УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14  червня  2007  року  колегія  суддів
судової  палати   в
цивільних  справах апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Ігнатюк Б.Ю.

суддів - Леско В.В., Кондор Р.Ю.

при секретарі - Карбованець М.В.

за участю апелянта ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Хустського
районного суду від 6 березня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним рішенням позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 в
користь позивачки 10 899 грн. 94 коп. матеріальної шкоди та 20 тис. грн. моральної шкоди.

З цим рішенням відповідач не
погодився, порушив питання про його скасування та ухвалення нового
рішення по суті заявлених вимог.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю
висновків суду обставинам справи та порушенням судом першої інстанції
норм процесуального права.

В судовому засідання апелянт та його представник
скаргу з наведених підстав підтримали.

Позивачка та її представник вважають, що підстав для задоволення скарги
немає.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Позивачка просила стягнути з відповідача 13 299 грн. 94 коп. матеріальної шкоди та 50 тис. грн. моральної шкоди за те, що відповідач,
управляючи автомобілем, у якому вона їхала, 17 липня 2005 року скоїв автоаварію, в результаті
якої вона отримала тяжкі тілесні ушкодження. Матеріальна шкода
складається із вказаної суми грошей, які нею були затрачені на лікування та все інше з цим зв'язано/ санаторно-курортне
лікування, придбання ліків, перевезення до лікувальних закладів і т.п./

Задовольняючи позов у цій частині,
суд першої інстанції виходив з того що ці її вимоги належно доведені наданими позивачкою доказами. І такий висновок є
правильним: позивачкою надано у підтвердження
своїх затрат на лікування товарні та фіскальні чеки. Як в оригіналі так
і в копіях. Прийняття останніх до уваги не суперечить чинному законодавству: відповідно до ч.2 ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати
подання оригіналу. З протоколу судового засідання вбачається , що відповідач в суді першої
інстанції клопотання про надання оригіналів зазначених письмових доказів не
заявляв. Більш цього оригінали цих документів надано в

Справа №22ц-824/07                                                        Номер рядка статистичного звіту:20

Головуючий у першій інстанції: Золотар М.М. Доповідач:
Ігнатюк Б.Ю.

2

суді апеляційної інстанції. Тому довід апеляційної скарги
стосовно відсутності оригіналів цих письмових доказів до уваги не приймається.

Що ж до такого доводу апеляційної скарги як не
взяття до уваги твердження відповідача про розрахунок з
позивачкою в добровільному порядку, то слід зазначити, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачка зменшила свої
вимоги на еквівалент 500 доларів США, які відповідач їй сплатив. Саме цю суму вона
визнала; це підтверджено і показами допитаного в
суді свідка ОСОБА_5. Тому цей довід апеляційної скарги є безпідставний так як і відносно твердження відповідачем сплати
позивачці ще 2500 доларів США, оскільки останнє не
доведено жодним доказом, що вимагається ст. 60 ЦПК України.

Відносно твердження апелянта факту відшкодування
позивачці матеріальної шкоди про що свідчить її розписка, яка є у матеріалах
кримінальної справи, по якій відповідач був засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, то у
оскаржуваному рішенні їй дано належну оцінку: ця
розписка була дана по умовлянню відповідача з метою отримання ним
більш м'якшого покарання за скоєний злочин.

Стягнення моральної шкоди в рішенні суду першої
інстанції мотивовано і її розмір визначено у відповідності до ч.З ст.23 ЦК України.

При таких обставинам колегія суддів констатує про
безпідставність доводів апеляційної скарги та ухвалення рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307,308, 314 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Хустського районного суду від 6 березня 2007 року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили негайно та може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
ухвалення.