overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-533 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2007 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді
Фатєєвій НІ. при секретарі -
Сербіній Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання  шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зазначаючи, що 23.06.2000 року він зареєстрував шлюб з
відповідачкою. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причин однак їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки фактично сім 'я розпалась і не
може бути поновлена. На протязі останніх двох
років шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують, спільного
господарства не ведуть.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати.
Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дав добутому
правову оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, сторони 23 червня
2000 року зареєстрували шлюб, про що Червонозаводським відділом реєстрації
актів громадянського стану м. Харкова зроблено
відповідний актовий запис НОМЕР_2 (а.с. 6).

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що сторони на протязі двох років підтримують
шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть.

Крім того, сторонам надавався строк для примирення, однак за цей час вони
сім 'ю не відновили і позивач наполягає на
розірванні шлюбу, оскільки вважає, що їх сім 'я розпалась остаточно.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені обгрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході судового
засідання, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, cm.cm.110,
112 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 червня 2000 року Червонозаводським відділом
реєстрації актів громадянського стану м. Харкова,
актовий запис НОМЕР_2 -розірвати.

Втрати, пов'язані з розірванням шлюбу, в сумі 17 (сімнадцять) гривень покласти на ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційний суд Харківської області через суд першої інстанції шляхом
подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 cm.295 ЦПК України.
Справа
№2-о-10/2007 року
РІШЕННЯ

іменем
України

09 лютого 2007 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в
складі:

головуючого судді                                            - Бабич О.П.

при секретарі                                                    - Познаховській Л.Б.

з участю заявника                                             - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець , в залі
судових засідань,

цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту

батьківства ,-

встановив:

ОСОБА_1
звернулася в суд з заявою про встановлення факту, що батьком ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, з яким вона проживала у фактичних шлюбних
відносинах з 19 жовтня 2003 року. Вела спільне господарство та спільно виховували і
утримували сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановлення даного факту їй необхідне для призначення пенсії на доньку
ОСОБА_5, у зв'язку з втратою годувальника,
оскільки на момент зачаття доньки, вона з ОСОБА_3 не перебувала в шлюбі, то в
Книзі реєстрації народжень запис про батька, який ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, проведено у відповідності до ч.1 ст. 135 СК
України за її призвіщем «ІНФОРМАЦІЯ_5», ім'я «ІНФОРМАЦІЯ_6», по батькові
«ІНФОРМАЦІЯ_7».

В судовому засіданні заявниця
підтримала заявлену вимогу.

Представник Бобринецького районного управління Пенсійного фонду України в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині.
Про час та місце слухання справи він був повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши сторону - заявника , вислухавши покази свідків, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до
висновку, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у
шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути
встановлений за рішенням суду.

Так, в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт, що заявниця в період з жовтня 2003 року і по ІНФОРМАЦІЯ_4
(по день смерті ОСОБА_3) проживала з ним однією сім'єю, перебуваючи в фактичних
шлюбних відносинах, вели спільне господарство,
утримували та виховували спільну дитину: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Дані обставини свідчать, що ОСОБА_3 є батьком , зачатої за його спільного
проживання з заявницею життя, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.209, 212-215, 256 ЦПК України, ст.
130 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Встановити факт , що батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

2

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через Бобринецький районний суд шляхом подання в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та поданням після цього в
20-денний строк апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 травня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого                  Григор'євої
Л.І.,

суддів:                             Барсукової В.М.,            Балюка М.І.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення зайнятого жилого
та підсобного приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 22 січня 2007 року,

встановила:

У лютому 2004 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом,
мотивуючи його тим, що на підставі договору купівлі-продажу він придбав ½
частину жилого будинку АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що належні йому на праві
власності приміщення займає відповідачка, просив суд зняти з реєстрації ОСОБА_2
та зобов'язати її звільнити займані спірні приміщення протягом трьох місяців.

Рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 30 березня 2004 року
позов ОСОБА_1 задоволено. Усунено перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права
власності, зобов'язавши ОСОБА_2 звільнити займані жилі та підсобні приміщення у
будинку АДРЕСА_1. Зобов'язано ВГП та ВС Київського РВ СГУ ГУ МВС України в АР Крим
зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за вказаною адресою.

Ухвалою Київського районного суду м. Сімферополя від 22 серпня 2006 року,
залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22
січня 2007 року, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про скасування рішення
Київського районного суду м. Сімферополя від           30 березня 2004 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22 січня 2007
року та ухвалу Київського районного суду м. Сімферополя від 22 серпня 2006
року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права
та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального і процесуального права та передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для їх обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22 січня 2007 року
та ухвалу Київського районного суду м. Сімферополя від 22 серпня 2006 року  залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Л.І. Григор'єва

Судді:

В.М. Барсукова

М.І. Балюк
16  квітня 2007 року                                Індустріальний районний суд складі головуючого  судді -  Слюсар Л.П.. секретарі     -       Олексенко М.В. в відкритому судовому засіданні заяву  ОСОБА_1  про видачу дублікату виконавчого листа, - 12 березня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська  з заявою про видачу дублікату виконавчого листа стягнення шкоди спричиненої  в результаті дорожньо-транспортної пригоди з в сумі 9902 грн. 49 коп., посилаючись на те, виконавчий лист був загублений.
В судове засідання   ОСОБА_1 підтримав свою заяву. Суду пояснив, виїхав із м. Дніпропетровська до м. Нікополь.  Заявник був самостійно розшукувати боржника.  Коли було встановлено місце боржника  то він направив виконавчий лист виконавчої служби у м. Нікополь та Нікопольському районі області. Однак  йому було відмовлено у відкритті виконавчого оскільки як написав державний виконавець
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява  ОСОБА_1 задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України замість втраченого орігіналу листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою або поданням  державного  виконавця видати  його дублікат.
Як вбачається, Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 26 2005 року було постановлено стягнути  з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди розмірі 8409 грн. 90 коп., суму моральної шкоди 1000 грн., послуги експерта грн., державне мито в розмірі 92 грн. 59 коп., а всього 9902 грн. 49 коп.
Відповідно до заяви    ОСОБА_1 року,  виконавчий лист НОМЕР_1  втрачений, оскільки виконавчою службою у м. Нікополь та Нікопольському районі області  відмовлено в відкритті виконавчого провадження в зв' з пред'явленням копії виконавчого листа, хоча він надавав до виконавчої таких підстав суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 та видати дублікат виконавчого листа НОМЕР_1, його оригінал дійсно втрачено.
Керуючись ст. 370 ЦПК України, суд -
ОСОБА_1    -  задовольнити.
Видати ОСОБА_1    дублікат виконавчого листа № від 14.02.2006 року відповідно до Заочного Рішення Індустріального суду м. Дніпропетровська  від 26  грудня 2005 року у справі за заявою  ОСОБА_1  до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої

інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про

апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної

скарги  або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя

Л.П. Слюсар
Справа № 2-260/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

«07» лютого 2007 року                                                                                                     м. Херсон

Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді                                                                                                                  Стамбули М.І.,

при секретареві                                                                                                                        Ігнатенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в                     приміщенні суду у м. Херсоні

цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2

про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом
про розірвання шлюбу з відповідачкою, стверджуючи, що спільне подружнє
життя у них не склалося.

Відповідач позов визнала, при цьому
пояснила, що до примирення вона не націлена. Вважає, що їх
сім'я розпалася остаточно.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому
ст.174 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 27.09.1991 року, зареєстрованим Антонівською селищною Радою Дніпровського району м. Херсона,
актовий запис №НОМЕР_1. Від спільного життя
мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 Сторони припинили шлюбні
відносини, до примирення не націлені, тому подальше спільне життя подружжя і
забезпечення шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини. У зв'язку з
чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104,105,110,112 СК України, ст.ст. 130,174 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований Антонівською селищною Радою Дніпровського району м.
Херсона, 27.09.1991
року, актовий запис №НОМЕР_1,
розірвати.

При отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1держмито в доход держави в сумі
17(сімнадцять)грн. ОСОБА_2від сплати держмита звільнити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду

Херсонської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня

проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або
в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                                 М.І. Стамбула
Справа № 2-551/2007 року
ЗАОЧНЕ           РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ
07      лютого 2007 року Дніпровський районний м. Херсона в
головуючого судді                                                                                                        Стамбули М.І.
при секретареві                                                                                                         Ігнатенко О. І.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ВАТ «Херсонгаз» до
ОСОБА_1про стягнення заборгованості за послуги газопостачання, -
Адміністрація ВАТ «Херсонгаз» звернулася з позовом до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за послуги газопостачання.
Позивач вказав, що відповідач користується газовими
приладами встановленими у АДРЕСА_1 і являється
споживачем природного газу, що відпускається ВАТ
«Херсонгаз» населенню міста. За газопостачання
відповідач протягом тривалого періоду часу не платить в повному
обсязі, внаслідок чого, станом на 01.11.2006 року, виникла заборгованість 4756грн. 12коп., яку він зобов'язаний
8   судовому засіданні представник позивача просив
підставах вказаних у позові.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час
і місце судового розгляду справи
повідомлявся належним чином, причину неявки суду не
повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши
письмові докази по справі, суд вважає позов підлягаючим задоволенню.
Згідно п.17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» споживач зобов'язаний вносити
плату за надані протягом розрахункового місяця послуги з газопостачання
Судом встановлено, згідно виписки з
особового рахунку № НОМЕР_1, відповідач є абонентом ВАТ
«Херсонгаз» і користується газовими приладами встановленими у
АДРЕСА_1, заборгованість за газопостачання,
станом на 01.11.2006 року, складає 4756грн. 12коп. Підстав
для звільнення відповідача від відшкодування збитків не має.
Враховуючи вищезазначене, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі «Правил надання населенню послуг з газопостачання» від 09.12.1999 року, керуючись ст. 68 ЖК України, ст.ст.5-11,60,208,209,212-215,224-226,294
ЦПК України, ст.ст. 526,610,611 ЦК України суд, -
газопостачання 4756 гривень 12 копійок, судові витрати ЗО гривень, а всього 4786 гривень 12 копійок (чотири тисячі сімсот вісімдесят шість грн. 12 коп.), та судовий збір 51 гривню в  дохід держави.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку
через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-ти денний строк, з дня вине­сення рішення, заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Суддя М. І. Стамбула
Справа №2-747/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007
року Мелітопольський міськрайонний суд в складі: головуючого -
судді Міщенко Т.М. при секретарі - Баснарьової Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з
відповідачем, вказуючи, що подружнє життя не
склалось, збереження його неможливо, тому що в родині відсутні взаємоповага, взаєморозуміння, різні погляди на життя, в
результаті чого, в родині постійно виникають конфлікти та суперечки.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про
день слухання справи був повідомлений належним чином, про
що свідчить його підпис в повідомленні про вручення поштового
відправлення.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов слід задовольнити повністю.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 1 жовтня 1982 року, відділом
РАГС Мелітопольського міського управління юстиції,
актовий запис № НОМЕР_1, про що свідчить копія свідоцтва про укладання шлюбу
/а.с.5/. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Шлюбні відносини
сторін припинені, тому що в родині відсутні взаємоповага, взаєморозуміння, у подружжя різні погляди на
життя, в результаті чого в родині постійно виникають конфлікти та суперечки. Відповідач зловживає спиртними
напоями, у стані сп'яніння вчиняє
сварки, виганяє позивачку з будинку, б'є її. З червня 2006 р. сторони однією
сім'єю не проживать, спільне господарство не ведуть.

Шлюбні відносини сторони
відновлювати не мають намірів.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя
подружжя та збереження родини є неможливим.

Суперечок про розподіл майна між
сторонами немає.

Витрати, пов'язані з видачею
свідоцтва про розірвання шлюбу, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. З, 10, 212 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, ПО, 112 Сімейного Кодексу України, суд

вирішив:

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження /до шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3/,
зареєстрований 1.10.1982 року відділом РАГС
Мелітопольського міського управління юстиції /актовий запис № НОМЕР_1/,
які не мають неповнолітніх дітей розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито в дохід держави
з ОСОБА_2. - 10 грн., ОСОБА_1. від витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд
Запорізької області через Мелітопольский

міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної заяви
протягом десяти днів з дня проголошення

рішення, а потім апеляційної скарги на рішення
суду протягом двадцяти днів після подання заяви

про апеляційне оскарження, або в десятиденний строк
без попереднього подання заяви про

апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяви про
апеляційне оскарження не було подано.
Справа № 2-0-3 /2007p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 січня    2007 року                      Жидачівський районний суд Львівської області

в складі :   головуючого-
судді - Цюмрака
М.Д.

при секретарі -        Ткачук О.П.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві цивільну справу   за заявою ОСОБА_1  про встановлення факту
належності правовстановлюючих документів,-

встановив:
Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із
заявою про встановлення йому факту належності правовстановлюючих документів :
свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок ,
виданого Жидачівською районною
держадміністрації 19.03.1996 року
зареєстрованого Стрийським МЕТІ   ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому його ім"я вказано ОСОБА_2 ,що не відповідає свідоцтву про
народження та паспортним даним де вказано правильно його ім."я ОСОБА_1. У зв"язку з
даною невідповідністю в записах, він не
може розпорядитися належним йому майном . Тому заявник, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, просить встановити йому факт належності даних
правовстановолюючих  документів.

Представник заінтересованої особи Жидачівської РДА - вважає,
що дана заява підлягає до задоволення.

Спірні правовідносини регулює ст. 256
п.6 ЦПК України відповідно до якої
суд розглядає справи про встановлення
приналежості правовстановлючих документів особі прізвище, ім"я,
по -
батькові, місце і час народження якої вказані в
документі, не співпадають з прізвищем,
іменем, по- батькові, місцем і часом народження цієї особи, вказанними в
свідоцтві про народження чи в паспорті.

Заслухавши пояснення заявника у підтримання заяви і представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали
справи, суд вбачає підстави для задоволення заяви. Про підставність вимог свідчать тотожність записів прізвища,
по-батькові ,
рік народження крім запису імені у всіх документах, котрі стосуються особи
заявника. Зазначені доводи нічим не спростовуються в судовому засіданні , тому суд надає їм віру, як таким, що стверджуються і письмовими доказами.

Отже, наведене стверджує відповідність запису прізвища,
по-батькові вказаного у паспортних
даних   з даними правовстановлюючих
документів за винятком  запису імені в цих документах, що дає підстави зробити висновок про належність
документів  одній  і тій же особі.   А, відтак дана заява підлагає до
задоволення. Керуючись ст.ст.213-215,256 п.6 ЦПК України,
суд,-

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 правовстановлюючих
документів : свідоцтва
про право особистої власності на житловий будинок , виданого Жидачівською районною держадміністрацією 19.03.1996.
року зареєстрованого Стрийським МЕТІ ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому він записаний як „ ОСОБА_2 „ замість „
ОСОБА_1„ .

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня оголошення рішення,'
апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Львівської області через
Жидачівський районний суд.

Головуючий суддя                             підпис

Голова
Жидачівського районного суду

Б.Г. Сидорак