Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 травня 2007 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у
складі

головуючого судді - Слєзко Т.В.,

при секретарі - Воробйової О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства друкарні видавництва «Таврида» про стягнення заборгованості по
заробітній платі та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з Державного
підприємства друкарні видавництва «Таврида»
на свою користь заборгованість по заробітної платі у розмірі 2 212 грн.
24 коп. та середню заробітну плату за час затримки по 13 лютого 2007р. у
розмірі 2 551 грн. 89 коп., та провести перерахунок цієї суми по день
фактичного розрахунку. Також просить стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000
гривень.

Вимоги
мотивовані тим, що він працював у відповідача газоелектрозварником, але при
звільненні заробітна плата не була виплачена у повному обсязі. Це привело до
моральних страждань, так як він не міг належно організовувати своє життя.

Представник
відповідача позов визнав у частині стягнення заробітної плати.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновків
щодо часткової обґрунтованості вимог позивача.

Судом встановлено, що позивач відповідно до даних трудової книжки, з 12
серпня 1987р. працював газоелектрозварником у Державному підприємстві друкарні
видавництва «Таврида», а 21 листопаду 2006р. був звільнений відповідно до п. 1
ст. 40 КЗпП України.

При цьому при звільненні розрахунок не був здійснений.

Ст. 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується
працівникові регулярно в робочі дні та й у строки, установлені колективним
договором, однак не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних днів.

Оскільки
у встановлений термін заробітна плата позивачу не виплачувалася в добровільному
порядку у повному обсязі, то вона повинна бути стягнена примусово.

При цьому належним відповідачем у справі є Державне підприємство друкарня
видавництва «Таврида» як орган, з яким була укладена трудова угода.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіями, відшкодовується
особою, що заподіяла його, при наявності його провини. Згідно ч. 1 ст. 237-1
КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від
нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як встановлено ч. 1 ст. 47, ч. 1. ст. 116 КЗпП України, власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення провести з робітником
розрахунок.

Але розрахунок з працівником при звільненні проведений не був.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника
або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Ні
позивач, ні суд не може визначити суму, яка підлягає сплаті на день фактичного
розрахунку, так як невідомо, коли він відбудеться, і у цій частині задовольняє
матеріальні вимоги частково, виходячи з дати та суми, що визнані сторонами.

Суми
заборгованості підтверджуються також відповідними довідкою від 23 січня 2007р.
про середньомісячну заробітну плату позивача, та переліком працівників, перед
якими є заборгованість відповідача на 01 лютого 2007р.

Суд бере до уваги, що тривалий термін невиплати заробітної плати привів до
моральних страждань позивача, який не мав можливості тратити гроші для
поліпшення умов свого життя. Все це привело до його моральних страждань, які
суд оцінює в 400 гривень

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушає права,
свободи та інтереси інших осіб.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
60, 130, 174, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 47, 115, 116, 117, 237-1 КЗпП
України, ст. 1167 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства друкарні видавництва «Таврида» про
стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, - задовольнити
частково.

Стягнути з Державного підприємства друкарні видавництва «Таврида» на
користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі  2 212 (Дві тисячі двісті дванадцять) грн. 24
коп., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 2 551
(Дві тисячі п'ятсот п'ятдесят одну) грн.. 89 коп., а всього - 4 764 (Чотири
тисячі сімсот шістдесят чотири) грн.. 13 коп., без урахування обов'язкових
відрахувань та платежів.

Стягнути з Державного підприємства
друкарні видавництва «Таврида» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 400
(Чотириста) грн.

У іншій частині у позові відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення у частині стягнення
заборгованості по заробітної плати, але не більш, ніж за один місяць.

Стягнути
з Державного підприємства друкарні видавництва «Таврида» судовий збір в доход
держави в розмірі 59 (П'ятдесят дев'ять) грн. 50 коп.

Стягнути з Державного підприємства друкарні видавництва «Таврида» витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Ялтинським міським судом
у розмірі 30 (Тридцять) гривень.

Рішення може бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294,
296 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя