Справа № 22ц-539/2007 p.                     Головуючий: 1-ї інстанції -
Категорія: розірвання                                                                                    Юр'єва А.М.
шлюбу                                                                               Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

06 лютого 2007 року судова колегія
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого -Карімової Л.В., суддів:
Зазулинської Т.П., Кірсанової Л.І., при секретарі   Зелінській І.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за
апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 01
грудня 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

Сторони є подружжям з 04.11.2000
року, від якого дітей не мають.

У вересні 2006
року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу. Посилався на припинення з відповідачкою
шлюбно-сімейних відносин з весни 2006 року у зв'язку з виникненням між ними
неприязних відносин та втратою взаємоповаги та розуміння.

ОСОБА_1 позов не визнала, посилаючись на
тимчасовий розлад сімейних відносин.

Рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 01 грудня 2006 року позов ОСОБА_2 задоволено:
розірвано шлюб між ним та ОСОБА_1 Крім того з позивача стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 17
грн. ОСОБА_1 від оплати цього збору звільнена.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.       Посилається на те, що суд не прийняв всіх необхідних мір для збереження їх
сім'ї, хоча був зобов'язаний  на її прохання
надати строк для примирення подружжя.

Вислухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Як
встановлено судом першої інстанції та підтвердили сторони у суді апеляційної
інстанції подружжя ОСОБА_1 припинило сумісне проживання та шлюбно-сімейні відносини з літа 2006 року у зв'язку з постійними
конфліктами з різних причин, що призвело до втрати між ними
взаємопорозуміння та поваги. З зазначеного часу сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, будь-яких заходів по примиренню
не здійснювали.

Відповідно до
вимог ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, але це
не є обов'язком суду.

Тому посилання
апелянта  на обов'язок суду надати строк
для примирення подружжя не ґрунтується на законі.

Як убачається
з матеріалів справи судом першої
інстанції обгрунтовано з урахуванням обставин справи не
застосовані заходи щодо примирення подружжя.

Судова колегія вважає, що рішення
суду першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог  ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної скарги.

2

Керуючись
ст.ст. 303,304, п.іч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317,319 ЦПК України, судова
колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду    м. Харкова від 01 грудня 2006
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання цією ухвалою законної сили.