У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів
дарування недійсними та визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання
права власності,

в
с т а н о в и л а:

У липні 2002 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на
те, що 26 червня 2002 року між позивачем та відповідачкою був укладений усний
договір купівлі-продажу 31/100 частини будинку АДРЕСА_1. Згідно домовленості
ОСОБА_2 продає позивачу 31/100 частину спірного будинку з надвірними будівлями,
а позивач сплачує їй 15 000 грн. У підтвердження даного договору та з метою
його виконання сторони 26 червня 2002 року уклали договір завдатку на суму 8
480 грн. У договорі завдатку вказано, що дана сума була передана відповідачці в
рахунок завдатку за будинок АДРЕСА_1. Договір купівлі продажу має бути
укладений до 08 липня 2002 року. Проте відповідачка від укладення договору
купівлі-продажу ухиляється. Крім того, 08 липня 2002 року ОСОБА_2 подарувала
спірну частину будинку ОСОБА_3 подарував дану частину будинку ОСОБА_4 на
підставі договору дарування від 07 липня 2004 року.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2006
року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування 31/100
частки житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 08 липня 2002 року. Визнано недійсним договір дарування 31/100
частини житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 07 липня 2004 року. Визнано дійсним договір купівлі-продажу
31/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2
та ОСОБА_1. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 31/100 частку житлового
будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2007 року
рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2006 року
скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні його
позовних вимог.

У касаційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати ухвалене рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись
на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом
норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення апеляційного суду постановлено з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25
квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова