Справа № 2-196/2007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ     УКРАЇНИ

10 січня 2007 р.                                                 Тернівський
районний суд м. Кривого Рогу

в складі:
головуючого  судді                   Лиходєдова А.В.

при секретарі                                            Поліян
І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з жилого приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2006 р. ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення з жилого
приміщення квартири АДРЕСА_1,
зазначивши, що вони та неповнолітній син позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, є
власниками квартири АДРЕСА_1. З вересня 2005
р. з дозволу позивачів в квартирі став проживати ОСОБА_3 будучи
зареєстрованим в м. Нікополь. За час проживання в квартирі відповідач зловживав
спиртними напоями, вчиняє сварки, бійки, чим робить неможливим спільне з ним
проживання позивачів. Добровільно висилитися не бажає. Таким чином вони
позбавлені права користуватися своєю власністю.

У судовому
засіданні позивачі позов підтримали.

Відповідач про
час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить
поштове повідомлення про вручення судової повістки, причину неявки суду не
повідомив. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши
пояснення позивачів, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом
установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2., разом з неповнолітнім сином ОСОБА_1 - ОСОБА_4, є власниками
квартири АДРЕСА_1 (а.с. 11,12,13,17-20). З
вересня 2005 р.
відповідач з дозволу позивачів став мешкати на вказаній житловій площі,
залишаючись зареєстрованим у м. Нікополь (а.с. 8-10,14) і на цей час за його поведінки позивачі не можуть
проживати в квартирі.

Зазначене
вказує на те, що відповідно до положень ст.ст. 319,383 ЦК України позивачі, як власники частини житлового будинку
та всієї квартири АДРЕСА_1 мають
право володіти, розпоряджатися, користуватися своїм майном на власний розсуд, в
тому числі використовувати помешкання для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї.

Але позивачі
позбавлені відповідачем можливості користуватися своєю власністю.

Згідно зі ст. 391 ЦК
України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження своїм майном.

2

Таким чином позов
підлягає задоволенню, тоб-то відповідач підлягає виселенню. Керуючись ст.ст.319,383,391 ЦК України, ст.ст. 10,11,209,212,214-215,224-226 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з жилого приміщення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3
з квартири АДРЕСА_1 по вул..

Сурікова в
м.Кривому Розі.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через
Тернівський районний суд м.Кривого Рогу шляхом подачі в 10-и денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20-и днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.