Справа №
листопада 2007 року Бобринецький районний суд Кіровограсдької області в складі:
судді - Бевз О.Ю.,
прокурора - Коваль М.М.,
відповідача -ОСОБА_3
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобринець справу за позовом
Прокурора Бобринецького району в інтересахОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,-
Бобринецького району в інтересахОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення 120 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди за
завдані ОСОБА_1 ушкодження здоров'я, які виникли в результаті укусів сторожової
собаки білого кольору “кавказця”, яка була на нього натравлена відповідачем
ОСОБА_2 на ставку в с. Мюдівка Бобринецького району 11.08.2007 р. близько 22-23
Прокурор Бобринецького району Коваль
М.М. та позивачОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному
обсязі та попросили суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та представник
відповідача ОСОБА_3 (згідно ордеру) в судовому засіданні заперечив проти
позовних вимог та попросив суд відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що
ОСОБА_2 є орендарем ставка в с. Мюдівка Бобринецького району, проте даним
ставком займається його брат ОСОБА_4, а сам ОСОБА_2 на ньому буває дуже рідко і
в серпні 2007 р. він на тому ставку не був взагалі. Крім того ОСОБА_2 немає у
власності собак, в тому числі таких які описані позивачем і яких на нього
нібито натравив відповідач.
В судовому засіданні в якості свідка
було допитано ОСОБА_4, який пояснив, що ставок у с. Мюдівка Бобринецького
району орендує його брат ОСОБА_2 проте ним займається саме він, тобто їздить
туди і підкормлює рибу, а його брат туди не з'являється, собаку “кавказець”
описану позивачем ні він, ні його брат у власності не мають. На час вказаний у
позові у нього вдома була чорна собака дворняжка.
В судовому засіданні в якості свідка
було допитаноОСОБА_5, який пояснив, що 11.08.2007 р. в день відкриття полювання
він та його дядькоОСОБА_1поїхали на полювання, причомуОСОБА_1взяв вудки, щоб
половити риби. Вони зупинилися біля одного ставка, але він був розритий і води
в ньому було мало, а томуОСОБА_1пішов на інший ставок, щоб подивитися чи немає
там здобичі і половити рибу, це було у вечірній час. Згодом, коли ОСОБА_5 його
зустрів, тоОСОБА_1був покусаний і з його слів він дізнався, що на нього ОСОБА_2
натравив двох великих собак породи “кавказець” та ще одну невідомої породи.
В судовому засіданні в якості свідка
було допитано ОСОБА_6, яка пояснила, що вона є головою Сугокліївської сільської
ради і що в 2005 та 2006 роках до неї надходили усні скарги від жителів села
про те, що на ставку, який орендується ОСОБА_2 бігають неприв'язані собаки, про
що вона особисто попередила орендаря, також це питання піднімалося на одній із
сесій сільської ради. Проте жодної письмової скарги від жителів до неї не
надходило і стверджувати, що біля ставка бігали собаки власником яких є
відповідач вона не може. Протягом 2007 р. ніяких скарг про те, що на ставку
орендованому відповідачем бігають неприв'язані собаки до сільської ради не
надходило, в тому числі і від ОСОБА_1 щодо укушення його собаками.
В судовому засіданні в якості
свідків було допитано ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які пояснили, що вони є працівниками
міської ветлікарні, що в серпні 2007 р. до них із санепідемстанції надійшло
повідомлення, що собакаОСОБА_4, який проживає в АДРЕСА_1 покусала людину, а
тому вони мусили 10 днів наглядати за даною собакою. За вказаною адресою вийшла
жінка яка пояснила, що людину покусав чорний вівчарка, який як їм було відомо
пройшов щеплення. Вони оглянули вказаного собаку і повторили огляд через 10
днів. На подвір'ї ніякого білого кавказця вони не бачили, такий собака, як
такий, що пройшов щеплення на обліку у них також не значиться.
В судовому засіданні в якості свідка
була допитана ОСОБА_8, яка пояснила, що дійсно десь у вересні 2007 р. до них
додомуАДРЕСА_1 приходили ветлікарі, які зробили щеплення їхньому чорному собаці
дворняжкі, інших собак у них на той час не було. Як їй відомо ветеринари ходили
повсіх дворах з оглядом тварин і робили вакцини.
Суд, вислухавши сторони, свідків,
вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого.
Відповідно довідки №75 від
24.09.2007 р. Сугокліївської сільської ради ставок №4 в с. Мюдівка дійсно
перебуває в оренді уОСОБА_2 і охороняється собаками, від жителів села надходили
усні скарги відносно собак, дане питання піднімалося на другій сесії
Сугокліївської сільської ради п'ятого скликання.
Згідно акту судово-медичного
дослідження №187 від 15.08.2007 р.у ОСОБА_1 були виявлені слідуючі тілесні
ушкодження: рани лівої гомілки, рани правої гомілки, рани правого плечового
суглоба, рани верхньої третини спини, рани правого плеча, рана лівого
ліктьового суглоба, вказані тілесні ушкодження могли виникнути у термін
вказаний в направленні та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з
короткочасним розладом здоров'я, могли виникнути в наслідок дії зубів тварини.
Відповідно до зворотної карти №63
Бобринецькою лікарнею ветеринарної медицини було проведено спостереження за
собакою чорного кольору, що належить ОСОБА_4, який проживає за адресою АДРЕСА_1
та встановлено, що собака клінічно здоровий.
В судовому засіданні
позивачОСОБА_1наполіг на своїх показах, що його покусав білий “кавказець” і
заперечив, що це міг бути будь-який інший собака.
Відповідно Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. “Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” п. 5, відповідно до загальних
підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини
останнього в її заподіюванні.
Дані обставини позивачами в судовому
засіданні не доведені, так як позивачОСОБА_1стверджує, що його покусав собака
білого кольору “кавказець”, чорна вівчарка не кусала його. А в судовому
засіданні було встановлено, що у ОСОБА_2 була чорна вівчарка, а чи був у них
білий “кавказець” судом не встановлено, а стороною позивача доказів не надано.
Відповідно ст. 60 ч. 1 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
На підставі викладеного, керуючись
ст. 23 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 “Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” № 4 від
31.03.1995 р., ст. ст. 60, 209, 213-215, 218, 221, 223, 294 ЦПК України, суд,-
позовних вимогах Прокурора Бобринецького району в інтересахОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення матеріальної та моральної шкоди- відмовити.
Рішення може бути оскаржено в судову
палату з цивільних справ апеляційного суду Кіровоградської області через
Бобринецький районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги  або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя                                                                                               О.Ю.
Бевз