УХВАЛА

Іменем    України

14 березня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого
Шестакової Н.В. Суддів Кателіна В.П. Філатової Є.В. При секретарі Петренко
Т.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ВАТ „Кримгаз"
про визнання недійсним дозволу на підключення газу та відключення від
газопостачання

за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Роздольненського районного суду АРК від 01 червня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Роздольненського районного суду АРК від 01 червня 2006 року відмовлено
у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та
ВАТ „Кримгаз" про визнання недійсним дозволу на підключення газу та
відключення від газопостачання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про
скасування рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову,
посилаючись на те, що позивачі є власниками газопроводу, оскільки газопровід
збудовано за їх рахунок, тому на підставі Положення про будівництво
розподільних газових мереж за рахунок коштів населення УРСР, яке затверджено
наказом Мінжитлокомунгоспу УРСР 31.12.1987р., і Тимчасового положення про
організацію газифікації будинків, які належать громадянам на праві особистої
власності на території Української РСР, яке затверджене Мінжитлокомунгоспом
УРСР 23.11.1989р., - ВАТ
„Крименерго" не мав права надати відповідачці дозвіл на підключення до
газової мережі без вирішення питання про сплату за її рахунок частки вартості
газопроводу його власникам.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши
доповідача, представників відповідачів, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_6 збудувала частину вуличного газопроводу загального
користування по вул. Луговій у с
Сінокісне, продовживши побудований позивачами газопровід до свого
домоволодіння, і підключення будинку відповідача здійснено в частину
газопроводу, який побудовано відповідачкою за власні кошти.

Справа
№22-ц-596/2007р.                                            Головуючий
в 1 інстанції   Крючков
І.І.

Доповідач
ІНестакова Н.В.

2

Колегія
суддів  вважає, що висновки суду першої
інстанції відповідають  фактичним
обставинам, а також нормам матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі за свої кошти побудували
частину вуличного газопроводу, яка згідно акту прийому-передачі передана у
власність ВАТ „Кримгаз"; відповідачка не порушує прав позивачів як
власників газопроводу, і дозвіл на її підключення до газопроводу є правомірним.

Фактичні обставини свідчать про те, що дозвіл на підключення відповідачки
до газопроводу було надано у 2005
році, коли було введено у експлуатацію частина газопроводу до жилого
будинку відповідачки за відповідним проектом (а.с.16).

Приймаючи до уваги те, що Положення про будівництво розподільних газових
мереж за рахунок коштів населення УРСР, яке затверджено наказом
Мінжитлокомунгоспом УРСР 31.12.1987р., було скасовано наказом Комітету України
з питань житлово-комунального господарства від 18.03.1993 року №17,
а Тимчасове положення про організацію газифікації будинків, які належать
громадянам на праві особистої власності на території Української РСР, яке
затверджене Мінжитлокомунгоспом УРСР 23.11.1989р., скасовано наказом Комітету
України з питань житлово-комунального господарства від 14.10.2004 року №190, - у ВАТ „Кримгаз"
у 2005 році не
було правових підстав відмовляти ОСОБА_6 у наданні дозволу на підключення до
газової мережі за місцем проживання. Тому доводи апелянта про те, що ВАТ
„Кримгаз" порушив вимоги норм вищезазначеного спеціального законодавства,
не можуть бути прийняті до уваги. Колегія суддів вважає, що якщо позивачі мають
майнові претензії до ОСОБА_6, вони можуть звернутися до суду з відповідним
позовом, однак вони не можуть бути розглянуті як сумісні власники газопроводу і
не мають правових підстав перешкоджати ОСОБА_6 користуватися газопроводом за
місцем її проживання. Ці висновки обґрунтовані тим, що відповідно до п.п.4,27
Положення про будівництво розподільних газових мереж за рахунок коштів
населення УРСР, яке затверджено наказом Мінжитлокомунгоспом УРСР 31.12.1987р. і
діяло у період будівництва газопроводу, тупикова частина газопроводу, який був
збудований за рахунок коштів населення, після закінчення будівництва
передається безоплатно на баланс підприємства газового господарства; у
власність володільця будинку переходить тільки внутрішня газова розводка,
газові прибори та дворовий ввід. За матеріалами справи у власність ВАТ
„Кримгаз" 22.01.20012
року був переданий газопровід низького тиску по вул. Лугова, Мира, Степна і
Гоголя у с Сінокісне
(а.с.18)

Приймаючи до уваги те, що позивачі не довели тих обставин, що відповідачі
порушили їх права шляхом підключення жилого будинку ОСОБА_6 до газопроводу за
місцем її проживання, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість
висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення без змін, якщо
суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307,308
Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Роздольненського районного суду АРК від 01 червня 2006 року залишити

без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України

протягом двох
місяців.