Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

06 березня 2007 року Великолепетиський районний суд
Херсонської області у складі:

головуючого                                                                                     Мамаєва В.А.

при секретарі                                                                        Лисенко Н.М.

за участю представника позивача                                      ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт. Велика Лепетиха цивільну

справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення

перешкод в користуванні майном та виселення

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в
користуванні майном та виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала
з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 1991
року, від шлюбу мають дітей ОСОБА_4, 1986
року народження та ОСОБА_5, 1991
року народження. Після розірвання шлюбу позивач на власні кошти придбала
будинок в АДРЕСА_1. через
два роки після розірвання шлюбу на прохання відповідача вони помирилися і стали
проживати разом, але життя не склалося через зловживання відповідачем спиртними
напоями, постійними сварками. Весною 2006
року у відповідача з'явилася інша жінка до якої він пішов, але періодично
приходить до домоволодіння позивача в нетверезому стані, вчиняє сварки виганяє
з дому і перешкоджає їй та дітям у користуванні житловим будинком. Подальше
проживання з відповідачем не можливе, але в добровільному порядку залишити
будинок відповідач категорично відмовляється, хоча проживає з іншою жінкою.
Позивач просить суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні
домоволодінням, яке розташоване в АДРЕСА_1,
і належить їй на праві приватної власності та виселити ОСОБА_2з
вищезазначеного домоволодіння.

В судовому
засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що будинок по АДРЕСА_1вона
купила після розірвання шлюбу з відповідачем у 1997 році, будинок є її приватною власністю, про що свідчить
договір купівлі-продажу будинку. Після розірвання шлюбу з відповідачем через
деякий час знову стали проживати разом, проживали разом у її АДРЕСА_1, до весни 2006 року. Потім у
відповідача з'явилась коханка і вона сказала, щоб той забирав речі, так як вона
не хоче, щоб він проживав з нею. Відповідач не слухав її і продовжував
проживати у будинку до осені 2006
року після чого вона знову почала вимагати, щоб відповідач покинув її
будинок. З цього часу відповідач у будинку не проживає, але періодично
приходить до її будинку, щоб покупатись, хоча проживає з іншою жінкою. Коли
приходить до будинку, то влаштовує сварки, перекриває воду, закриває на замки
господарчі будівлі і вона не може погодувати господарство, у грудні 2006 року вдарив її.
Вона була вимушена змінити замок у будинку, щоб відповідач не зміг заходити до
будинку. Відповідач ніколи не був зареєстрований у АДРЕСА_1, і не має права у
ньому проживати взагалі. Відповідач має квартиру у АДРЕСА_2, де і
зареєстрований.

Представник позивача позов підтримала.

Відповідач позов
не визнав та пояснив, що дійсно у 1991
році розірвав шлюб з позивачем, але
згодом зійшлись і проживали разом до 2006 року. У листопаді 2006 року вони посварилися з
позивачем, позивач сказала не приходити до її будинку, але він добудовував
вказаний будинок, тому вважає, що має право на проживання у будинку і приходить
до будинку позивачки щоб покупатись. Проживає у свого друга, має квартиру в
АДРЕСА_2, де і зареєстроване його місце проживання, але у квартирі живе його
донька. У будинку позивача не зареєстрований, позивачку не бив, воду перекрив,
так як прорвало водопровід. Просить відмовити у задоволені позову, так як йому
не має де жити.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду,
що проживає по сусідству з позивачкою. Позивачка з відповідачем проживали
дружно до осені 2006 року. З
осені 2006 року
часто чула сварки між позивачкою та відповідачем. Бачить, що відповідач
приходить до двору позивачки, але чи проживають вони разом не знає. Позивачка
зверталась до неї за допомогою говорила, що відповідач перекрив водопровідний
кран у її будинку.

Свідок ОСОБА_7
пояснила суду, що проживає у своєї сестри -
ОСОБА_6 по сусідству з позивачкою. У грудні 2006 року вона
запросила позивачку на день народження. Ввечері за позивачкою прийшов
відповідач і вони пішли до двору позивачки, звідти почувся крик позивачки. Вона
пішла до двору позивачки і побачила, що та держалась за голову. Поруч був
відповідач та діти. Позивачка пояснила, що відповідач вдарив її по голові.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши та дослідивши у судовому засіданні матеріали справи,
суд вважає, що вимоги позивача законні і підлягають задоволенню.

20.11.1991 року
було розірвано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про розірвання
шлюбу серії І-КГ № НОМЕР_1. 08.04.1997
року позивач купила жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1, що
підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 08.04.1997 року, який
посвідчено державним нотаріусом. Згідно реєстраційного посвідчення
Великолепетиського БТІ від 10.10.1997
року АДРЕСА_1зареєстровано за ОСОБА_1 на праві особистої власності. У
вказаному будинку зареєстроване місце проживання позивача та двох її дітей, що
підтверджується домовою книгою АДРЕСА_1. Відповідач має право власності на
АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від
07.12.1995 року та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.) і
зареєстрований у квартирі, що підтверджується відповідною домовою книгою.

Таким чином,
відповідач не є членом сім»ї позивача, не має права власності на АДРЕСА_1, його
місце проживання не зареєстроване у вказаному будинку, а тому він не має права
проживати у АДРЕСА_1 та користуватися ним.

Судом
встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу користуватися власним будинком,
що підтверджується показами позивача про те, що відповідач не виконує її вимоги
і приходить до будинку, вчиняє сварки, перекриває воду у ямі, замикає
господарчі будівлі, вона змушена була змінити замки у будинку. Підтверджується
показами свідків та довідкою Великолепетиського РВ УМВС України від 23.01.2007
року №395 про те, що позивач зверталась до органів внутрішніх справ 21.11.2006
року з приводу хуліганських дій ОСОБА_2, який висловлювався нецензурною лайкою
та розбив скло у віконній рамі, а також 16.01.2007 року висловлювався у її
адресу нецензурною лайкою. Відповідач позов не визнав, але пояснив, що після
вимоги позивачки покинути будинок він з листопада 2006 року періодично
приходить до будинку, щоб покупатись, що також підтверджує факт перешкоджання
позивачу користуватися житловим будинком, який належить позивачу на праві
приватної власності.

Відповідно до
ст. 41 Конституції
України, ст. 319, 321 ЦК
України, ст. 4 Закону
України «Про власність» кожен має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Право власності є непорушним
і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до
ст. 391 ЦК
України, ст. 48 Закону
України «Про власність» власник має право вимагати усунення перешкод та
будь-яких порушень у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм
майном. Відповідач здійснює перешкоди позивачу у здійснення останній володіння
та розпорядження будинком та господарськими будівлями, які належать позивачу на
праві приватної власності, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають
судові витрати, які сплачені позивачем і документально підтверджені.

На підставі ст. 41 Конституції
України, ст. 319, 321,
391 ЦК України, ст. 4, 48
Закону України «Про власність», керуючись ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до
ОСОБА_2про усунення перешкод в користуванні майном та виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, з
будинку, розташованого по АДРЕСА_1

Заборонити
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, перешкоджати ОСОБА_1у користуванні житловим
будинком та господарськими будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1

Стягнути з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові витрати у розмірі 16 гривень.

Рішення суду
може бути оскаржене через Великолепетиський районний суд до апеляційного суду
Херсонської області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду подається
протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.