overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№ 2-474/07
Е М     У К Р А Ї Н И
року Решетилівський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого - судді Беркути Л.Г.
при секретарі - Захарченко Л.Я.
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в селищі Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1    до Калениківської сільської ради про
визнання права  на земельну ділянку (пай)
та майновий (пай) на території Калениківської сільської ради  Решетилівського району Полтавської області, -
до суду з позовом до Калениківської
сільської ради про визнання права
на земельну ділянку (пай) майновий (пай)   на території
Калениківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області
. Свою заяву мотивував  тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1в с.Каленики
Решетилівського району померла
його бабуся  ОСОБА_2   ІНФОРМАЦІЯ_2.
на підставі державного акту на  право
приватної власності на землю та майнового паю вартістю - 2787 грн.
ОСОБА_2. залишила заповіт на  ім'я його матері ОСОБА_3
. Його мати ОСОБА_3. дуже хворіла і за життя не встигла переоформити на себе
спадщину по заповіту, а ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Каленики Решетилівського району вона
березня 2004 року його мати залишила заповіт на його ім'я  та на ім'я його
брата ОСОБА_4. Спадщина його матері складалась з земельної ділянки (паю)
за життя не встигла переоформити спадщину по заповіту, а ні він ні його брат не
оформили в установлений законом термін спадщину у зв'язку з фінансовими
труднощами і на даний час нотаріальне оформлення спадщини не можливе, для
захисту своїх прав він змушений звернутися до суду
ОСОБА_4 від належної йому частини спадщини відмовився, про що свідчить його
В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_5. позовні вимоги підтримала   в повному обсязі.
Представник відповідача
в судове засідання не з'явився
надавши суду заяву, в якій прохав слухати справу без його  участі, проти
задоволення позову не заперечує.
Представник третьої особи Умаров О.В. не заперечує проти
Визнання позову не суперечить закону та не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.
Керуючись ч. 4 ст.ст. 174, 213, 215  ЦПК України ,суд ,-
Позовну заяву ОСОБА_1
Визнати за ОСОБА_3право власності на земельну ділянку
(пай) , розміром  2,91 га та майновий
(пай)  вартістю 2787 гривень, які
належали його бабусі ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1, та за ОСОБА_1 як за
спадкоємцем його матері ОСОБА_3 .
право власності на земельну ділянку (пай) розміром 2,90 га та майновий (пай)
території Калениківської   сільської ради
Решетилівського району Полтавської області, які належали його матері  ОСОБА_3
, померлій  ІНФОРМАЦІЯ_3.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку
до  апеляційного  суду
Полтавської області через  суд
першої інстанції шляхом подачі  в 10 -
денний строк з дня проголошення  рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:                                             підпис

З оригіналом:                                  вірно

Голова Решетилівського

районного суду:
Л.Г.Беркута

Рішення вступило в законну силу 25  грудня
2007 року.
№ 2-462/07р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н
И

13
грудня    2007 року Решетилівський
районний суд Полтавської області в складі :

головуючого - судді Беркути Л.Г.

при секретарі - Захарченко Л.Я.

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом
ОСОБА_1   до Решетилівської селищної   ради
про  визнання права власності  на житловий будинок, господарсько-побутові
будівлі та споруди -

В
С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1звернулася  до суду з
позовом до Решетилівської селищної
ради про визнання права власності, посилаючись на  те, що ІНФОРМАЦІЯ_1   у с-щі Решетилівка Решетилівського району
Полтавської області  померла ОСОБА_2
.  Після її  смерті залишилася спадщина у вигляді
житлового будинку, господарсько-побутових будівель та споруд,  які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

5 липня 1997
року, ОСОБА_2 склала на її ім'я заповіт, яким заповіла  їй  все
належне їй на момент смерті майно. На день її смерті вказаний заповіт не
змінений та не скасований. Тому вона є спадкоємицею по заповіту. Інших
спадкоємців, які б претендували на спадщину немає.

Вона  бажає прийняти спадщину і тому у передбачений
законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця, вона звернулася з
відповідною заявою до Решетилівської державної нотаріальної контори. Але,
ОСОБА_2 належним чином не оформила своє право на власності на вказаний будинок
і тому нотаріальна контора не має змоги видати їй свідоцтво про право на
спадщину.

При житті
ОСОБА_2 її право власності на вищезазначений житловий будинок ніким не
оспорювалося, поскільки вказаний житловий будинок вона побудувала у 1949 році
самостійно, на власні кошти.

В судове засідання   позивачка не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без її
участі, позовні вимоги підтримала в
повному обсязі.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився,
надавши суду заяву про розгляд справи без його участі,    проти задоволення  позову не заперечує.

Визнання позову не суперечить закону та не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись ч. 4 ст.ст. 174,213, 215   ЦПК України , суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги
ОСОБА_1   задовольнити.

Визнати
належність житлового будинку, господарсько-побутових будівель та споруд,
які знаходяться  за адресою АДРЕСА_1, як
попередній власниці ОСОБА_2 померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити ОСОБА_1
, як спадкоємицю, наступним власником вказаного будинку,
господарсько-побутових будівель та споруд, визнавши за ОСОБА_1  право власності   на даний житловий будинок,
господарсько-побутові будівлі та
споруди.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного  суду  Полтавської області через  суд першої інстанції шляхом подачі  в 10 денний строк з дня проголошення  рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:                                        підпис

З оригіналом:                             вірно

Голова Решетилівського

районного суду:
Л.Г.Беркута

Рішення вступило в законну силу 24  грудня
2007 року.
Справа  № 2 - 2562/ 2007 р.                                                      З А О Ч Н Е
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И

25
вересня 2007 року.

Шосткинський
міськрайсуд Сумської області в складі головуючого судді Шпака Г.Ф., при
секретарі Леоненко Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Шостка
справу за позовом КП „Виробниче управління водопровідно-каналізаційного
господарства” м.Шостка до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення 302 грн. 90 коп.

в с т а н о в и в:

Виробниче
управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Шостка просить суд
стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги по водопостачанню та
водовідведенню з 1.10.2005 року по 1.08.2007 року у розмірі 302 грн. 90 коп.

Відповідачі
в судове засідання не з'явилися про день розгляду справи повідомлені у
встановленому законом порядку. Суд вважає можливим розглянути справу у
відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому як із наданої позивачем
суду довідки убачається, що заборгованість за послуги по водопостачанню та
водовідведенню  у відповідачів з
1.10.2005 року по 1.08.2007 року складає 302 грн. 90 коп. Розмір заборгованості
у суду не викликає сумніву, так як вона нарахована за затвердженими в
установленому порядку тарифами відповідно діючого законодавства.

Відповідно
вимог ст.ст.64; 66-68 ЖК України, наймач та повнолітні члени сім'ї наймача
зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно
ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Керуючись
ст.ст.64; 66-68 ЖК України, ст.ст. 88; 208-209; 213-215; 226 ЦПК України,
ст..ст.509; 526 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

З
ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно стягнути на користь комунального підприємства
„Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства” м.Шостка
заборгованість за комунальні послуги з 1.10.2005 року по 1.08.2007 року у
розмірі 302 грн. 90 коп., з кожного окремо стягнути: держмито у розмірі 2 грн.
55 коп.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 15 грн., та на користь держави з кожного окремо стягнути держмито у
розмірі 22 грн. 95 коп.

На
рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення, до Сумського
апеляційного суду, через міськрайсуд, позивачем може бути подана заява про
апеляційне оскарження рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути
подана до Сумського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення
може бути переглянуто  Шосткинським
міськрайсудом за заявою відповідачів поданою протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 2007 рік.

про задоволення позову про розірвання шлюбу у зв'язку з
його визнанням у попередньому судовому засіданні

13
квітня 2007 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Довготько Т.М.,

при секретарі - Косінської В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні
в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу, суд

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві
позивач зазначила, що шлюб з відповідачем зареєструвала 16 вересня 1989року,
про що зроблено відповідний актовий запис за №1612 у відділі реєстрації актів
цивільного стану Московського району міста Харкова. Від даного шлюбу мають
дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. Сімейне життя не склалося із-за відсутності порозуміння,
різних поглядів на релігію. Шлюбні відносини припинені з квітня 2006року.
Подальше зберігання шлюбу неможливо, бо суперечить її інтересам та інтересам
дитини. Просить шлюб розірвати, витрати покласти на відповідача.

16 вересня 1989року, про що зроблено відповідний актовий
запис за №1612 у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського району
міста Харкова. Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. Сімейне життя не склалося
із-за відсутності порозуміння, різних поглядів на релігію. Шлюбні відносини
припинені з квітня 2006року. Подальше зберігання шлюбу неможливо, бо суперечить
її інтересам та інтересам дитини. Просить шлюб розірвати, витрати покласти на
неї.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, на
розірванні шлюбу наполягав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.4ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1989 року, з квітня
2006року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, виникли
неприязливі стосунки. Примирення між сторонами неможливе. У зв'язку з
викладеним суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає
задоволенню. Керуючись ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2,
зареєстрований    16   вересня
1989року   у   відділі
реєстрації   актів   цивільного
стану Московського району міста Харкова по актовому запису №1612-
розірвати.

Державне
мито у розмірі по 8грн. 50коп. стягнути з кожного: відповідача та позивача.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Московський районний
суд м. Харкова протягом двадцяти днів після подання заяви про оскарження
рішення.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.
Справа №
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

06 квітня 2007 року Московський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Єлізарова І.Є.

при секретарі Бузиннік Є.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою  ОСОБА_1про встановлення факту постійного
проживання -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суд з заявою й просить встановити
факт, що він постійно проживав на території України в м. Харкові до 16 липня
1990 року.

В
обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що в серпні 1988 року
приїхав на територію України в м.Харків до свого дядька з Азербайджану, у
зв'язку з тим , що його бітьків збирались позбавити батьківських прав .Однак
пробувши в м.Харкові до серпня 1990 року заявник разом зі своїм дядькою ОСОБА_2. повернулись до
Азербайджану.

З 1998 року та на цей час заявник зареєстрований як
приватний підприємець,проживає на території України за адресою : м. АДРЕСА_1.

Заявник має на
Україні постійну реєстрацію, про що свідчить відмітка в паспорті.

Для
встановлення факту проживання на території України до 16 липня 1990 року
заявник звернувся у суд.

Представник зацікавленої особи в судове засідання з'явився, проти позову не
заперечує не оспорює доводи позивача.

Свідок ОСОБА_3..
в судовому засіданні пояснила, що заявник постійно проживає на Україні.

Свідки ОСОБА_2., ОСОБА_4. в судовому засіданні пояснили,
що заявник проживав на території України в м. Харкові.

Суд, вислухавши заявника,представника зацікавленої особи,
допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає
задоволенню по наступних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство
України», особа, що постійно проживала на території України до 16 липня 1990
року на території, що стала територією України відповідно ст.5 Закону України
«Про правонаступництво України » має право придбати громадянство України по
територіальній ознаці.

ОСОБА_1з серпня 1988 року п липень 1990 року проживав в
мАДРЕСА_2, в теперішній час проживає за адресою: м.АДРЕСА_1,що підтвердили в
судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_2., а також підтверджується
письмовими матеріалами в справі.

У такий спосіб викладеними вище доказами в їхній
сукупності судом було встановлено, що заявник дійсно постійно проживав з серпня
1988 року й по липень 1990 року, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного й керуючись ст.256-259 ЦПК
України, ч.1 ст. 8 Законом України « Про громадянство», ст. 5 Закону України «
Про правонаступництво України» суд -

ВИРІШИВ:

Заяву
ОСОБА_1задовольнити.

Встановити факт
постійного проживання ОСОБА_1, 1982 року народження на території України до 16
липня 1990 року.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду
Харківської області через Московский
районний суд м.Харкова протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заяву про
апеляційне оскарження суду першої інстанції може бути подано протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.
Справа № 2-1689
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007 року Ялтинський міський суд
Автономної Республіці Крим у складі: судді Прищепа О. І., при секретарі
Шараповій Т. Ю., розглянув у попередньому судовому засіданні в залі суду в м.
Ялті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

Позивачка у попередньому судовому засіданні
просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем з тих підстав, що вони не
ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб
носить формальний характер, родина розпалась остаточно.

Суд вважає, що позов має бути задоволений за наступних підстав:

В
силу ч. 4 ст. 130 ЦПК України, - ухвалення у попередньому судовому засіданні
судового рішення в разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому
ст. 174 і ст. 175 ЦПК України.

Відповідно
до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони знаходяться в
зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2001 року. Від спільного життя мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони припинили подружні відносини.
Ніхто з них не має наміру встановлювати сім'ю, примирення меж ними не можливо.
Шлюб носить формальний характер.

Відповідач визнає факти, встановлені судом.

Визнання
відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод і
інтересів сторін та інших осіб.

Згідно зі ст. 112 СК України, - суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд відповідно до закону ухвалює рішення про
задоволення позову, оскільки подальше спільне життя і збереження сім'ї
суперечили б інтересам сторін та їх дитини.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 130, 174, 209, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, ст. ст. 105, 110-112 Сімейного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб, зареєстрований 25 серпня 2001
року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського
управління юстиції Автономної республіки Крим (актовий запис № 249), між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2  на користь держави 17 (сімнадцять)
гривень  за видачу свідоцтва про
розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 від расходів по сплаті держаного мита
за видачу свідоцтва по сплаті державного мита звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду АРК через Ялтинський міський суд в
порядку та строки, встановлені ст.ст. 294, 296 Цивільного процесуального
кодексу України.

СУДДЯ-
Справа №2-879/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2007 року
Дніпровський районний суд міста Херсона у складі: головуючого судді - Циганій С.І.,
при секретарі - Юрченко
Н.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
визнання договору дарування удаваним та визнання його договором купівлі-продажу
та визнання права власності, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, мотивуючи його
тим, що з 1998 року
перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 12.12.2003р. на підставі договору
дарування відповідач став власником двокімнатної квартири №34, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1Позивачка стверджує, що фактично мала місце угода
купівлі-продажу вказаної квартири, за яку продавцям сплачені гроші в сумі 7200 доларів США. У зв'язку з тим,
що спірна квартира придбана під час шлюбу позивачка просила визнати за нею
право власності на 1/2 її частину.

В судовому засіданні позивачка та її представник, підтримали позовні вимоги
на підставах що вказані в позовній заяві.

Відповідач та його представник позов визнали та не заперечували проти
визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину спірної квартири.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні
вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.235 ЦК
України якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для
приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін
регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно ст.60 Сімейного Кодексу України майно, придбане подружжям під час
шлюбу, належить чоловікові та жінці на праві спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що з 1998
року позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем. 12.12.2003р. на підставі
договору дарування відповідач став власником двокімнатної квартири №34, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1Сторони не заперечують той факт, що фактично ними придбана
спірна квартира шляхом її купівлі, але оформили угоду як договір дарування.

Керуючись
ст.ст.10, 60, 212, 213,
214, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати удаваним договір дарування від 12.12.2003р. АДРЕСА_1 визнавши його
договором купівлі-продажу вказаної квартири.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Vi частину
сплачених нею судових витрат у розмірі 40
грн. 50 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку
через Дніпровський районний суд м.Херсона шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного суду Херсонської області
або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Справа  № 2 - 2567/ 2007 р.                                                      З А О Ч Н Е
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И

25
вересня 2007 року.

Шосткинський
міськрайсуд Сумської області в складі головуючого судді Шпака Г.Ф., при
секретарі Леоненко Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Шостка
справу за позовом КП „Виробниче управління водопровідно-каналізаційного
господарства” м.Шостка до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення 1191 грн. 12
коп.

в с т а н о в и в:

Виробниче
управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Шостка просить суд
стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги по водопостачанню та
водовідведенню з 1.07.2007 року по 1.08.2007 року у розмірі 1191 грн. 12 коп.

Відповідачі
в судове засідання не з'явилися про день розгляду справи повідомлені у
встановленому законом порядку. Суд вважає можливим розглянути справу у
відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому як із наданої позивачем
суду довідки убачається, що заборгованість за послуги по водопостачанню та
водовідведенню  у відповідачів з
1.07.2007 року по 1.08.2007 року складає 1191 грн. 12 коп. Розмір
заборгованості у суду не викликає сумніву, так як вона нарахована за
затвердженими в установленому порядку тарифами відповідно діючого
законодавства.

Відповідно
вимог ст.ст.64; 66-68 ЖК України, наймач та повнолітні члени сім'ї наймача
зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно
ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Керуючись
ст.ст.64; 66-68 ЖК України, ст.ст. 88; 208-209; 213-215; 226 ЦПК України,
ст.ст.509; 526 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

З
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно стягнути на користь комунального
підприємства „Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства”
м.Шостка заборгованість за комунальні послуги з 1.07.2007 року по 1.08.2007
року у розмірі 1191 грн. 12 коп., з кожного окремо стягнути: держмито у розмірі
1 грн. 70 коп.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 10 грн., та на користь держави з кожного окремо стягнути держмито у розмірі
15 грн. 30 коп.

На
рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення, до Сумського
апеляційного суду, через міськрайсуд, позивачем може бути подана заява про
апеляційне оскарження рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути
подана до Сумського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення
може бути переглянуто  Шосткинським
міськрайсудом за заявою відповідачів поданою протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя: