Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року              Диканський районний суд           Полтавської
області у складі:

головуючого   -   голови суду Новак Д. І.

при секретарі -                        Серга Н. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує, що 12 серпня 2006 року у вечірній час біля кафе-бару с Водяна Балка Диканського
району відповідач ОСОБА_2  у нетверезому
стані заподіяв йому легкі тілесні ушкодження та розірвав його
футболку вартістю 40 грн. Через це він змушений був
лікуватися, на що витратив свої грошові кошти в сумі 413 грн.. Крім цього, вказує позивач, через це йому були спричинені фізичні і моральні страждання, виникли
психотравматичні фактори, які спричинили негативні
емоції і переживання, привели до погіршення його здоров'я і що моральну шкоду
він визначає в 5000 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача та просить стягти з нього на його користь 450 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, а також судові
витрати по справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги частково змінив, просив змінені
вимоги задоволити, виходячи з обставин,
викладених ним у позовній заяві та в судовому засіданні в загальній сумі 1500 грн. на відшкодування матеріальної
і моральної шкоди, а саме вартість пошкодженої футболки в сумі 10 грн., витрати на проїзд і ліки
згідно поданих чеків, а решту суми як компенсацію моральної шкоди.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказавши,
що згоден відшкодувати позивачу матеріальну
та моральну шкоду в загальному розмірі 350 грн. При цьому пояснив, що дійсно 12 серпня 2006 року завдав в ході сварки позивачу тілесних ушкоджень,
який як і він був у нетверезому стані. Розуміє, що це спричинило як моральні
страждання, так і витрати на лікування. Тому згоден
відшкодувати йому документально підтверджені витрати на придбання ліків у
період його лікування і його проїзд тоді, а
також певну суму на відшкодування моральної шкоди з тим, щоб загальний розмір відшкодування матеріальної і моральної
шкоди становив 350 грн.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Як встановлено в судовому засіданні і цього не заперечував сам відповідач
по справі, 12 серпня 2006 року між відповідачем і позивачем після вжиття спиртного
виник конфлікт, в ході якого відповідач побив
позивача, заподіявши йому при цьому легкі тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

Ці обставини також стверджуються постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи від 20. 08. 2006 року, якою
зафіксовано, що саме відповідач по справі спричинив позивачу 12. 08. 2006 року
тілесні ушкодження.

З наявних у справі документів вбачається, що з приводу одержання цих
тілесних ушкоджень позивач в період часу з 14 по ЗО серпня 2006 року змушений був їздити до м.
Полтава для проведення медичного огляду, рентгену, купляти
медичні препарати для лікування, яке проводилося йому з 21 по 30 серпня 2006
року відповідно до медичної довідки про це.

Як встановлено при розгляді справи у вказаний вище період часу, згідно
поданих суду документів, позивач витратив на
проїзд, проведення рентгену та придбання ліків всього 71 грн. 20 коп.

Так як ці витрати, а також одяг позивача, що по його оцінці був пошкоджений
на суму 10 грн., сталися з вини відповідача по справі при побитті ним позивача, то це для
позивача є матеріальною шкодою, яку згідно ст. 1166 ЦК України зобов'язаний відшкодувати відповідач.

Підстав для відшкодування іншої частини матеріальної шкоди позивачу суд не
вбачає, так як з частини поданих ним документів про проїзд і придбання ліків
видно, що витрати на це були зроблені не в період лікування позивача, а у
вересні-грудня 2006 року, коли лікування йому згідно
приписки лікарів не проводилося, а сплата 130 грн. благодійного внеску позивачем є його добровільною
пожертвою, а не обов'язковими витратами на лікування.

Приймаючи до уваги, що через побиття відповідачем позивача останньому були
заподіяні тілесні ушкодження, спричинений фізичний
біль, душевні страждання і хвилювання, порушені його життєві наміри і зв'язки, що є моральною шкодою, то вона підлягає
відшкодуванню позивачу відповідачем, з вини якого вона спричинена на
підставі ст. 1167 ЦК України.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує як глибину
моральних страждань позивача через нанесення
йому тілесних ушкоджень, ступінь тяжкості цих тілесних ушкоджень, які є легкими, так і обставини заподіяння моральної шкоди, а
також поведінку позивача, який був у нетверезому стані і
вступив у сварку з відповідачем, який знаходився також у стані алкогольного
сп'яніння.

З урахуванням цих обставин суд приходить до висновку, що у відшкодування
завданої моральної шкоди позивачу з відповідача слід
стягти 700 грн. та вважає, що ця сума в повному
обсязі буде компенсувати спричинену позивачу моральну шкоду.

Виходячи з викладених вище обставин, суд не вбачає підстав для задоволення
іншої частини позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Так як позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то відповідно до
ст. 88
ЦПК України пропорційно
задоволеній частині позовних вимог підлягають відшкодуванню судові витрати по
справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1193 ЦК України, ст. ст. 4, 8, 10, 11,
88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 81 грн.. 20 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди 700 грн.. 00 коп., у рахунок відшкодування судових витрат по справі 89 грн.. 50 коп., а всього 870 (вісімсот сімдесят) грн. 70
коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди відмовити у зв'язку з безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження на протязі 10 днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги
протягом 20 днів після подання зави про
апеляційне оскарження через Диканський районний суд.