overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Апеляційний суд Запорізької області
Судова палата з цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Марченко Н.В.                                    Суддя
доповідач Бондар М.С.
20 лютого 2007 року                                                                            Справа
№ 22-295
УХВАЛА

Іменем України

Коллегія судової
палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий
-суддя: Крилова О.В., судді: Бондар М.С, Боєва В. В.

секретар - Черевата
О. В.

при участі:
прокурора -                                       адвоката
-

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду
цивільну справу  за

апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду М.Запоріжжя від 21.11.2006 року у справі за
заявою Заводською районної державної адміністрації м.Запоріжжя, треті особи -ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про визнання спадщини від-умерлою, -

встановила   :

У квітня 2006 року Заводська
районна державна адміні­страція М.Запоріжжя (далі-адміністрація) звернулась до
суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
власник квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_3, який не
має спадко­ємців. Тому просили заяву задовольнити.

За рішенням
Заводського районного суду м.Запоріжжя від 21.11.2006 року заявлені вимоги задоволені.

В апеляційній
скарзі треті особи просили скасувати судове рішення, оскільки на їх думку суд
неправильно з'ясував питання щодо обставин справи.

Заслухавши
пояснення учасників процесу, вивчивши ма­теріали справи, колегія суддів судової
палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не під­лягає
задоволенню з таких підстав.

2

Відповідно
до ст.308 ЦПК суд
апеляційної інстанції

відхиляє
скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції по­

становив
рішення з додержанням вимог матеріального и
процесу­

ального
права.

З матеріалів
справи видно, що спадкова квартира, яку громада просила визнати відумерлою
спадщиною, на праві при­ватної власності належала померлому ОСОБА_3 (а.с.16).

Спадкоємців після померлого немає
(а.с.18).

В судовому
порядку право третіх осіб на спадкове май­но не встановлено.

Статтею 1277 ч.4 ЦК передбачено, то
відумерле майно переходить до власності територіальної громади.

Посилання третіх
осіб в апеляційній скарзі на норми ст.1264 ЦК, як підстави для визнання їх права на спадкування за
законом не є обґрунтованими, оскільки на день смерті ОСОБА_3 діяв Цивільний
Кодекс в редакції 1963 року.

При ухвалені
рішення суд врахував наведені норми за­кону, а тому визнати доводи скарги як
обґрунтовані не можна.

За таких
обставин оскаржуване судове рішення відпові­дає вимогам закону і не підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.307,308,313,314,316,317 ЦПК
України, су­дова колегія, -

ухвалила  :

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення
Заводського районного суду М.Запоріжжя у цій справі від 21.11.2006 року залишити
без змін.

#•. ■>

Ухвала судової
колегії може бути оскаржена безпосере­дньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання сили ухвали апеляційного суду.
Справа № 2-642/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 березня 2007
року Іванівський районний суд Одеської області

у складі:
головуючого судді Тимчука P.M.

при секретарі                            Гончарук Н.О.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в смт. Іванівка Іванівського району Одеської
області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2.
про розірвання шлюбу посилаючись на те , що сторони знаходяться в шлюбі,
який зареєстрований 16 липня 1976 року , актовий запис № 657 місце реєстрації -
м. Харків , Палац одруження „Октябрський"

Від даного шлюбу
неповнолітніх дітей немає.

Шлюбні
відносини припинені ще з 15 лютого 2006 року. Чоловік зрадив дружину та з
зазначеного часу проживає окремо.

Позивач
в судовому засіданні на позовних вимогах наполягала на примирення не згодна.

Відповідач   проти позову
заперечував.

Суд,
вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов
піддягає задоволенню, оскільки позивач на примирення не згоден і наполягає на
розірванні шлюбу.

Згідно
ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи
з наведеного , суд вважає , що рішення у справі можливо постановити при
проведені попереднього судового засідання.

Обґрунтованість
позовних вимог підтверджується: копією паспорту позивача; копією свідоцтва про
шлюб .

За таких
обставин суд вважає , що шлюб який зареєстрований 16 липня 1976 року , актовий
запис № 657 місце реєстрації - м. Харків , Палац одруження „Октябрський"
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно розірвати , сплату державного мита при
реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану
необхідно покласти на відповідача.

Керуючись
ст. ст. 57, 130,174,212, 213,214,215,224-226 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України
суд, -

2

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
задовольнити .

Шлюб
зареєстрований 16 липня 1976 року , актовий запис № 657 місце реєстрації - м.
Харьків , Палац одруження „Октябрський" між ОСОБА_1 та ОСОБА_2- розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_2 державне мито при реєстрації розірвання шлюбу у відділі реєстрації
актів цивільного стану  в розмірі по 17
грн.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа №2- 795/2007р. РІШЕННЯ
22 лютого 2007 року Червоноградський міський суд Львівської області в
головуючого - судді                                                          Савуляка
секретарі                                                Беген
у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді справу за позовом ОСОБА_1до ДП
"Львіввугілля" про стягнення компенсації на заборговані суми по
відшкодуванню шкоди по одноразовій допомозі,-
звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення компенсації на
заборговані суми по відшкодуванню шкоди покликаючись на те, що наказом за №540
від 01.12.1998 року по шахті №1 "Великомостівська " йому була
заробітку в сумі 126 грн.50 коп. з 22 вересня 1998 року.
допомога не була виплачена своєчасно, тому рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 03 серпня 2004 року було задоволено його позов в
заборгованості відповідач добровільно не провів нарахування компенсації.
час гроші знецінились тому відповідач повинен виплатити йому компенсацію в сумі
судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить аналогічне.
відповідача в судовому засіданні пред'явлений позов визнав та пояснив, що
позивачу своєчасно не проведена компенсація у зв"язку з відсутністю коштів
пояснення сторін, дослідивши письмові документи, суд вважає що позов підлягає
до задоволення із наступних підстав: судом встановлено, що наказом за №540 від
01.12.1998 року по шахті №1 "Великомостівська " позивачу була
листопада 2001 року по жовтень 2004 року (довідка від 17.02.2005 р.№87).
компенсації за несвоєчасну виплату одноразової допомоги згідно проведених
розрахунків буде становити 8648 грн.71 коп.
та його розмір сторонами не оспорюється.
компенсації позавачу не проводиться відповідно до вимог закону, то дану
заборгованість слід стягнути в його користь в примусовому порядку.
наведеного та керуючись ст.ст.10, 62,212 ЦПК України, ст.ст.1195, 1202 ЦК України, ст.2
закону України "Про компенсацію громадянам частини доходів у зв"язку
з порушенням строків їх виплати", суд,-
гривень ) 71 коп. заборгованості по компенсації за несвоєчасну виплату
одноразової допомоги, та 86 грн. 49 коп. судових витрат в дохід держави.
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10
днів з дня проголошення.
скарга на рішення подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
Справа № 2-561/07
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 року

Борщівський районний суд Тернопільської
області

в складі: головуючого        Денисової Т.С.

при
секретарі                Кушнір Т.І.

з
участю адвоката            ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до
суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем 19 листопада 1991 року у Борщівському районному відділі ЗАГС,
актовий запис № 96, вказуючи, що сімейне життя з відповідачем не склалося,
перестали розуміти один одного, подружні відносини стали носити формальний
характер. Примирення, на яке йшла позивачка, результату не дало, а тому
подальше життя є неможливим. Спільно сім”єю не проживають більше двох років і
ніяких стосунків не підтримують.

Позивачка
ОСОБА_2 в судове засідання не з”явилася. Від неї поступила письмова заява, в
якій просить справу слухати у її відсутності. Позов підтримує.

Відповідач
ОСОБА_3, будучи належно повідомленим про час та місце слухання справи, в судове
засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд
ухвалив слухання справи проводити у відсутності відповідача.

Суд,
дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив слідуючі факти.

Сторони
уклали шлюб 19 листопада 1991 року, актовий запис № 96 (свідоцтво про шлюб
НОМЕР_1).

Від
шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Між
сторонами часто виникали суперечки та непорозуміння. Спроби позивачки
примиритися з відповідачем, налагодити сімейні стосунки результату не дали.
Спільно сім”єю не проживають більше двох років.

За
таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

При
реєстрації розірвання шлюбу держмито слід стягнути з відповідача.

На
підставі ст.ст.105,110,112 Сімейного Кодексу України, керуючись
ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований 19 листопада 1991 року Борщівським відділом ЗАГС Тернопільської
області між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, актовий запис № 96, розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з відповідача державне мито
в дохід держави в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Позивачку
від сплати держмита звільнити.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду
Тернопільської області та апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження в такому ж порядку.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Борщівського
районного суду
Денисова Т.С.
Справа
№ 2-1248
М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
грудня 2007 року Долинський районний суд, Кіровоградської області в складі :
головуючого-голови суду                                                    СИНЯТО
при секретарі                                                                        КУКСЕНКО О.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Долинська справу за позовом ОСОБА_1до Першотравневої
сільської Ради  про визнання права
власності  на самовільно збудовані будівлі,-
позивача наполягає на позовних вимогах , просить задовільнити .
сільської Ради  позов визнає , заперечень
представлення бюротехінвентаризації від 10.08.2007 р. за № 73 (а.с.6) слідує,
що самовільно збудовані сіни “а”,
прибудова “б”, гараж “Ж”, сарай “З”,
акта технічного обстеження № 62-р від 10.08.2007 р. слідує, що технічний стан
господарських будівель по АДРЕСА_1, згідно Правил обстеження, оцінки технічного
стану і паспортизації будівель і споруд, по оцінці основних конструкцій -
будівлі по наслідкам обстеження та згідно нормативних докуметів  в подальшому можуть експлуатуватися за
відповідності ч.3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила  самочинне будівництво на земельній ділянці,
що не була відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
позивача, представника с/Ради та ознайомившись з матеріалами справи суд вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню.
судовому засіданні встановлено, що позивач є власником домоволодіння, що
підтвержується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом,
виданого  держнотконторою Долинського
району від 05.11.1970 р. № 3997.
Технічний стан самовільно збудованих сіней
“а”, прибудови “б”, гаража “Ж”, сарая “З”- задовільний та може експлуатуватися
за призначенням, що підтвержується актом технічного обстеження від 10.08.2007
р. за № 62-р.
підставі викладеного суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження
факт власності позивача на жилий будинок з надвірними будівлями та земельної
ділянки, на якій розташовані будівлі, що самочинно збудовані, що не порушують
прав інших осіб, а тому необхідно визнати право власності на самочинно
збудовані будівлі по вул.Шкільна, с.Першотравневе, Долинського району,
Кіровоградської області.
ст.ст. 209, 213, 215 ЦПК України, суд, -
за ОСОБА_1 право власності на самовільно збудовані сіни “а”, розміром 3.98 на
2.50 ;м.,  прибудови “б”, розміром  1.70 на 2.60 м.; сарай “З”, розміром  3.95 на 1.70 м ; гараж “Ж”, розміром 5.6 на
2.95 м.,  розташованих по АДРЕСА_1
Рішення
підлягає державній реєстрації.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ч.1 ст.294 , ч.4
ст.295 ЦПК України, з дня проголошення рішення.

Головуючий : /підпис/

Копія вірно.

ГОЛОВА   ДОЛИНСЬКОГО

РАЙОННОГО    СУДУ                                                                  Л.І.СИНЯТО

Надійшла 07.11.2007 р.
У х в а л а

25
жовтня 2007 року          ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

Романюка Я.М.,    Левченка Є.Ф.,      Пшонки М.П.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх дітей - ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
Оболонська районна державна адміністрація м. Києва, про встановлення порядку
користування жилим приміщенням та зміну умов договору найму жилого приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Оболонського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а :

рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2006 року  постановлено
змінити договір найму жилого приміщення квартири
АДРЕСА_1, виділивши  в користування ОСОБА_1 з двома неповнолітніми
дітьми ОСОБА_2, ОСОБА_3 дві жилі кімнати площею відповідно 18,2 кв.м. та
13.6 кв.м.               з балконом, а
ОСОБА_4 в цій же квартирі виділити кімнату площею                10,4 кв.м., підсобні приміщення
залишені в спільному користуванні. Суд зобов'язав Оболонську районну державну
адміністрацію м. Києва укласти із ОСОБА_1 окремий договір найму жилого приміщення.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2007 року рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 5 жовтня 2006 року
залишено без змін.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеним
обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що
судові рішення постановлені з додержанням судом норм матеріального та
процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не
спростовують.

Касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані судові рішення -
залишенню без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф.
Левченко

М.П. Пшонка
Справа №2-0-20 2007 p.
Рішення

іменем   України

05 березня 2007 року                                    Березанський
районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого
судді                                                              Мадай
С.І.

при
секретарі                                                                     Райлян
О.М.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 про встановлення належності правовстановлюючих документів, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1. 12.02.2007
р. звернувся до суду з заявою про встановлення належності
правовстановлюючих документів, мотивуючи тим, що він звернувся до управління
пенсійного фонду у Березанському районі для оформлення пенсії, і при розгляді
документів фахівцями Пенсійного фонду було виявлено, що в трудовій книжці
допущена помилка, прізвище ІНФОРМАЦІЯ_1 було написане як ІНФОРМАЦІЯ_2.

Просив встановити факт належності правовстановлюючого документу - трудової книжки.

На попередньому судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала в повному
обсязі.

Зацікавлена  особа з заявою ОСОБА_1. погодилася повністю.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Допитані вс удовому засіданні свідки ОСОБА_2,
ОСОБА_3. підтвердили, що правилне прізвище заявника
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії паспорта НОМЕР_1,
виданого Березанським РВ УМВС України в Миколаївській області    03.03.2000
р. (л.с.4), вбачається, що паспорт виданий на ім'я

2

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого
17.03.1947 р. відділом РАГС Чернівецького району (л.с.8), вбачається, що
прізвище заявника ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи, що на попередньому судовому засіданні знайшли підтвердження та
встановлено, що під час видачі правовстановлюючого документа - трудової книжки
на ім'я ОСОБА_1 допущена помилка в написанні прізвища і що виправити на даний
час вказану помилку не можливо, вимоги заявника підлягають задоволенню.

Керуючись
ст.ст.10, 11, 60,212-215
ЦПК України, суд -

Вирішив   :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення належності правовстановлюючих документів
задовольнити.

Встановити ,
що правовстановлюючий документ -
трудова книжка, заповнена 17.07.1972
р. на ім'я ОСОБА_1, належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3
народження.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа №
О К Р Е М А   У Х В А Л А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
міський суд Автономної Республіки Крим у складі:
судді -
секретарі - Кириловій К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Інвестиційна компанія
«Укркапітал», 3-я особа: Ялтинське міське управління земельних ресурсів, про
усунення перешкод  у користуванні  земельною ділянкою,
справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Інвестиційна компанія «Укркапітал», 3-я особа: Ялтинське міське управління
земельних ресурсів, про усунення перешкод
у користуванні  земельною ділянкою
площею 2,5826 га за адресою: АДРЕСА_1, були
встановлені порушення діючого законодавства.
року ухвалою Ялтинського міського суду було задоволено клопотання представника
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про
забезпечення позову, якою накладений арешт
на земельну ділянку, площею 2,5826
га, розташовану за адресою:  АДРЕСА_1, належну ОСОБА_1 на
підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії АГ №
099249 від 20 жовтня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на землю та на право постійного користування
ухвали  направлена для виконання в Першу
Ялтинську державну нотаріальну контору та відповідно до витягу про реєстрацію в
Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 17.01.2007
існування заборони на відчуження
зазначеної земельної ділянки,
нотаріус  Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 в порушення ПОЛОЖЕННЯ про Єдиний реєстр заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України
09.06.1999  N 31/5 (у редакції наказу
Міністерства юстиції України від 18.08.2004
N 85/5  ( z1020-04 ) та
зареєстрованого  в Міністерстві юстиції
України 10 червня 1999 р. за N 364/3657 зі змінами та доповненнями, 31
липня 2007 року посвідчив Установчий договір Товариства з обмеженою
відповідальністю «Київкрим», згідно якого
ОСОБА_1 вніс майно у вигляді  земельної ділянки, площею 2,5826 га,  за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 15658000,00 гривень в установчий капітал ТОВ
«Київкрим», т.б. провів відчуження майна.
управління земельних ресурсів, в свою чергу,
державний акт   серії АГ № 099249
від 20 жовтня 2006 року на ім'я ОСОБА_1 в
кількості двох екземплярів  анулювало  актом списання у зв'язку зі зміною власника, взамін видало державний акт власності на земельну ділянку
ТОВ «Київкрим» серії ЯД №606606 від 02.08.2007 року з реєстраційним
суд звертає увагу прокурора на не відповідність дій нотаріуса  Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та Ялтинського управління земельних ресурсів
вимогам  діючого законодавства.
ст. 211 ЦПК України суд, виявивши при розгляді справи порушення закону може
постановити окрему ухвалу, спрямував її відповідним особам.
210, 211 ЦПК України,
Про викладене довести до відома прокурора м.Ялта для вжиття заходів щодо усунення
причин та умов, що сприяли порушенню закону.
вжиті  заходи повідомити суд не пізніше
одного місяця після отримання окремої ухвали.
Ухвала може
бути оскаржена в Апеляційний суд АРК у строки встановлені ст.ст.292, 294 ЦПК
України.

Суддя: