Справа№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007
року                                    Оболонський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого -
судді                                                                                      Кричиної
А.В.

при секретарях                                                                                              Шаровар
М.В.,

Боярській Г.П., Кисіль А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.07.2005 року по вул.
Богатирській в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля позивача "Хонда",
державний номер НОМЕР_1, за кермом якого був позивач, та автомобіля
"Ауді", державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4, за кермом
якого був ОСОБА_2 Позивач вважає, що його вину у вчиненні ДТП не встановлено.
Внаслідок ДТП автомобіль "Хонда", державний номер НОМЕР_1 було пошкоджено.
Відповідно до звіту НОМЕР_3 сума завданого матеріального збитку в результаті
пошкодження автомобіля "Хонда", державний номер НОМЕР_1 складає
26406,79 грн. Крім того, ним були понесені витрати на придбання ліків в сумі
106,65 грн., на санаторне лікування в сумі 2583,00 грн. В добровільному порядку
відшкодувати позивачу завдану шкоду відповідачі відмовились. Крім того, діями
відповідачів позивачу було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн.,
оскільки дана ДТП призвела до травми голови, пошкодження автомобіля, позивачу
довелось пережити негативні емоції, які негативно вплинули на його стан
здоров'я, роботу, кар'єру.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги уточнили,
зазначили належним відповідачем ОСОБА_2 та просили стягнути з нього спричинену
в результаті ДТП матеріальну
шкоду у розмірі 29479,65 грн., витрати на проведення експертизи з визначення
вартості матеріального збитку у розмірі 400,00 грн., витрати на адвоката у
розмірі 2000,00 грн., спричинену моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в суді позов не визнали та
зазначили, що під час ДТП
працівниками міліції було встановлено, що винними у вчиненні ДТП є і позивач, і
відповідач. Разом з тим, вони вважають винним у вчиненні ДТП саме позивача, у
зв'язку з чим у задоволенні позову просять відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, його представника,
відповідача, його представника, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1166 ЦК
України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання,
збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В судовому
засіданні встановлено, що 12.07.2005 року, приблизно о 22.20 годині на вул.
Богатирській в м. Києві відбулося зіткнення автомобілів "Хонда",
державний номер НОМЕР_1, що належить позивачу, під його керуванням та
автомобіля "Ауді", державний номер НОМЕР_4, що належить ОСОБА_4 та
яким на відповідній правовій підставі керував ОСОБА_2 Внаслідок даного ДТП було
пошкоджено автомобілі ОСОБА_1та ОСОБА_4

Зазначена
дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1та ОСОБА_2, що
підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від
14.03.2006 року ДАІ Оболонського РУГУ МВС України в м. Києві, згідно якої
вказана дорожньо-транспортна пригода сталася по причині порушення водієм
ОСОБА_2 п. 10.1 ПДР, згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою
зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, п. 10.3 ПДР, згідно якого у
разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що
рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір
перестроїтись, та порушенням водієм ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР, згідно якого під час
вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати
дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться і стан
транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, п. 12.3
ПДР, згідно якого у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій
об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення
швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об'їзду
перешкоди (а.с. 66). Постановами Оболонського районного суду м. Києва від
16.09.2005 року за № 3-19153 відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1, згідно яких
провадження по справі закрито у зв'язку з закінченням строків для притягнення
до адміністративної відповідальності, а не у зв'язку з відсутністю складу
правопорушення (а.с. 39, 40). Дані постанови набрали законної сили, не
оскаржені та не скасовані. Протоколами про адміністративне правопорушення серії
НОМЕР_5, складеного відносно ОСОБА_2, згідно якого свою винність у вчиненні
правопорушення ОСОБА_2 визнав частково (а.с. 50).

Суд не визнає
пояснення свідка ОСОБА_6 доказами невинності відповідача у вчиненні даної ДТП, оскільки
зазначаючи, що у вчиненні ДТП
він вважає винним водія ОСОБА_1, при цьому зазначив, що його автомобіль був
світлого кольору, в той час як автомобіль позивача темно-синій.

Суд не визнає
пояснення свідка ОСОБА_5 доказами невинності позивача у вчиненні даної ДТП, оскільки
зазначаючи, що у вчиненні ДТП
вона вважає винним водія ОСОБА_2, при цьому не змогла достовірно зазначити
механізму ДТП, зазначила,
що не чула шуму від зіткнення автомобілів, надаючи пояснення плуталась в
обставинах ДТП.

Згідно Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 року,
питання про відповідальність за шкоду, заподіяну при цьому самим джерелом
підвищеної небезпеки, кожному із їх володільців перед іншим з них, за наявності
вини обох володільців розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня
вини кожного.

Враховуючи
механізм ДТП та обставини
його вчинення, суд вбачає ступінь винності кожного з водіїв наступним чином.:
ОСОБА_1- 50%, ОСОБА_2 - 50%.

На підтвердження
витрат по вартості ремонту автомобіля позивачем надано звіт № НОМЕР_6 ТОВ
"Експертної компанії "Укравтоекспертиза-Стандарт" від 01.12.2005
року, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля
Хонда, державний
номер НОМЕР_7 в результаті його пошкодження в ДТП, складає 26406, 79 грн. ( а.с. 9-26). Розмір матеріального
збитку відповідач не оспорював.

Відповідачем розміру збитку завданого автомобілю, за
кермом якого він був, не зазначено.

Отже, позивачу підлягають відшкодуванню збитки в розмірі 50% від розміру
матеріального збитку в результаті пошкодження автомобіля в сумі 26406,79 грн.,
що складає 13203,39 грн.; в розмірі 50% від вартості витрат за проведення
експертного дослідження в сумі 400,00 грн., що складає 200,00 грн.; в розмірі
50% від витрат за перебування автотранспорту на штрафному майданчику в сумі
179.62 грн., що складає 89,81 грн.; в розмірі 50% від вартості ліків в сумі
106,62 грн., що складає 53,35 грн., а всього 13456,74 грн.

Оскільки позивачем не надано доказів сплати витрат на
допомогу адвоката, витрат на транспортування автомобіля до гаражу та сплати
рахунку № НОМЕР_8 за санаторно курортне лікування - 50% вартість вказаних
витрат не підлягають стягненню з відповідача.

Також, як встановлено в судовому засіданні, своїми діями позивач та
відповідач завдали один одному обоюдну моральну шкоду, ступінь якої є
однаковий, в зв'язку з чим з чим не підлягають задоволенню позовні вимоги
ОСОБА_1про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених
вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в
розмірі 134,00 грн. (70% від 420,59 складає 294,41 грн.), на користь держави -
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15,00
грн., з позивача на користь держави витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст.
10, 15, 60, 61, 76, 88,208,209,212,213,214,215,224,226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, на користь
ОСОБА_1відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13456,74 грн., 134,00 грн. в
рахунок відшкодування судових витрат, а всього 13590,74 грн. (тринадцять тисяч
п'ятсот дев'яносто грн. 74 коп.).

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 15,00 грн. (п'ятнадцять грн. 00 коп.)
в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Стягнути з ОСОБА_1на користь держави 07,50 грн. (сім грн. 50 коп.) в
рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається протягом 10
днів.