УХВАЛА           ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 лютого 2007 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді:                          Любобратцевої Н.І..

Суддів:                                                 Даніла Н. М.

Чистякової
Т.І.

При
секретарі:          Бахтагареєвої
М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
Житлово - експлуатаційне
об'єднання Київського району М.Сімферополя про визначення порядку користування
квартирою та усунення перешкод в користуванні нею; за зустрічним позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, про визнання договору дарування недійсним, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду М.Сімферополя
АР Крим від 13 жовтня
2006року,

встановила:
22.09.2004року
ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Житлово -експлуатаційне об'єднання Київського
району М.Сімферополя про визначення порядку користування квартирою та усунення
перешкод в користуванні нею. Позовні вимоги мотивовані тим, що у 1986році за
обміном їй. її сину ОСОБА_5, його дружині ОСОБА_2., онуку ОСОБА_3 було надано трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1.
На час вселення вони добровільно визначили такий порядок користування
квартирою, відповідно до якого їй у користування було передано кімнату, площею 12,8 кв.м. з лоджією площею 5,8 кв.м., а дві кімнати площею 9,5 кв.м. та 7,4 кв.м. знаходились в розпорядженні
родини її сина. 07. 10.2002року
вони приватизували квартиру і кожному з них належало по 14 частці вказаної
квартири. 14.05.2003року її син помер та
його 14 частка була передана сторонам у справі, у зв'язку з чим,
відповідно до свідоцтва про право власності, на час звернення до суду вона є
власником 13 частки квартири та користується житловою кімнатою площею 12.8 кв.м. після смерті її сина відносини
з відповідачами погіршилися, невістка, внук зі своєю співмешканкою безпідставно
били її, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутись до правоохоронних
органів, а 10.08.2004року без достатніх для цього підстав її помістили у психіатричну
лікарню на дві доби. На підставі викладеного просить визначити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1,
виділівши у її користування кімнату, площею12,8 кв.м., залишити відповідачам
кімнати площею 9,5 кв.м.
та 17,4 кв.м., інші
приміщення залишити в загальному користуванні сторін, зобов'язати ЖЕО
Київського району укласти з нею окремий договір найму.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4померла.

Ухвалою суду від 13 червня 2006року ОСОБА_1 залучена до
участі у справі в якості позивача як правонаступник ОСОБА_4. ОСОБА_1 та її
представники в судових засіданнях неодноразово змінювали позовні вимоги. В
останньому судовому

Справа №22-ц-5822007р

про визнання договору дарування недійсним відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила
його скасувати, як ухвалене з порушенням норм процесуального права, та
направити справу на новий судовий розгляд.

Перевіривши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2, її
представника, ОСОБА_1, двох її представників, колегія суддів вважає апеляційну
скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2, ОСОБА_3. просили
визнати договір дарування недійсним на підставі ст. 229, 233 ЦК України. Відмовляючи в задоволенні
позову про визнання договору недійсним, суд виходив із недоведеності заявлених
вимог. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони
відповідають обставинам справи та законодавству.

Так, із матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з 10.02.2004року належало на
праві спільної власності по 13 частці квартири АДРЕСА_1.

08.09.2004року
ОСОБА_4склала заповіт, відповідно до якого заповіла своє майно ОСОБА_1. Заповіт
нотаріально посвідчений. ( а.с.81)
Вказаний заповіт сторонами не оспорюється.

27.12.2004року ОСОБА_4, відповідно до нотаріально
посвідченого договору дарування частки квартири, подарувала ОСОБА_1 належну їй
13 частку квартири АДРЕСА_1.
( а.с.30)

Відповідно до акту
амбулаторної судово - психіатричної
експертизи від 05.07.2005року ОСОБА_4на час укладення договору дарування 13
частки квартири могла розуміти значення своїх дій і керувати ними. ( а.с.63-66)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4померла.

За таких обставин, суд
відповідно до вимог законодавства відмовив в задоволенні позову про визнання
договору дарування недійсним. Договір дарування є одностороннім договором.
Доказів того, що ОСОБА_4під час укладення договору дарування помилялася щодо
природи, прав та обов'язків сторін договору, які мають істотне значення або те,
що правочин вчинено нею під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних
умовах, позивачі не надали.

Порядок користування
квартирою суд визначив з урахуванням наданих експертизою варіантів, вибравши
найбільш близький до ідеальних часток.

Згідно зі ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно
до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Оскаржуючи висновки суду,
апелянт не надала допустимих доказів, які спростовують висновки суду. Підстави
до скасування рішення суду за доводами апеляційної скарги відсутні.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.. 303, 308 ЦПК України, колегія суддів,

Ухвалила: Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення
Київського районного суду М.Сімферополя АР Крим від 13 жовтня 2006року залишити без змін. Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення. Ухвала може бути
оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили безпобередньо
до суду касаційної інстанції.