Справа №2-135
Р ІШ Е Н НЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 березня 2007 року Білгород - Дністровський
міськрайонний суд у складі:
головуючого, одноособово -
судді Лозун О.Ю. при секретарі Качанюк Є.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському
Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Дочірнього підприємства
«Санаторій імені Сергія Лазо» про визнання незаконним рішення,

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним звільнення,
поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за вимушений прогул та
стягнення спричиненої моральної шкоди, просить суд визнати незаконним наказ № 93-ОК від 11.10.2003 року про її
звільнення з посади палатної медсестри по п.1 ст. 40 КЗОТ України і поновити
її на посаді, а також стягнути заборгованість по заробітної плати у розмірі 300 грн. та моральну
шкоду у розмірі 5000 грн.

В ході судового
розгляду справи уточнила свої позовні вимоги, просить суд стягнути також з
відповідача витрати на лікування у розмірі 858, 08 грн, вказуючи, що на протязі останніх 18 років вона
пропрацювала в санаторії імені Сергія Лазо на посаді палатної медсестри і не
мала ніяких стягнень, які б були пов'язані з виконанням її трудових обов'язків.

11.10.2004 року вона була ознайомлена з наказом № 93-ОК про
звільнення її по п. 1 ст. 40 КЗпП України, у
зв'язку з скороченням штату.

Вважає своє звільнення не законним.

З моменту
незаконного звільнення по віні відповідача їй не виплачувалася заробітна плата,
в зв'язку з чим спричинена моральна шкода, так як вона є інвалідом 2 групи, їй
необхідне лікування, а незаконне звільнення позбавило її такої можливості.

Крім того,
внесло в її життя суттєвий дискомфорт, втраті нормальних життєвих зв'язків, що
потребує від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

За період незаконного звільнення вона витратила на
придбання ліків 858, 08 грн.

Позивачка
неодноразово зверталася до відповідача з проханням виплати їй заборгованість та
моральну шкоду, витрати на ліки, однак дані звернення результату не дали, тому
вона і звернулася з позовом до суду.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала.

Представник
відповідача з позовом позивачки погодився частково, згодні оплатити витрати на
лікування у розмірі 858,
08 грн, в іншій частині просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити,
оскільки 10 січня 2005 року, наказом № 3-ОК позивачка
була поновлена на посаді палатної медсестри та їй була виплачена заробітна
плата за час

2

вимушеного прогулу за період з 12.10.2004 року по 09.01.2005 року, заборгованості
по заробітної платі не має, тому вважає, що у теперішній час не має предмету
спору, оскільки підприємство за власною ініціативою поновило позивачку на
посаді та виплатило їй заробітну плату за час вимушеного прогулу за три місяці.

Вивчивши матеріали
справи, вислухавши позивачку, представника відповідача, судом установлені такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено, що дійсно 11.10.2004
року позивачка наказом за №
93-ОК по ДП «Санаторій імені Сергія Лазо» була звільнена з посади з 11.10.2004 року зі згоди
профкому за ст. 40 п.1 КЗпП
України, «скорочення численності штату працівників», з виплатою вихідного
пособія у розмірі середньомісячного заробітку і виплатою компенсації за
невикористану відпустку, /л.с. 4/

10 січня 2005 року наказом № 3-ОК по ДП
«Санаторій імені Сергія Лазо» позивачка була поновлена на посаді палатної
медсестри з 10.01.2005 року, з
виплатою середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу за період
з 12.10. 2004 року по 09 січня 2005 року. /л.с. 9/, заборгованості
перед позивачкою у теперішній час у відповідача не має, про, що вказує і сама
позивачка в ході судового розгляду справи, що вона дійсно поновлена на посаді
та їй виплачена заробітна плата за час вимушеного прогулу.

При таких обставинах
суд вважає в частині позовних вимог позивачки, а саме в визнанні незаконним
наказу № 93-ОК
від 11.10.2003 року про
її звільнення з посади палатної медсестри по п.1 ст. 40 КЗОТ України і
поновлення її на посаді, а також стягнення заборгованості по заробітній платі у
розмірі 300 грн. - відмовити, так
як на теперішній час відсутній предмет спору.

Що стосується
стягнення витрат на лікування у розмірі 858,
08 грн. то дані позовні вимоги суд вважає обгрунтованими та підлягаючими
задоволенню, оскільки позивачкою надані докази того, що дійсно нею 11.12.2004 року на період
незаконного звільнення були придбані ліки на суму 858, 08 грн.

Що стосується
стягнення моральної шкоди, то суд вважає за необхідне дані позовні вимоги
позивачки задовольнити частково, стягнути з відповідача на її користь моральну
шкоду у розмірі 1000 грн, так
як вважає, що саме на цю суму позивачка постраждала морально, з урахуванням
спричинених їй незаконним звільненням моральних страждань.

Керуючись ст.
ст. 40 п.1, 232-235, 237-1 КЗпП України/ст.
ст. 10, 11, 60, 209,
212, 213. 214, 215, 218 ЦПК України ,
суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1до Дочірнього підприємства «Санаторій імені Сергія Лазо» про визнання
незаконним рішення - задовольнити
частково.

Стягнути з
Дочірнього підприємства «Санаторій імені Сергія Лазо» на користь ОСОБА_1витрати
на лікування у розмірі 858,
08 грн, моральну шкоду у розмірі 1000
грн.

В інший частині
в задоволені позовних вимог ОСОБА_1-
відмовити.

3

Стягнути з
Дочірнього підприємства «Санаторій імені Сергія Лазо» на користь держави
державне мито у розмірі 51
грн та інформаційно -
технічне забезпечення судового процесу у розмірі ЗО грн.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений статтею 294
ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: