№ справи 2-34207
РІШЕННЯ

іменем України

22 березня 2007 року

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого - судді Бондар А.В.

При секретарі - Демяненко С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровокам'янської сільської
територіальної громади Верхньодніпровського району про визнання права власності
на жилий будинок з господарчими будівлями, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до суду з позовом про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона вступила в зареєстрований шлюб з
ОСОБА_2. Шлюб був зареєстрований виконкомом
Дніпровокамянської сільської ради Верхньодніпровського району,
Дніпропетровської області, актовий запис за НОМЕР_1.

В період шлюбу з 1957 по 1959 роки за спільні кошти вона
з чоловіком побудовали жилий будинок з
господарчими та побутовими спорудами розташований поАДРЕСА_1 на земельній ділянці по фактичному користуванню з
городом 3248 м.кв. Вартість домоволодіння за яку його можна сьогодні продати
складає приблизно 5 000 грн. Земельна ділянка під
будівництво будинку була виділена на її чоловіка.

Після закінчення будівництва вони разом з чоловіком
вселились в будинок де вона і проживає по цей час.

Чоловік її помер ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючи в спільному
будинку вона фактично прийняла спадщину після померлого.

Ніякі документи на побудований жилий будинок не
збереглися, можливо її чоловік при житті їх кудись заховав і по цей час вона їх
не знайшла.

З метою оформлення спадщини, для отримання витягу з
реєстру нерухомого майна, вона звернулась в КП
"Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації". Рішенням реєстратора від ІНФОРМАЦІЯ_3 їй було відмовлено
в наданні витягу з реєстру прав власності на нерухоме
майно в зв'язку з тим, що нею не були надані правовстановлюючі документи , так як володар будинку ОСОБА_2 не
оформив в свій час право власності.

В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду
заяви про слухання справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав: як
встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_2. Шлюб був зареєстрований виконкомом Дніпровокамянської сільскої
ради Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, актовий запис за
НОМЕР_1.

В період шлюбу з 1957 по 1959 роки за спільні кошти вона
з чоловіком побудовали жилий будинок з
господарчими та побутовими спорудами розташований по АДРЕСА_1 на земельній ділянці по фактичному користуванню з
городом 3248 м.кв. Вартість домоволодіння за яку його можна сьогодні продати
складає приблизно 5 000 грн. Земельна ділянка під
будівництво будинку була виділена на її чоловіка.

Після закінчення будівництва позивач разом з чоловіком
вселились в будинок де вона і проживає по цей час.

2

Чоловік позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючи в
спільному будинку вона фактично прийняла спадщину після померлого.

Ніякі документи на побудований жилий будинок не
збереглися, можливо її чоловік при житті їх кудись заховав і по цей час вона їх
не знайшла.

З метою оформлення спадщини, для отримання витягу з
реєстру нерухомого майна, позивач звернулась в КП
"Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації". Рішенням реєстратора від ІНФОРМАЦІЯ_3 їй було відмовлено
в наданні витягу з реєстру прав власності на нерухоме
майно в зв'язку з тим, що нею не були надані правовстановлюючі документи так як володар будинку ОСОБА_2 не
оформив в свій час право власності.

Вищенаведені обставини підтверджуються підтвердити
свідоцтвом про смерть ОСОБА_2., довідкою відділу реєстрації актів цивільного
стану про укладення шлюбу, технічним паспортом на будинок,
рішенням реєстратора про відмову в реєстрації, довідкою про склад сім'ї померлого, довідкою, що заповіт померлим не складався,
довідкою, що земельна ділянка під будинком не приватизована, довідкою про склад
сім'ї, пенсійним посвідченням, посвідченням
позивачки ветерана війни, посвідченням її чоловіка - учасника бойових
дій.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право
вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження
майном. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається другою особою, а також в разу утрати ним
документа, підтверджуючого його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з право чинів.

За таких підстав позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60,212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати право власності за ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, на домоволодіння по АДРЕСА_1 яке складається з жилого будинку А-1 загальною
площею 51.4 кв.м., тамбуру - а, сіней -а, ганка - а", літньої кухні -Б,
сараю -Д, сараю-В, убиральні -Т, підвалу -
Г, колодязю-К, паркану №1, на земельній ділянці по фактичному
користуванню 3248 м.кв.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.