шлюбу
сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, яка проживає разом з матір"ю та знаходиться на її утриманні.

Суд встановив,
що шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2002р. Проживають вони за
різними адресами.

Згідно ст. 112
СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,
що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася із-за
несумісності характерів сторін. За таких обставин суд вважає, що підстави, які
спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, збереження
сім'ї є неможливим. Місце проживання дитини визнати разом із ма-тір'ю.

Керуючись ст. ст. 10,
11, 123,130, 209, 212-216, 218, 294 ЦПК України, ст. 112 СК України, -

РІШИВ: Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб,
зареєстрований 18.08.2000р. у відділі реєстрації актів громадського стану
Ло-хвицького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис НОМЕР_1 між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1. Встановити місце проживання дитини ОСОБА_3 разом із матір'ю - ОСОБА_1.

За реєстрацію
розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 17
грн. судового

збору в доход держави, ОСОБА_1 від сплати вказаного судового збору
звільнити.

На рішення може
бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду до Апеляційного

суду Полтавської
області  протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на

рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
постановлено в нарадчій кімнаті виготовлено суддею на комп"ютері.

СУДДЯ

Я. С. СЕГЕТ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31 травня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в
складі:

Левченка Є.Ф.,  Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, треті особи
Друга Рівненська державна нотаріальна контора, Універсальна товарно-майнова
біржа “Прайс”, про визнання угоди дійсною, визнання права власності на частину
житлового будинку і визнання договору дарування частково недійсним та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Універсальна товарно-майнова
біржа “Прайс”, про визнання угоди недійсною, за касаційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 10 січня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням  Рівненського  міського
суду  Рівненської області від  30.10.2006 р. первісний позов задоволено, а в
задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_2 оскаржила
його в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 21.12.2006 р. апеляційну
скаргу представника залишено без руху та надано строк для усунення  недоліків скарги до 30.12.2006 р.

Наступною ухвалою апеляційного суду від 10.01.2007 р. апеляційну скаргу
визнано неподаною та повернуто заявниці.

В  обґрунтування  касаційної
скарги  представник  ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилається на порушення
апеляційним судом норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання
про скасування ухвали апеляційного суду та направлення справи на розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду ухвали
апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її заявниці, апеляційний
суд виходив з того, що заявницею недоліки скарги у встановлений судом строк
усунуті не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвала суду апеляційної
інстанцій постановлена з додержанням норм процесуального права та відсутні
передбачені ст. 342 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування ухвали
суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 10 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук
У х в а л а

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

1 червня 2007
року
м. Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого      Гуменюка
В.І.,  суддів:       Барсукової В.М.,  Балюка М.І.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1до голови правління житлово-будівельного кооперативу (далі-ЖБК)
“Рассвет” ОСОБА_2про зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернулась із зазначеним позовом, посилаючись
на те, що вона одна зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 З 1996 року щорічно в
період з травня по жовтень вона проживає в АДРЕСА_2. На цей період позивачка
здає квартиру під охорону. Крім того, щорічно взимку вона проходить стаціонарне
санаторне лікування, яке займає приблизно місяць чи два місяці. Заяви про її
відсутність вона подавала до ЖБК “Рассвет”. Посилаючись на постанову Кабінету
Міністрів України від 30 грудня 1997 року, позивачка вважає, що має право на
несплату за ненадані комунальні  послуги
та квартирну плату за період її відсутності за місцем проживання. Просила
зробити відповідний перерахунок за ненадані комунальні послуги та відшкодувати
моральну шкоду в сумі 4000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 травня 2006 року
позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2, голову ЖБК “Рассвет” провести
перерахунок квартирної плати та комунальних послуг за період з 2003 року з
урахуванням періодів відсутності ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
4000 грн. моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2006 року рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 24 травня 2006 року скасовано.
Постановлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлене у справі рішення
суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню
не підлягає.

Згідно вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

За правилами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Рішення апеляційного суду постановлено з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 332, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення апеляційного
суду м. Києва від 21 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                В.І.
Гуменюк    Судді:                В.М. Барсукова   М.І. Балюк
Справа
№2-Н-343/07р.
СУДОВИЙ   НАКАЗ
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської
області Слюсарчук В.М., розглянувши заявлену вимогу заявника закритого акціонерного
товариства "Український мобільний зв"язок" до боржника ОСОБА_1
про видачу судовог наказу про стягнення суми боргу та штрафу в розмірі - 1 316 грн. 17 коп., -
ЗАТ "Український мобільний зв"язок."
звернулося до суду із заявою про з боржника ОСОБА_1суми боргу та штрафу в
розмірі - 1 316 грн. 17 коп. та судові
витрати в розмірі 40 грн 50 коп..
Форма і зміст поданої стягувачем заяви про видачу
судового наказу відповідає вимогам ст.ст.95, 96, 98 ЦПК України.
Згідно ст.ст.526, 527
ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій
Відповідно до укладеного договору між ОСОБА_1та закритим
акціонерним товариством "Український мобільний зв"язок" та
додаткової угоди від 15.10.2005 року боржник користується послугами
елетрозв"язку та зобов'язався сплатити вартість наданих послуг до 15 числа
місяця, наступного за розрахунковим.
У відповідності до ст. 33 Закону України "Про телекомунікації" та п.51
"Правил користування місцевим телефонним зв"язком", затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.1997 року №385 абонент
зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та
міжнародні телефонні розмови.
Стягувач ЗАТ "Український мобільний зв'Язок"
виконав свої зобов'язання перед боржником, а останній своєчасно не оплатив
надані йому послуги.
У відповідності ст.ст.610, 611, 612 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його
у строк, встановлений договором або законом.
62 5 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового зобов"язання.
Відповідно до ст.88 ч.І ЦПК України з боржника ОСОБА_1на
користь ЗАТ "Український мобільний зв"язок" слід стягнути
понесені судові витрати в сумі 40
ч.І, 102,103,104,105,106
ЦПК України, ст.ст.526, 527,
530, 610, 625 ЦК України, ст. ст. 33,
Про телекомунікації", ст.19 Закону України "Про виконавче
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця АДРЕСА_1 в користь стягувача -
Закритого акціонерного товариства "Український мобільний
зв"зок" м.Київ, вул Лейпцизька, 15
"Райфайзен Банк Аваль" МФО 300335
в м.Києві ОКПО 14333937
заборгованість за надані послуги стільникового радіотелефонного
зв"язку та штрафу у сумі -
1 316 (одна тисяча триста шістнадцять) грн. 17
коп., 15 /п'ятнадцять/
грн. витрат на судово інформаційне забезпечення процесу та 25 (двадцять п"ять)
Надіслати боржнику копію судового наказу разом з копією
заяви та копіями доданих до неї документів та роз"яснити, що заяву про
скасування судового наказу може бути подано протягом десяти днів з дня його
Судовий наказ набирає законної сили протягом трьох днів
після закінчення строку на подання заяви про скасування судового наказу.
Суддя