УХВАЛА

іменем України

27
березня 2007 року                                                                                       м.
Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської
області в складі: головуючого Чужі Ю.Г., суддів: Куцина М.М., Кожух О.А., при
секретарі Шпонтак В.В., з участю апелянта ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного
суду від 29 грудня 2006 року, -

встановила:

ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку рішення
Виноградівського районного суду від 29 грудня 2006 року, яким відмовлено у
задоволенні його позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Виноградівської державної
нотаріальної контори та приватного нотаріуса про визнання недійсними договорів
дарування та свідоцтва про право на спадщину за законом.

У скарзі апелянт, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши осіб, які взяли участь у розгляді справи,
обговоривши доводи апеляції та дослідивши матеріали справи, колегія судців
дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з
таких підстав.

Встановлено, що у липні 2006 року позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розподіл споруд, належних до будинку АДРЕСА_1 (а.с.2-3).

В процесі розгляду справи ОСОБА_1 14 листопада 2006 року
подав суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просив: 1) визнати
недійсним договір дарування частини будинку укладений 28 липня 2006 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3; 2) визнати частково недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом виданного на і'мя
ОСОБА_2 недійсним договір дарування між ним та ОСОБА_1 (а.с. 36-37).

Стаття 31 ЦПК України надає
позивачеві право протягом усього часу

розгляду справи змінити підставу
або предмет позову, збільшити або зменшити

розмір позовних вимог, а також
відмовитися від них. Однак із цього не випливає,

що позивач може змінити підстави і
предмет позову одночасно, оскільки це

означає пред'явлення нового позову,
який є можливим лише з додержанням вимог

ст. 119 та 120 ЦПК: України.

Справа  № 22ц-433/07

Не дивлячись на те, що ОСОБА_4 одночасно змінив підстави і предмет позову
суд без перевірки заяви на відповідність вимогам ст. 119 та 120 ЦПК України та
без відкриття провадження у справі 27 грудня 2006 року постановив рішення, яким
у задоволенні позовних вимог про визнання, недійсними угод та свідоцтва про
право на спадщину за законом відмовив.

Вимогу позивача про розподіл споруд, належних до будинку АДРЕСА_1 суд не
розглянув і цей недолік не був і не може бути усунений ухваленням додаткового
рішення судом першої інстанції.

Дана обставина, згідно п. 5 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, є підставою для
скасування рішення суду з направленням справи на новий розгляд зі стадії
прийняття зміненого позову та вирішення питання про відкриття провадження у
справі.

Керуючись ст.ст.
209, 311,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення  Виноградівського  районного
суду   від  29
грудня  2006  року

скасувати, а справу передати на новий розгляд до того ж
суду в іншому складі зі

стадії прийняття позовної заяви та вирішення питання про
відкриття провадження

у справі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.