Справа № 2-156 2007 р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМ'ЯМ "УКРАЇНИ
12  лютого 2007 року
Костянтннівській міськрайонний суд Донецької області у
головуючого судді                                        Чернецького В.А.
при секретарі                                                 Купреєнко А.С.
з участю позивачки                                           ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Костянтинівка цивільну справу
ОСОБА_1 до ОСОБА_ 2 про
визнання права власності на 1/4 частину квартири, -
09 січня 2007 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на належну йому 1/4 частину квартири, вказавши наступне.
сім*я, яка складалася з неї, її чоловіка ОСОБА_3, свекрухи ОСОБА_4 та сина ОСОБА_2, отримала квартиру,
розташовану в АДРЕСА_1. Квартира
складалася з трьох кімнат, жилою площею 44,9
кв.м. Відповідальним квартиронаймачем квартири був чоловік позивачки
ОСОБА_3.. У 1995 р. вказана квартира була приватизована і члени родини
отримали свідоцтво про право власності на квартиру, яке видане відповідно до
розпорядження за НОМЕР_1
від 27.11.1995 p., про те, що кожному з чотирьох належить на праві власності
чоловік ОСОБА_3. помер, а його частку успадкувала її свекруха ОСОБА_4. Останній стала належить у квартирі 1/2 частина.
2002р. також померла, за життя склала заповіт, відповідно якому
передавала свою частку їй. Після смерті свекрухи вона за заповітом 24 жовтня
2002р. отримала спадщину і їй стали належить у
квартирі 3/4 частки. В вищевказаній
квартирі вона мешкала разом з сином- відповідачем по справі, який часто
на заробітки. У 2004р. син одружився та з нею
склав угоду, що вона сплачує сину
його за його частку у квартирі, а він всі документа зробить на неї. У неї є
сина, що він отримав гроші в сумі 3000
грн. за належну йому 1/4 частку квартири,
але до цього часу вона не може переоформити всі документа на себе, так як
постійно обіцяє все зробити, але нічого не робить. Вона погано себе
матеріально утримувати квартиру їй дуже скрутно,
син нічого не робить, тому вона
вимушена звернутися до суду з проханням визнати угоду купівлі-продажу
квартири, яка належала сину, та її право власності
У судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої вимоги та їх обгрунтування, вказані у позові, а також
доповнила позов вимогою визнати договір купівлі-продажу частки квартири
Відповідач ОСОБА_2. неодноразово в судове засідання не
заявився, хоч належним чином повідомлявся
про час та місце розгляду справи. Таму суд прийшов до висновку про
винесення заочного рішення та розглянути справу за наявностію наданих доказів.
Суд, опитав
позивачку та дослідивши матеріали по справі, знайшов наступне.
У 1969 p., сім*я позивачки,
яка складалася з неї, її чоловіка ОСОБА_3, свекрухи ОСОБА_4 та сина ОСОБА_2,
отримала квартиру, розташовану в АДРЕСА_1.
Квартира складалася з трьох кімнат, жилою площею 44,9 кв.м. (ас. 7). Відповідальним
квартиронаймачем квартири був чоловік позивачки ОСОБА_3. (ас. 10). У 1995р. вказана
квартира була приватизована і члени родини отримали свідоцтво про право
власності на квартиру у рівних долях (ас. 13),
яке видане відповідно до розпорядження
за НОМЕР_1 від 27.11.1995р. (ас. 14).
чоловік позивачки ОСОБА_3. помер (ас. 8),
а його частку успадкувала його мати ОСОБА_4. Останній стала належить у
квартирі 1/2 частина. ОСОБА_4. 13 березня 2002р.
також померла (ас. 9), за життя
склала заповіт, відповідно якому передавача
свою частку позивачці. Після смерті свекрухи вона за заповітом 24 жовтня 2002р.
отримала спадщину і їй стали належить у квартирі 3/4 частки (ас. 12).
В вищевказаній квартирі позивачка мешкала разом з сином - відповідачем по
справі, який часто виїзджав на заробітки. У 2004 р. відповідач одружився та з позивачкою склав угоду про
те, що позивачка сплачує сину за його
частку у квартирі 3000 грн., а відповідач передасть їй у
власність свою частку. Про вказану угоду свідчить розписка відповідача
про те, що він отримав гроші в сумі 3000 грн. за належну йому 1/4 частку квартири (ас. 11).
Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивачці належить 3/4
частки у спірній квартирі. Відповідач з нею не мешкає, склав свою сім"ю та
проживає з нею окремо від позивачки. Виділити в натурі йому 1/4 частину квартири неможливо. Він отримав
від позивачки гроші за належну йому частку у сумі 3000 гривень, про що
власноруч написав розписку. Позивачка фактично займає всю квартиру. Суд
приходить до висновку, що угода купівлі-продажу 1/4 частини спірної квартири мала місце, сторони виконали умови
угоди. Тому, слід задовольнити заявлені вимоги та визнати за позивачкою право власності на 1/4 частину спірної квартири,
яка належала відповідачу.
Керуючись ст.ст. 130,
158, 185, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328,
334, 361, 362, 334 ЦК України, суд -
Винести заочне рішення та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу 1/4
частини квартири АДРЕСА_1,
складеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дійсним та визнати за ОСОБА_1 право
власності на цю частку, яка до укладення
договору належала ОСОБА_2.
Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом і роз"яснити
відповідачу, що він має можливість подати до суду заяву про перегляд заочного судового рішення протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення суду.
Заява, яка надана про перегляд заочного рішення, може бути розглянута протягом п"ятнадцяти днів, з дня її
надходження до суду.
Рішення
суду може бути оскаржено позивачем у Апеляційний суд Донецької області через
Костянтинівський міськрайонний суд протягом двадцяти днів з дня подачі заяви
про оскарження, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з
моменту оголошення рішення.

Суддя