Справа
№22ц-3668/2006 p.                     Головуючий у 1 інстанції Литвин О.В.
Категорія 44                                             Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого -
судді Антоненко В.І.,

суддів Поліщука М.А., Тракало В.В.,

при секретарях Муханько О.О., Колесник Н.І.

розглянула  у
відкритому судовому засіданні в м. Києві
матеріали цивільної справи за

апеляційною
скаргою     ОСОБА_1 на
рішення     Рокитнянського

районного суду Київської області від   31
жовтня 2006 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, треті особи Рокитнянська    районна державна нотаріальна

контора,  служба
у  справах неповнолітніх Рокитнянської
районної держадміністрації

Київської області про визнання недійсними свідоцтв про
право на спадщину за законом

та визнання права власності на 1/2 частину жилого
будинку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
сторін,   їх представників. перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

У червні 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів і
просила визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані
Рокитнянською районною державною нотаріальною конторою ІНФОРМАЦІЯ_2 року на
ім"я її дітей ОСОБА_2та ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року їх батька
ОСОБА_5 та визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що
перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 1985 року до січня 2001
року. В період шлюбу разом з чоловіком збудувала будинок АДРЕСА_1,
свідоцтво про право власності на який було видано на ім"я чоловіка

27  липня 1994
року. Проте відповідно до вимог ст.22 КЗШС України вона як дружина мала
право на 1/2 частину вказаного будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 року колишній чоловік
позивачки ОСОБА_5 помер, залишивши заповіт на все належне йому майно його
сестрі ОСОБА_4 Остання відмовилася від спадщини на користь дітей позивачки та
померлого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року Рокитнянською районною державною
нотаріальною конторою на ім"я ОСОБА_2та ОСОБА_3 видані свідоцтва про право
на спадщину за законом по 1/2 частині будинку АДРЕСА_1. Позивачка вважає ці
свідоцтва частково недійсними, так як спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася
лише на 1/2 частину будинку і відповідачі могли успадкувати лише по 1/4 частині
будинку кожен, а 1/2 частина будинку належить позивачці на підставі ст. 22 КЗШС
України. Тому позивачка просила задовольнити її позов.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області
від 31 жовтня 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення позову з підстав
невідповідності висновків суду, викладених в рішенні, обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61
цього Кодексу.

Судом встановлено, що з 1985 року до січня 2001
року позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі. В
період шлюбу збудували будинок АДРЕСА_1. 27
липня 1994 року
свідоцтво про право власності на будинок було видано на ім"я ОСОБА_5 Після
розірвання шлюбу позивачка звернулася до суду з позовом до колишнього чоловіка
ОСОБА_5 про визнання за нею права власності на будинок з підстав, передбачених
ст.22 K3UIC
України зі сплатою компенсації колишньому чоловіку за належну йому !/2
частину будинку. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області
від 20 січня 2001 року провадження
в справі було закрите в зв"язку з відмовою позивачки від позову. ІНФОРМАЦІЯ_1 року колишній
чоловік позивачки ОСОБА_5 помер, залишивши заповіт на все належне йому майно
своїй сестрі ОСОБА_4 Остання відмовилася від спадщини на користь дітей
позивачки та померлого ОСОБА_5 -
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яким ІНФОРМАЦІЯ_2
року Рокитнянського районною державною нотаріальною конторою були видані
свідоцтва про право на спадщину за законом по У2 частині будинку
АДРЕСА_1 кожному.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивачки про визнання за
нею права власності на Уг частину будинку згідно ст.22 КЗШС України, суд
правильно виходив з того, що оскільки позивачка за життя ОСОБА_5 звернулась до
суду з позовом про визнання за собою права власності на будинок з підстав,
передбачених ст. 22 КЗШС
України, але відмовилася від позову і ця відмова була прийнята судом та ухвалою
суду від 20 січня 2001 року провадження
в справі закрите, то на час смерті спадкодавця ОСОБА_5 йому на праві власності
належав весь будинок, на який і відкрилася спадщина. За таких обставин суд
прийшов до правильного висновку, що заявлені позивачкою вимоги до
правонаступників ОСОБА_5 про визнання за нею права власності на Уг частину
будинку не можуть бути задоволені.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків
суду, викладених в рішенні, обставинам справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами
справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Решта доводів апеляційної скарги не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки не спростовують висновків суду, викладених в рішенні. До
того ж, позивачка пропустила встановлений законом трьохрічний строк звернення
до суду з позовом, перебіг якого слід обчислювати із січня 2001 року, і поважності
причин пропуску цього строку не довела.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення суду в
межах, визначених ст.З03
ЦПК України, колегія суддів вважає, що воно ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а тому відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 307,
308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення
Рокитнянського районного суду Київської області від   31
жовтня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий