Справа
№ 22-ц-171/2007 рік                                               Головуючий у першій інстанції
- цивільна  Доповідач - ОСТРЯНСЬКИЙ В.І.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2007 року                                                                                                           м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:       Хромець Н.С.

суддів:                     Острянського В.І.,Смаглюк Р.І.

при                          Івановій Н.Б.

секретарі:

за участю:
ОСОБА_1,представника ТОВ фірма „Континент"Чечеби О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського
міськрайсуду від 5 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ТОВ фірма
„Континент" про витребування трудової книжки та про стягнення
грошової компенсації за невикористану відпустку .

встановив:

У листопаді 2006 року позивач
звернувся з даним позовом до відповідача, посилаючись
на те, що він з листопада 2005 року по травень 2006 року перебував у трудових відносинах з ТОВ фірма
„Континент", працюючи на посаді торгового представника.Проте при звільненні з роботи позивачу не видали трудову
книжку і не виплатили грошову компенсацію за невикористану відпустку.

Позивач,вважаючи,що
його права порушені, поставив питання про стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з травня по листопад 2006
року в сумі 2 тис. 673 грн. Загалом просив
суд стягнути з відповідача в його користь 2  тис.   673
грн.
середнього  заробітку  за
вимушений  прогул  і  971
грн.   за
невикористану відпустку, що в сумі складає 3644 грн.

У грудні 2006 року позивач
доповнив свої вимоги і просив суд також стягнути з відповідача в його користь 5 тис. грн.
моральної шкоди, посилаючись на втрату
нормальних життєвих звязків та додаткові зусилля для організації свого життя.

Рішенням суду, що оскаржується, в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі
ОСОБА_1 ставить питання   про скасування
рішення місцевого суду та про ухвалення нового по суті заявлених витмог, мотивуючи тим,
що суд неповно дослідив обставини справи і прийшов до неправильного висновку.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши  доводи
апеляційної  скарги,   суд
вважає,  що  остання
підлягає відхиленню з таких підстав.

Постановивши оскаржуване рішення, місцевий суд виходив з
того, що позивач, заявивши даний позов, не довів суду на підставі належних і
допустимих доказів, що він перебував у трудових правовідносинах з відповідачем
і що його трудову книжку незаконно утримував відповідач; що він фактично був
допущений до виконання обов'язків торгового представника у відповідача та
виконував ці обов'язки і отримував зарплату згідно з відомостями про її
нарахування і виплату у спірний період. Тому місцевий суд і відмовив позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Такий висновок
суду підтверджується матеріалами справи, яким останній дав  правильну
оцінку  і  не
суперечить  нормам  чинного
законодавства,  які регулюють
спірні правовідносини.

Зокрема, з копій
заяв ОСОБА_1 про прийняття на роботу і про звільнення з роботи та наказів про
прийняття і про звільнення його з роботи (а.с.9-12) видно, що позивач був
прийнятий на роботу в якості торгового представника
ТОВ фірма „Континент" з 3 травня 2004 року і 28 лютого 2005 року був звільнений з даної посади за власним бажанням; з
журналу реєстрації працюючих в ТОВ фірма „Континент" за жовтень і листопад
2005 року,
який прономеровано і
прошнуровано та скріплено печаткою підприємства (а.с.33-47) слідує, що серед
254 його
працівників позивач не значиться.

Доводи апеляційної скарги про те, що надана відповідачем копія договору між ЗАТ
„АВК" та ТОВ фірмою „Континент" про реалізацію кондвиробів на
території Чернігівської області, копії квитанцій про перерахування готівки
приватними підприємцями через Ніжинську філію банку „Аваль"(а.с.27-32) та
довідка про доходи НОМЕР_1 від 29 квітня 2006 року на ім"я позивача (а.с.26)
підтверджують перебування ОСОБА_1 у трудових правовідносинах з відповідачем у
справі - не можуть бути підставою для скасування судового рішення і висновків
місцевого суду не спростовують.

За  таких
обставин  місцевий  суд
постановив  рішення  з  додержанням
матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Тому керуючись
ст.ст.303,307,308,315,317,319
ЦПК України; ст.ст.24 та главою 7 „Оплата праці" Кодексу законів про працю України,
суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Ніжинського міськрайонного суду
від 5 грудня 2006 року -залишити без
змін.

Ухвала набуває
чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України впродовж двох місяців з дня вступу її в законну силу.