РІШЕННЯ

іменем  України

справа номер 2-106/2007р.

26
лютого 2007 року
Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючого: Малиигенко Т.О. при секретарі:
Журавській Л.Ф. за участі позивача: ОСОБА_1, відповідач відсутній.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 - про
визнання особою, що втратила право користування житловим приміщенням.

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_2, особою, яка втратила
право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1,
оскільки останній з березня 2001
року продав йому квартиру і виїхав жити на інше постійне місце проживання.

Позивач як на
попередньому судовому засіданні, так і в судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному об'ємі, просив визнати ОСОБА_2, особою, яка втратила право
користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1,
оскільки останній продав йому це приміщення і виїхав жити на інше постійне
місце проживання.

Відповідач як на
попередній розгляд справи, так і в судове засідання не з'явився. Судом були
направлені судові повістки за відомим місцем реєстрації відповідача. А також у
місцевій газеті було опубліковано оголошення про розгляд даної справи.
Письмових заяв від відповідача про відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

При таких
обставинах суд вирішив продовжити розгляд справи при наявних матеріалах у
справі за відсутності відповідача.

В судовому
засіданні встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомого
майна, посвідченого 14 березня 2001 року державним
нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської
області та зареєстрованого 19
березня 2001 року
Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації, позивач придбав у приватну
власність житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до п. 6
Договору позивач, як Покупець, набув право власності на цю квартиру з
моменту його підписання та нотаріального посвідчення. З наданих до суду
документів вбачається, що бувший власник вищевказаної квартири ОСОБА_2, по цей час так і
не знявся з реєстрації і зареєстрований у даному житловому приміщенні.

2

Заслухавши
позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги в даному
випадку підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ /майно/, яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 317 ЦК України надає
власнику право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Але як
з'ясовано у суді, позивач у даний час обмежений у цих правах.

У відповідності
до вимог ст. 167 ЖК
України, у випадку вибуття наймача, або його членів сім'ї на інше постійне
місце проживання, він втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня
вибуття і визнається особою, що втратила право користування житловим
приміщенням.

Допитані у суді
свідки ОСОБА_3, та ОСОБА_4,
в судовому засіданні підтвердили, що відповідач дійсно продав квартиру позивачу
і з березня 2001 року, забравши
свої речі і майно, виїхав.

На підставі
наведеного судом зроблено висновок, що відповідач не відноситься до
вищевказаного житла як до свого постійного помешкання, в якому проживає.

Тому суд вважає,
що надані докази свідчать про те, що відповідача з березня 2001 року можливо
визнати особою, яка втратила право користування житловим приміщенням.

На підставі
наведеного і керуючись ст.ст.209 -
218 ЦПК України, ст.ст.316,317,325,291
ЦК України, ст. 167 ЖК
України, суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2
особою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за
адресою АДРЕСА_1.

Копію рішення
направити відповідачу для ознайомлення.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя

2