У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

23 листопада
2007 року                                                                              м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнового паю,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду
Київської області від                  29
травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від                     7 серпня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2007 року ОСОБА_1
звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу
майнового паю.

Зазначала, що є власником майнового
паю у загальному пайовому фонді колективного сільськогосподарського
підприємства “Агрофірма “Рубежівська”, частка якого складає 2 526 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 28 листопада
2004 року ОСОБА_2 - власник майнового паю у загальному пайовому фонді
колективного сільськогосподарського підприємства “Агрофірма “Рубежівська”,
продав ОСОБА_3 свій майновий пай вартістю
2 151 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не повідомив її про відчуження своєї частки та
зазначеними діями відповідача порушене її переважне право, просила визнати
недійсним договору купівлі-продажу майнового паю від            28 листопада 2004 року, укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської
області від                  29 травня
2007 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Київської області від
7 серпня 2007 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення її позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від                  29 травня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області від                     7 серпня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко   Ю.Л. Сенін