Справа
№22-ц-1048/07
Категорія: про визнання права власності
Головуючий 1 інст. - Зінченко Ю.Є.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2007
року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого -
Малійської С.М.

суддів:                 Солодкова
А.А., Кругової С.С.

при секретарі - Каплаух Н.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Струм" на
рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Дольове
комерційне підприємство „Укржитлоспецхолдинг" про визнання договору
дійсним та визнання права власності, -

встановила:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з вказаним позовом 01.11.2006
року, в якому просив визнати укладеним з 16.09.2005 року договір міни акцій на пред'явника ВАТ
„Аерохолдінг" в кількості 75
штук, загальною номінальною вартістю 195
000 грн. на частку у праві спільної часткової власності на не житлову будівлю
літ. „А-2", що розташована за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1, загальною площею
6072,6 кв.м, в
розмірі 35% та
визнати за ним право спільної часткової власності на вказану будівлю з часткою
в праві спільної часткової власності в розмірі 35% (35/100).

В обґрунтування
своїх позовних вимог посилається на те, що він 08.08.2005 року направив відповідачу пропозицію (оферту) №1 до укладання
договору міни (щодо частки у праві спільної власності на вказану нежитлову
будівлю літ „А-2"). В оферті були викладені всі істотні умови договору
міни, який мав намір укласти позивач із відповідачем. Оферта була прийнята
відповідачем, про що він повідомив позивача своїм листом від 16.09.2005 року. Крім
цього, вказаним листом відповідач повідомив позивача про відмову іншого
співвласника даної будівлі купувати його частку, що підтвердив копією листа від
08.09.12005 року.
Таким чином, позивач вважає, що 16.09.2005
року він погодив з відповідачем всі істотні умови для укладання договору
міни.

20.12.2005 року у конторі
приватного нотаріуса ОСОБА_2. від імені відповідача прийняв від позивача цінні
папери в рахунок оплати частки у праві спільної часткової власності на вказану
не житлову будівлю в розмірі 35%
(35/100), відмовившись при цьому від нотаріального посвідчення
договору міни, що підтверджується актом від 20.12.2005 року.

Представник відповідача позов визнав в повному обсязі.

Рішенням
Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2006
року позов ОСОБА_1 задоволений.

Визнано
укладеним з 16.09.2005 року
договір міни акцій, укладений шляхом обміну листами (лист позивача від 08.08.2005 року та лист
відповідача від 16.09.2005
року) та вказані істотні умови договору. Визнано право спільної часткової
власності ОСОБА_1. на нерухоме майно -
нежитлову будівлю літ „А-2", що знаходиться за адресою: м. Харків,
АДРЕСА_1, загальною
площею 6072,6 кв.м, з
часткою у праві спільної часткової власності в розмірі 35% (35/100). Стягнуто з
відповідача судові витрати.

В апеляційній
скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю „Струм" просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в
повному обсязі. При цьому посилається на неповне з'ясування судом обставин, що
мають

2

значення для справи, а також недоведеність
обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового
рішення з наступних підстав.

Відповідно до п.
1,2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України суд
апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове, в
разі неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та
недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав
встановленими.

Судом
апеляційної інстанції встановлені такі обставини і відповідні до них
правовідносини.

08.08.2005 року позивач направив відповідачу пропозицію (оферту) №1 до укладання
договору міни щодо частки у праві спільної власності на нежитлову будівлю літ
„А-2", що знаходиться за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1, загальною площею
6072,6 кв.м.

В оферті були
викладені всі істотні умови договору міни, який мав намір укласти позивач із
відповідачем.

Згідно ч.І ст. 716 ЦК України до
договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення
про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких
містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

На підставі ч.І
ст.658 ЦК України,
право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить власникові товару.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1., суд першої інстанції виходив із того, що відповідач був
власником вказаної частини нежитлової будівлі, яка була відчужена за договором
міни від 16.09.2005 року.

Разом з тим,
погодиться з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки вони
зроблені із порушенням вимог ч.І ст. 182,
ч.4 ст. 334 ЦК України.

Відповідно до
ч.І ст.182 ЦК України,
право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч.4 ст. 334 ЦК України, якщо
договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у
набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Право власності
на 35% не
житлової будівлі в м. Харкові поАДРЕСА_1 було визнано за ТОВ „ДКП „Укржитлоспецхолдінг" на
підставі рішення господарського суду м. Києва від 17.06.2005 року по справі №21/341 та зареєстровано
за ТОВ „ДКП „Укржитлоспецхолдінг" КП „Харківське міськБТІ" 11.11.2005 року.

Таким чином, на
момент укладення договору міни, а саме 16.09.2005
року, у ТОВ „ДКП „Укржитлоспецхолдінг" не могло існувати права
власності на 35% нежитлової
будівлі літ „А-2" поАДРЕСА_1
в м, Харкові.

Відповідно до
ст. 317 ЦК України
тільки власнику належить право розпорядження майном.

Крім того, судом
першої інстанції не з'ясовані обставини щодо наявності права власності інших
осіб на частину не житлової будівлі, відчужену за договором міни від 16.09.2005 року.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 11.09.2005 року по справі №11/449-05
за ТОВ „Струм" було визнано право власності на не житлову будівлю в
цілому, яка розташована поАДРЕСА_1
в м. Харкові. Вказане рішення залишено без змін постановою Верховного Суду
України від 03.10.2006 року.

Крім того,
зазначеними судовими рішеннями встановлено, що ТОВ „Струм" було власником
не житлової будівлі поАДРЕСА_1
в м. Харкові починаючи з 20.11.2001
року (тобто з моменту укладення відповідного договору купівлі-продажу та
акту приймання-передачі майна).

Згідно ч.З ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при

2

розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи
або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судова колегія
вважає, що судом першої інстанції під час прийняття рішення не було досліджено
обставини щодо осіб, яким належала не житлова будівля, яка була відчужена за
договором міни. Висновки суду базувались на доведеності права власності
відповідача на 35% не
житлової будівлі поАДРЕСА_1
в м. Харкові, але зазначені висновки не були доведені належним чином.

За таких
обставин судова колегія доходить висновку про те, що рішення суду першої
інстанції на підставі п.п. 1,2
ч.І ст. 309 ЦПК
України повинно бути скасовано.

Судова колегія
виносить нове рішення, яким вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Дольове комерційне
підприємство „Укржитлоспецхолдинг" про визнання договору дійсним та
визнання права власності відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, ч.І
ст. 182, ст. 317, ч.4 ст. 334, ч.І ст. 658, ч.І ст. 716 ЦК України, судова
колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю
„Струм" задовольнити.

Рішення
Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2006
року скасувати.

Постановити нове рішення.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Дольове
комерційне підприємство „Укржитлоспецхолдинг" про визнання договору
дійсним та визнання права власності відмовити в повному обсязі.

Рішення суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може
бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий
суддя -

Судді-