Справа №22-31/2007                                               Головуючий
Категорія 39                                                                  Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

9 лютого 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області у складі:

головуючого
Песоцької Л.І.

Кочегарової Л.М., Баркової Л.Л.

при секретарі Жигіо І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства „Маріуполь-Авто" про
визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності і
відшкодування моральної шкоди за апеляційними скаргами позивачки і відповідача
на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 15 листопада 2006 року,

встановила:

У квітні 2006 року ОСОБА_1.
звернулася до суду з даними позовними вимогами, посилаючись на те, що працює у
відповідача диспетчером автостанції-2, наказом від 5 січня 2006 року їй
незаконно оголошена догана, чим завдана моральна шкода. Просила визнати наказ
незаконним і стягнути з відповідача на її користь 5000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

У жовтні 2006 року вона
звернулася з заявою про поновлення строку звернення до суду, посилаючись на
поважність причини його пропуску.

Рішенням
Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 15 листопада 2006
року у задоволенні позовів відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивачка просить рішення скасувати, задовольнити її вимоги, посилається
на поважність причин пропуску строку звернення до суду і у зв'язку з цим
необґрунтованість відмови в задоволенні позовів.

В апеляційній
скарзі відповідач просить рішення змінити, визнати законним та обґрунтованим
застосування до позивачки дисциплінарного стягнення.

Заслухавши суддю
доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_1. і адвоката ОСОБА_2, які просили
задовольнити скаргу позивачки і відмовити в задоволенні скарги відповідача,
представника відповідача Ралкова І.В., який просив задовольнити скаргу
підприємства і відхилити скаргу позивачки, обговоривши доводи скарг,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
позивачки підлягає відхиленню, апеляційна скарга відповідача - частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивачка працювала
диспетчером автостанції-2 ВАТ „Маріуполь-Авто",    наказом від 5 січня

2

2006
року їй оголошена догана за невиконання п.п.2.3,2.5,2.7 посадової
інструкції, а саме за те, що вона не проконтролювала виконання графіку руху
автобусу під керуванням водія ОСОБА_3, не зробила у журналі відмітку про час
його виїзду з автостанції на підприємство та не проінформувала відділ
перевезень про порушення ОСОБА_3 графіку руху за маршрутом. В той же день
позивачка ознайомлена з наказом, до суду з даним позовом вона звернулася 26 квітня 2006 року.

Згідно з ч.І
ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового
спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права.

Згідно зі ст.234
КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу,
районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці
строки.

Відмовляючи в
задоволенні позовів за пропуском строку звернення до суду, суд вказав на те, що
позивачка пропустила строк звернення без поважних причин. Цей висновок є
обґрунтованим.

З пояснень
позивачки, представника відповідача, даних наказу про оголошення догани
вбачається, що догана оголошена 5
січня 2006 року і в
той же день позивачка була ознайомлена з наказом. До суду з даним позовом вона
звернулася 26 квітня 2006 року.

Посилання
позивачки в апеляційній скарзі на те, що строк звернення до суду пропущено,
оскільки вона спочатку зверталася з таким позовом в порядку адміністративного
судочинства, судом перевірялись та не прийняті до уваги, оскільки і з першим
позовом вона звернулася до суду після перебігу тримісячного строку з дня
ознайомлення з наказом про оголошення догани.

Посилання
позивачки на незнання закону, непереконливі. До того ж з пояснень сторін
вбачається, що трудові спори між нею та відповідачем неодноразово були
предметом судового розгляду.

За таких
обставин суд обґрунтовано дійшов висновку про пропуск ОСОБА_1. встановленого
законом строку звернення до суду без поважних причин і постановив правильне
рішення про відмову у задоволенні позову за пропуском цього строку. Даних, які
б спростовували висновок суду, не наведено.

Оскільки при
пропуску строку без поважних причин суд наводить у рішенні мотиви, чому він
вважає неможливим його поновити, та зазначає, що відмовляє в позові саме з цих
підстав, не аналізуючи в рішенні обґрунтованості вимог по суті, колегія суддів
вважає необхідним виключити з мотивувальної частини рішення висновок про те, що
наказ № 7 від 5 січня 2006 року в частині
накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1. є незаконним.

Вимоги
відповідача про зміну мотивувальної частини з зазначенням про законність та
обґрунтованість притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності,
безпідставні.

Рішення відповідає
вимогам ст.ст.10, 60 ЦПК
України, положенням ст.ст.148, 233,
234 КЗпП України, підстав для його скасування не має.

з

Керуючись
ст.ст.303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила

апеляційну
скаргу ОСОБА_1. відхилити, апеляційну скаргу ВАТ „Маріуполь-Авто"
задовольнити частково.

Рішення
Іллічівського районного суду М.Маріуполя від 15 листопада 2006
року змінити, виключити з мотивувальної частини висновок суду про те, що
наказ № 7 від 5 січня 2006 року в частині
накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1. є незаконним.

В решті частини зазначене рішення залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може
бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.

Судді