Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :
Левченка Є.Ф., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до відкритого
акціонерного товариства (далі-ВАТ) Бурова компанія “Букрос” про зміну
формулювання причини звільнення з роботи, стягнення невиплаченої заробітної
плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за час
затримки видачі трудової книжки, вихідної допомоги та відшкодування моральної
У грудні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що працював у
відповідача на посаді юрисконсульта, ВАТ Бурова компанія “Букрос” систематично
порушувало трудове законодавство і в листопаді
2006 року він подав заяву про звільнення з роботи на підставі ч. 3 ст.
38 КЗпП України, проте товариство провело звільнення на загальній підставі -
ст. 38 КЗпП України, а також не видало йому трудову книжку, не виплатило
Позивач просив змінити
формулювання причини його звільнення з роботи на  ч. 3 ст. 38 КЗпП України, стягнути невиплачену
заробітну плату, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні
та за час затримки видачі трудової книжки, вихідну допомогу згідно ст. 44 КЗпП
України та 4000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Октябрського районного
суду м.Полтави від 22 травня 2007 року позов задоволено частково, постановлено
стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату в сумі
2136 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі
8286 грн., середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в сумі
8286 грн. та 4000 грн. на відшкодування моральної шкоди; в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 1 жовтня 2007 року рішення суду першої інстанції
скасоване та ухвалене нове рішення про часткове задоволення позову й стягнення
з відповідача на користь позивача 712 грн. невиплаченої заробітної плати; в
задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1.
просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при
розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права,
які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалене
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити,
рішення Апеляційного суду Полтавської області від 1 жовтня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:                                                Є.Ф.Левченко

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін