Справа  № 2-260
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
квітня 2007   року                                                       Ялтинський міський суд
у складі судді  :
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі  Ялтинського міського
суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, діючій в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до
Республіканського вищого учбового закладу «Кримський гуманітарний університет»,
за участю третьої особи: Ялтинського міськвиконкому про усунення перешкод в
користуванні сараєм та місцем загального користування - сушаркою,
відповідача позов не визнав.
уточнивши позовні вимоги, просять суд усунути перешкоди в користуванні місцем
загального користування - будовою літер «Е», надавши їм доступ до сушарки, а
також передати частину незаконно зайнятого сараю, розташованого на першому
поверсі будови -  ОСОБА_2. і
неповнолітньому ОСОБА_3, а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1
матеріальний збиток в сумі 6944,85 гривень.
мотивують тим, що вони є власниками квартир АДРЕСА_1 в місті Ялта. На
прибудинковій території будинку є нежила будова літер «Е», на першому поверсі
якої розташовані сараї, а на другому - сушарка. Вважають, що при приватизації
квартир, в їх сумісну власність перейшла також і частина будови літер «Е», яка
є місцем загального користування. Разом з тим, воно незаконно зайняте
відповідачем, який власником спірного майна не є. Крім того, через неправильне
використовування відповідачем сушарки, постійно відбувається затоплення сараю,
якій розташований на першому поверсі будови і знаходиться в користуванні
ОСОБА_1, через що він прийшов в непридатність. Вартість відновного ремонту
позивачі оцінюють в 6944,85 гривень.
відповідача свої заперечення мотивує тим, що Кримський гуманітарний Університет
є власником будинку НОМЕР_1, в якому розташовані квартири позивачок, а також
будинкуНОМЕР_2в місті Ялта, на прибудинковій території якого розташований сарай
- сушарка літер «Е», також переданий у власність Університету по акту  прийому - передачі від колишнього власника. У
позивачів, навпаки, будь-які правовстановлюючі
документи,  що равокуення сараяого сараяь
АВОЙ________________________________________________________________________________________________підтверджують
їх право користування спірним приміщенням, відсутні.
третьої особи Ялтинського міськвиконкому в судове засідання не з'явився, про
день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не
Суд,
вислухавши думку сторін, пояснення фахівця БТІ м. Ялта, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає.
Судом
встановлено, що ОСОБА_2. і неповнолітній ОСОБА_3 є в рівних частках власниками
квартири №АДРЕСА_1  в місті Ялта, на
підставі свідоцтва про право власності по приватизації, виданого 15 червня 1997
року Ялтинським педагогічним коледжем (а.с. 7).
є власницею квартири АДРЕСА_2 в місті Ялта, на підставі свідоцтва про право на
спадщину згідно із законом від 25 березня 1999 року (а.с. 9).
будинку АДРЕСА_1в місті Ялта є Автономна Республіка Крим в особі Верховної Ради
АРК (Кримський гуманітарний інститут), на підставі свідоцтва про право
власності від 21 квітня 2003 року (а.с. 80).
Наказу Міністерства освіти АРК № 294 від 30 жовтня 1998 року, Кримський
гуманітарний інститут є правонаступником майнових прав і обов'язків
ліквідованого Ялтинського педагогічного коледжу (а.с. 76-79).
даному наказу, Ялтинським педагогічним коледжем Кримському гуманітарному
інституту по акту  прийому - передачі,
окрім іншого майна, був переданий також і гуртожиток № 1 розташований в будинку
АДРЕСА_1в місті Ялта (а.с. 23-26).
Додатку до акту прийому - передачі Ялтинського педагогічного коледжу, у
власність Кримського гуманітарного інституту перейшла також і будівля літер «Е»
Рішенням
виконкому Ялтинської міської Ради № 766 від 27 травня 2004 року, на підставі
висновку Ялтинського БТІ, будівля гуртожитку Кримського гуманітарного інституту літер «А» була
виділена зі складу домоволодіння НОМЕР_1 і йому привласнена нова поштова адреса
- місто Ялта, АДРЕСА_1

Згідно
повідомленню БТІ міста Ялта, після виділу будівлі гуртожитку в окрему поштову адресу, сарай
- сушарка літер «Е» був перенесений в інвентарну справу поАДРЕСА_1 в місті
Ялта, оскільки його 34 частки знаходяться в користуванні даного будинку (а.с.
96).

Позивачі
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 вважають, що відповідач неправомірно користується даною
будовою, оскільки вона є місцем загального користування і при приватизації
квартир, до них повинне було перейти і право власності на частку даного
приміщення.

Згідно
ч. 4.2. Рішення Конституційного суду України від 02 березня 2004 року, згідно
ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суть
приватизації полягає у відчуженні на користь громадян України, а отже, в їх
власність як квартир (будинків), кімнат в квартирах, господарських споруд, так
і приналежних до них приміщень (підвалів, сараїв і т.п.) державного житлового
фонду.

На
доказ того, що сарай - сушарка літер «Е» є місцем загального користування, і
знаходився на момент приватизації квартир в користуванні позивачів, вони
посилаються на акти конкретного користування.

Разом з
тим, суд вважає, що акти конкретного користування, представлені сторонами, а
також що є з матеріалах інвентарних справ БТІ міста Ялта не можуть бути доказом
і підтвердженням права користування або власності позивачів на спірне
приміщення. Як видно з представлених актів, на них відсутні дати їх складання;
один з них складений самими позивачками і завідувачкою           гуртожитком, без участі користувачів і власників інших
квартир і приміщень та уповноважених на складання таких актів посадовців; на
одній з копій, тієї, що є в інвентарній справі БТІ є рукописні виправлення, підстава
внесення яких суду не представлена (а.с. 58, 99). У другий представлений акт
користування,  квартири позивачів взагалі
не внесені (а.с. 57, 100).

Яких-небудь
інших документів, підтверджуючих, що на момент приватизації позивачами квартир,
в їх загальному користуванні також знаходилася і будова літер «Е», ними суду не
представлено, тоді як ст. 60 ЦПК України говорить про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Також
не підлягає задоволенню і вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріального
збитку, завданого затокою сараю, що знаходиться в її користуванні в результаті
неправильного використовування відповідачем сушарки.

Згідно
ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, що її завдала.

Особа,
яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що
шкода завдана не з її вини.

ОСОБА_1
представлена кошторисна документація про необхідність проведення в сараї
ремонтних робіт на суму 6944,85 гривень (а.с. 53-54).

Разом з
тим, ніяких даних про те, у зв'язку з чим виникла необхідність  проведення даних робіт, чи є це
слідством  неправомірних дій відповідача
і яких саме дій, нею суду також не представлено.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачами позовні вимоги необґрунтовані  і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На
підставі викладеного, керуючись ст.1166 ЦК України,  ст.ст.
10,11,60, 212-218 ЦПК  України, суд

В И Р І
Ш И В :

У
позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до
Республіканського вищого учбового закладу «Кримський гуманітарний університет»
про усунення перешкод в користуванні сараєм і місцем загального користування -
сушаркою - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський суд в
порядку та строки, передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: .