Справа № 22-ц - 677/2007 р.                                                  Головуючий 1 інст. Сенаторов В.М.
стягнення суми                                                        Доповідач                 Луспеник Д.Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

7 лютого 2007 р.

Судова
колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської

області в складі:

головуючого -
судді Луспеника Д.Д..

суддів              -                Яцини В.Б., Швецової Л.А.,

при секретарі -                Шевченко О.Б.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника
акціонерної компанії „Харківобленерго"

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 5 грудня 2006 р. по цивільній
справі за позовною заявою акціонерної компанії „Харківобленерго'" до
ОСОБА_1 про відшкодування вартості спожитої енергії,

встановила: 9 червня 2006 р. акціонерна
компанія „Харківобленерго" звернулася до суду зі вказаним позовом.

Позивач зазначав, що відповідач є споживачем електричної енергії та
абонентом АК „Харківобленерго", однак на порушення Правил
користування електричною енергією для населення щомісячно не сплачувала за
спожиту електроенергію.

У зв'язку з
наведеним позивач просив стягнути з відповідача 618,99 грн., як заборгованість, яка утворилася
за період з 1.10.2001 р. по 15.11.2005 р., та судові
витрати.

8  судовому
засіданні суду першої інстанції представник позивача позов підтримав,

відповідач позов не визнала, пояснивши, що вказану заборгованість вона
погасила

знеціненими грошовими заощадженнями в установах Ощадного банку колишнього
СРСР

шляхом погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 5 грудня 2006 р. у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній
скарзі представник АК „Харківобленерго" просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи та неправильне застосування норм матеріального права.

При цьому вказується на те, що суд не врахував той факт, що відповідачка не
надала позивачу, як надавачу житлово-комунальних послуг,
розрахункового чеку, який вона отримала в установі ВАТ „Ощадбанку", для списання
суми заборгованості, оскільки лише після
цього вони вчиняють ряд дій для проведення розрахунку, а посилання на те, що
вона могла не знати такого порядку, затвердженого постановою KM
України від 29.07.2005
р. НОМЕР_1 „Про заходи
щодо проведення у 2005 р. розрахунків з погашення
зобов'язань держави за знеціненими грошовими заощадженнями громадян в установах
Ощадного банку колишнього СРСР шляхом погашення заборгованості за
житлово-комунальні послуги" правового
значення в силу ст. 68 Конституції України не має, тому
суму заборгованості вона повинна сплатити.

В засіданні суду
апеляційної інстанції представник позивача доводи апеляційної скарги
підтримала, відповідач просила рішення районного суду залишити в силі.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне
її задовольнити частково.

Судовим
розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_1
є споживачем електричної енергії та абонентом АК „Харківобленерго" і
станом на 15.11.2005 р. має
заборгованість зі сплати спожитої електроенергії в сумі 618,99 грн. (а.с.4, 29-30).

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що заборгованість
відповідачки за спожиту електроенергію сплачена, що підтверджено відповідною
квитанцією, так як установою ВАТ „Ощадбанку" виданий розрахунковий чек на
суму 601,01 грн., яка
списана з компенсаційного рахунку відповідачки на отримувача -позивача у справі для погашення заборгованості за комунальні послуги. Суд
зазначив, що відповідач не зобов'язана подавати л-акий чек позивачу,
крім того, про такий порядок вона могла й не знати.

Однак погодитися
зі вказаними висновками районного суду не можна, оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи, порушені норми матеріального права, тому
рішення суду з підстав, передбачених пунктами 3, 4 статті 309
ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову, виходячи з наступного.

Порядком
проведення у 2005 році
розрахунків з погашення зобов'язань держави за знеціненими грошовими
заощадженнями громадян в установах Ощадного банку колишнього СРСР шляхом
погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2005 р. НОМЕР_1,
встановлений чіткий, в тому числі і в часовому значенні, механізм проведення
вказаних розрахунків, з наданням додатків документів, які в обов'язковому
порядку повинні бути оформлені відповідно до вказаного змісту.

Так, пунктами 3 і 4 цього Порядку
встановлений порядок отримання розрахункового чеку шляхом списання
проіндексованих знецінених заощаджень на компенсаційному рахунку громадянина в
установах Ощадбанку. Зазначений порядок дотриманий, чек відповідачкою
отриманий, що сторонами не заперечується.

Пунктом 5 цього Порядку
передбачено, що вказаний розрахунковий чек громадянин повинен подати
підприємству - надавачу
житлово-комунальних послуг, у даному випадку АК „Харківобленерго", який
проводить списання заборгованості на зазначену в чеку суму.

Дотримання
вказаного порядку є обов'язковим, оскільки взаєморозрахунок проводиться не
автоматично, а надавач послуг у подальшому повинен ці дані у вигляді реєстрів
надавати щодекади кожного місяця районним постійно діючим комісіям з організації
та проведення розрахунку, які в подальшому також проводять чітко виписані дії
для визначення обсягу субвенцій з державного бюджету (пункти 6-13 Порядку).

Відповідач не
надала суду даних про те, що вона подала у 2005 р. (період дії Порядку) надавачу житлово-комунальних
послуг вказаний розрахунковий чек для подальшого вчинення процедури щодо
списання заборгованості. З листа, що знаходиться у справі (а.с.31), відповідач
підтверджує той факт, що чек позивачу вона не подала, доказів про те, що в неї
цей чек не прийняли не надано. Крім того, в засіданні суду апеляційної
інстанції відповідач пояснила, що вона чек передала контролеру для передачі
позивачу і всі ці події відбувалися вже в 2006 р.

Як вбачається з
додатку № 2 до
вказаного Порядку, на зворотному боці розрахункового чеку повинна міститись
позначка підприємства про прийняття чеку для погашення заборгованості. Проте
при розгляді справи в суді в листопаді 2006
р. відповідачка надала суду копію розрахункового чеку (а.с. 26), що вказує на те,
що на цей період чек ще знаходився в неї і на звороті не має позначки иадавача
послуг, тобто АК „Харківобленерго".

Також п. 4 Порядку передбачено, що в разі,
якщо громадянин з будь-яких причин не погасив заборгованість,
розрахунковий чек повертається до 1.01.2006
р. установі ВАТ „Ощадбанку" для
відновлення списаної суми на компенсаційному рахунку громадянина. Зазначеним
правом відповідачка вправі була скористатися.

Відповідно до
положень ст. ст. 67, 68 ЖК
України плата за комунальні послуги, в тому числі за електричну енергію,
береться за затвердженими тарифами, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату
за комунальні послуги. Зазначені положення також передбачені пунктами 19, 10, 42 Правил користування електричною
енергією для населення, затверджених постановою KM України від 26.10.2000 р. № 1607 (зі змінами від 26.09.2001 р. №1275).

Разом з тим,
згідно зі ст. ст. 71,
75, 76, 80 ЦК УРСР (що діяв на час спірних правовідносин) загальний
строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна
давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується незалежно
від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення
права на позов. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є
підставою для відмови в позові.

Позивач мав дізнатися про невнесення відповідачем плати за спожиту
електроенергію наступного місяця після невнесення такої плати.

Оскільки позов
пред'явлено у червні 2006
р., то заборгованість зі сплати за спожиту електроенергію не
може бути стягнута після закінчення строку позовної давності, яка обраховується
у даному випадку з 9 серпня 2003 р.

Про поновлення пропущеного строку позовної давності
позивач не просив.

З урахуванням наведеного, стягненню на користь позивача підлягає 256,61 грн., яка вираховується наступним чином. Станом на 9.08.2003 р. показання лічильника було 2581, а станом на час вирахування заборгованості, 15.11.2005 p., - 5811 (а.с. 29-30), різниця
становить 3230, яка
множиться на 0,156 грн.

У відповідності
до ст. 88 ЦПК
України на користь позивача судова колегія стягує сплачені ним: судовий збір - 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, п. 2 ч.І ст. 307, пп.. З, 4 ст. 309, 313, 316, 317 ЦПК
України, судова колегія судової палати,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника акціонерної компанії „Харківобленерго" задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 5 грудня 2006 р. скасувати.

Позовну заяву АК „Харківобленерго" задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АК „Харківобленерго" вартість спожитої
електроенергії в сумі 256
(двісті п'ятдесят шість) грн.
61 коп., 51 грн. сплаченого
судового збору та 30
грн. витрат на інформаційно-технічнє забезпечення розгляду справи, а всього 337 грн. 61 коп.

Рішення апеляційної інстанції набирає чинності негайно, однак може бути
оскаржене

в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України на протязі двох місяців з

дня його
проголошення.