У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 серпня 2007 року                                                            м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Барсукової В.М.,

Балюка М.І.,

Лященко Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,
-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до Вінницького обласного військового комісаріату про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и л а:

У березні 2005 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначав, що відповідач відмовляє йому в перерахунку раніше призначеної пенсії
з урахуванням надбавок, передбачених Указами Президента України № 173 від 23
лютого 2002 року “Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб
рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ”, № 389 від 5 травня
2003 року “Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства
внутрішніх справ України, Адміністрації державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони України за безперервну службу”, № 847 від 14
липня 1999 року “Про додаткові заходи щодо впровадження грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил України”, а також 33,3% премії, передбаченої
постановою Кабінету Міністрів України  № 829 від 22 травня 2000 року “Про грошове забезпечення військовослужбовців”.
Крім того, в додатковій позовній заяві просив включити до перерахунку
призначеної пенсії 15% щомісячної надбавки за доступ до державної таємниці та
виплатити її за попередні 12 місяців.

Посилаючись на викладене, просив зобов'язати військовий комісаріат провести перерахунок раніше призначеної пенсії
згідно вимог чинного законодавства.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 15 листопада 2005 року, позов задоволено частково.
Зобов'язано Вінницький обласний військовий комісаріат провести перерахунок
раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з урахуванням надбавки
за  особливі умови служби і здійснити
виплату різниці пенсії за минулий час за останні дванадцять місяців, починаючи
з 1 травня 2005 року по 1 травня 2004 року.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 14 квітня 2006 року
зазначене рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасовано.
Постановлено нове, яким у задоволенні цих вимог відмовлено. В решті рішення
суду залишено без змін

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства
України, призначення якого полягає у визначенні повноважень адміністративних
судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції,  порядок звернення до адміністративних судів і
порядок здійснення адміністративного судочинства.

Частиною 2 ст. 4 цього Кодексу визначено, що юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - Кодекс) компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу є
орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій
на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна
діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова)
служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 15 ч. 1 ст. 3
Кодексу).

Адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 18 Кодексу, підсудні
місцевим загальним судам як адміністративним судам (п. 2 ч. 1 ст. 3 Кодексу).

Отже, спір, що виник між сторонами є публічно-правовим і відноситься до
компетенції адміністративних судів, тому його розгляд судом першої і судом
апеляційної інстанції повинен був здійснюватися за нормами Кодексу
адміністративного судочинства України.

Між тим, як убачається з матеріалів справи, суди розглянули справу після 1
вересня 2005 року за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом
України (далі - ЦПК).

Таким чином суди, вирішуючи спір, дійшли помилкового висновку про наявність
цивільно-правового спору і помилково розглянули справу за нормами ЦПК України.

Оскільки судами допущено порушення норм процесуального права, яке призвело
до неправильного вирішення справи, рішення районного та апеляційного суду
підлягають скасуванню з направленням справи на новий  розгляд до суду першої інстанції для розгляду
в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від            15 листопада 2005 року та рішення
апеляційного суду Вінницької області від 14 квітня 2006 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції для розгляду в
порядку адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                         М.В.Патрюк

Судді:
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Н.П.Лященко

Ю.В.Прокопчук