Справа № 22-Ц-558 2007 р.                                 Головуючий
1 -ї інст. АЛФЬОРОВА Т.М.
Категорія - житлове                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22
березня 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого
- КАРІМОВОЇ Л.В.

суддів -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.. КІРСАНОВОЇ Л.І.

при
секретарі - ЗЕЛІНСЬКІЙ І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргоью ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова
від 23 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право
користування житловим приміщенням і анулювання реєстрації та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про вселення і
відшкодування моральної шкоди, -

встановила :

У
вересні 2005 року до Фрунзенського районного суду міста Харкова надійшла
позовна заява ОСОБА_1., ОСОБА_6 і ОСОБА_5 до ОСОБА_3 і ОСОБА_7 про визнання такими,
що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивачі
зазначали, що спірною є трикімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1, яка у 1977
році була надана ОСОБА_9 на сім»ю з чотирьох осіб: він, дружина ОСОБА_1 та
доньки ОСОБА_2 і ОСОБА_8.

Донька
ОСОБА_8 мала трьох дітей: доньку ОСОБА_3, та синів ОСОБА_5 і ОСОБА_7, відносно
яких у 1997 році була позбавлена батьківських прав, а пізніше була засуджена і
відбувє покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідачка ОСОБА_1 з 1997 року проживає у свого батька в місті Київі; у
1999 році приїздила до Харківа, намагалася вселитися у спірну квартиру,
перебувала на лікуванні у 15-й міській клінічній лікарні, а потім знову виїхала
до батька, де і проживає.

Відповідач
ОСОБА_7 у 1997 році був направлений до інтернату, з 2000 по 2003 роки навчався
в ПТУ, до 2002 року мешкав у гуртожитку училища, а потім проживав у батька
ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_2, зловживав спиртними напоями разом із батьком..

Посилаючись
на те, що відповідачі не проживають в квартирі без поважних причин і не бажають
проживати в ній, позивачі просили суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 такими, що
втратили право користування квартирою АДРЕСА_1

2

та припинити їх реєстрацію за
вказаною адресою.

Відповідач ОСОБА_7 позов не визнав,
звернувся із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3
про вселення, в якій зазначав, що рішенням виконкому Фрунзенської районної ради
міста Харкова за ним закріплена житлова площа у спірній квартирі. З 1997 по
2000 рік він перебував в інтернаті для дітей сиріт. З 2000 по травень 2004 року
навчався в ПТУ № 18.

З травня 2004 року відповідачі
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 дозволяли йому приходити в спірну квартиру один раз на
тиждень, а потім перестали пускати його до житла і перешкоджали у користуванні
житловою площею, з приводу чого він звертався до дільничого інспектора міліції,
який запропонував звернутися до суду.

На підставі наведеного позивач за
зустрічним позовом просив вселити його в спірну квартиру і стягнути з ОСОБА_1.
і ОСОБА_2 на його користь 5000 грн. солідарно у відшкодування моральної шкоди,
спричиненої неправомірним діями останніх.

Ухвалою Фрунзенського районного
суду міста Харкова від 22 грудня 2002 року зустрічний позов ОСОБА_5 об»єднаний
в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1. та ін.

Протокольною ухвалою Фрунзенського
районного суду міста Харкова від 28 березня 2006 року статус ОСОБА_5 визначений
як третя особа у зв»язку з його заявою про те, що він не підписував позов про
визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловою площею
і не має наміру підтримувати цей позов.

Рішенням Фрунзенського районного
суду міста Харкова від 23 жовтня 2006 року первісний та зустрічний позови
задоволені частково.

Визнано ОСОБА_3 такою, що втратила
право користування квартирою АДРЕСА_1.

Вирішено вселити ОСОБА_4 в
зазначену квартиру.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання його таким, що втратив право
користування житловим приміщенням та у задоволенні вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_1. і
ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 і
ОСОБА_2просять скасувати зазначене рішення районного суду в частині відмови в
задоволенні їх вимог про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування
житловим приміщенням та ухвалити нове рішення у даній справі, посилаючись на
неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими та
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказують також на те, що відповідач ОСОБА_5 з 2002 року
має інше постійне місце проживання в квартирі АДРЕСА_2

Заслухавши доповідь судді; пояснення учасників процесу;
перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції
відсутні.

Як встановлено судовим розглядом,
спірною є трикімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1, наймачем якої на теперішній
час є ОСОБА_1

Згідно
довідки КЖЕП № 199 Фрунзенського району міста Харкова за № 923 від 20.09.2005
року ОСОБА_5 зареєстрований у вказаній квартирі з ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто з
дня його народження як член сім»ї наймача - онук.(а.с.іб)

3

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1. і ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право
користування зазначеним жилим приміщенням і задовольняючи вимоги останього про
вселення в цю квартиру, суд першої інстанці виходив з того, що ОСОБА_5 не
втратив права на користування спірною квартирою, а його непроживання в ній
пов'язане з поважними причинами.

Такий висновок суду підтверджується
матеріалами справи, відповідає вимогам діючого житлового законодавства України
і є обгрунтованим.

Відповідно до ч.3 та 2 ст.71
Житлового Кодексу України житло зберігається у випадку поміщення дітей на
виховання у дітячий заклад - протягом всього часу їх перебування в цьому
закладі. За тимчасово відсутнім у зв'язку з навчанням житлове приміщення
зберігається протягом усього часу навчання та шести місяців від дня закінчення
навчання.

Рішенням Фрунзенського районного
суду міста Харкова від 01.07.1997 року ОСОБА_8 і ОСОБА_11позбавлені
батьківських прав у тому числі відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження.(а.с. 127)

16.09.1997 року виконавчим
комітетом Фрунзенської районної ради міста Харкова прийнято рішення за № 193/31
про влаштування неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження
у школу-інтернат для дітей-сиріт, з утриманням за рахунок держави і
закріпленням за ними житлової площі в квартирі АДРЕСА_3

Як встановлено судом в інтернаті
ОСОБА_5 проживав до 2001 року, а потім поступив до Харківського професійного
електоромеханічного училища (ліцею), який закінчив 30.06.2004 року, що
підтверджується наданою суду копією диплому на його ім»я (а.с.66)

Матеріалами справи підтверджуються
посилання ОСОБА_5 на те, що у лютому 2005 року він втратив паспорт, вирішував
питання про його відновлення та реєстрацію в квартирі АДРЕСА_1, але відповідачі
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не визнавали його права на
користування цією квартирою, перешкоджали у відновленні реєстрації, з
приводу чого він звертався до Фрунзенського РВ ХМУ УМВС України в Харківської
області, (а.с.62,64,69,70)

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не заперечували проти того,
що ОСОБА_5 не мав ключів від спірної квартири, восени 2005 року приходив до
квартири з дільничним інспектором міліції, однак вони його не пустили, оскільки
вже звернулися до суду з позовом про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право
на користування житловою площею. Також посилалися на те, що сумісне їх
проживання в квартирі з ОСОБА_5 неможливе через його поведінку.

Судова колегія доходить висновку,
що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи та надані
сторонами докази і ухвалив рішення з додержанням норм процесуального і
матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Посилання апелянтів на те, що відповідач ОСОБА_5 має інше постійне місце
проживання не впливає на висновки суду, оскільки позов до нього з таких підстав
не заявлявся.

Не є
підставою для скасування або зміни рішення і посилання ОСОБА_1. і ОСОБА_2 на
неможливість їх сумісного з ОСОБА_5 проживання в квартирі, оскільки сторони не
позбавлені можливості здійснити обмін квартири або вирішити житлове питання
іншим шляхом з урахуванням права кожного з них на це житло.

4

Керуючись
ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313-315, 319 ЦПК України судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення
Фрунзенського районного суду міста Харкова від 23 жовтня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена у касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.