УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 червня 2007р.                                                                                         м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого               Девляшевського В. А.

суддів                         Беркій О.Ю., Мелінишин Г.П.

секретаря                    Сем"янчук С.Й.

з участю:      апелянта                    -      ОСОБА_1. та його

адвоката              -      ОСОБА_2.;

представника              ОСОБА_3. - ОСОБА_4.;

представника              Посіцької сільської ради - Витвицька Г.Р.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду від 29 листопада 2006р.,-

встановила:

Рішенням Тисменицького районного суду від 29.11.2006 року задоволено позов ОСОБА_3 до Посіцької сільської ради: за ним визнано право власності в порядку спадкування за законом на будівельні
матеріали, використані в процесі будівництва жилого будинку АДРЕСА_1на суму 42258грн.

Місцевий суд вважав, що ОСОБА_3., як єдиний
спадкоємець, успадкував зазначене майно, оскільки недобудоване
будинковолодіння належало батьку позивача, померлого 05.12.2004 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1.
посилається на те, що назване рішення постановлено
судом з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апелянт зазначає,
що фактичним забудівником спірного незавершеного будинковолодіння був не померлий
брат, а він.

Вказує, що всі витрати на
спорудження згаданого будинку ніс він. На його думку, суд першої інстанції визнав право власності на будівельні матеріали за
відсутності належних доказів. У зв"язку із
викладеним ОСОБА_1. просить оскаржене рішення, як незаконне ї необгрунтоване,
скасувати, а справу направити на новий розгляд.

В засіданні Апеляційного суду ОСОБА_1. свою
апеляційну скаргу з наведених підстав підтримав.

Представник ОСОБА_3. та представник
Посіцької сільської ради доводи апелянта заперечили,
зазначивши, що законним представником спірного будинку у АДРЕСА_1 був ОСОБА_5., який за свої кошти і споруджував його. Вимоги
ОСОБА_1. вважають необгрунтованими і недоведеними об"єктивними
доказами.

Справа № 22-Ц-632/2007 р.                                      Головуючий у 1 інстанції Струтинський P.P.

Категорія 26                                                             Доповідач Девляшевський В.А.

2

Представник сільської ради крім того
зазначила, що ОСОБА_1. не являється законним користувачем земельної ділянки АДРЕСА_1, оскільки ця ділянка у встановленому порядку йому не надавалась.

Вислухавши суддю-доповідача,
пояснення ОСОБА_1, представника ОСОБА_3. та представника Посіцької сільської ради, думку адвоката
ОСОБА_2., дослідивши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

3"ясовано, що ОСОБА_3. пред"явив позов до
Посіцької сільської ради про визнання права
власності в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_5., який помер 5.12.2004р.
(а.с.3-4).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5. був
забудівником земельної ділянки, на якій до 2002 року споруджено дерев"яний будинок. Цей будинок в
експлуатацію не зданий (довідка сільської ради - а.с.5; довідка ОБТІ - а.с.13).

Те, що ОСОБА_5. на законній підставі споруджував
згаданий будинок доведено виданим йому на підставі рішення
Тисменицької районної ради №247 від 20.11.1991 року будівельним паспортом. Твердження
ОСОБА_1. про те, що цей паспорт в дійсності видавався йому, однак в дальнішому був сфальсифікований,
є голослівними.

Приймаючи до уваги те, що спір з приводу
недобудованого будинку виник із спадкових правовідносин, місцевий
суд при його вирішенні правильно застосував при постановленні
рішення ст. ст. 1217;
1223; 1258; 1261 ЦК України.

При цьому, на думку колегії суддів,
місцевим судом не було порушено спадкових справ ОСОБА_1., який не являється
спадкоємцем першої черги.

Оскільки відомостей про те, що
земельна ділянка надавалась ОСОБА_1. немає, то колегія суддів вважає, що
він за умови участі у споруджені спірного будинку не на підставі угоди про
створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не
визнання права власності на будинок або на будівельні матеріали, а на
відшкодування своїх затрат на будівництво будинку, якщо допомогу забудовнику
він надавав не безоплатно.

Про це зазначено у п.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. №7 із змінами і доповненнями „Про практику застосування судами законодавства,
що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок".

Приймаючи до уваги наведене, те, що місцевим судом при постановленні оскарженого рішення не вирішено ніяких питань про
права чи обов"язки ОСОБА_1, який не приймав участі у даній справі, колегія суддів не вбачає підстав для його
скасування.

Керуючись ст. ст. 307; 308; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Тисменицького районного суду від 29 листопада 2006 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена до
Верховного суду України в касаційному порядку
на протязі двох місяців після дня її проголошення.