У Х В А Л А

Іменем  України

18 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

суддів:
Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,      Балюка М.І.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Полтаві (далі -
Відділення) про встановлення факту, визначення розміру та стягнення моральної
шкоди, завданої нещасним випадком на виробництві, за касаційною скаргою Відділення на рішення апеляційного
суду Полтавської області від                      8 серпня 2007 року,

встановила:

У травні 2005 року позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що перебувала у
трудових відносинах з приватним підприємством “Будагросервіс”, працюючи на
посаді комерційного директора. Зазначала, що 13 вересня 2004 року, коли вона
направлялась у відрядження, трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок
якої вона отримала тілесні ушкодження. За результатами розслідування нещасного
випадку на виробництві було складено акт форми Н-1; згідно з витягом із акту
огляду у МСЕК від 12 травня 2005 року їй встановлено 45% втрати професійної
працездатності.

Посилаючись на те, що виробнича травма та її наслідки спричиняють їй моральні страждання, що виражаються у переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, на підставі Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності” просила стягнути з
Відділення 50 тис. грн. моральної шкоди.

Доповнивши позовні вимоги, просила встановити факт
спричинення їй моральної шкоди нещасним випадком на виробництві, який
трапився              13 вересня 2004
року та стягнути з Відділення 50 тис. грн. моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від                                   10 лютого
2006 року позов ОСОБА_1. задоволено частково: встановлено факт спричинення ОСОБА_1. моральної шкоди нещасним
випадком на виробництві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди                                        13
вересня 2004 року; визначено, що розмір моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1. вказаним нещасним випадком, становить 15 тис.
грн.; відмовлено ОСОБА_1. у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з
Відділення моральної шкоди, заподіяної нещасним випадком на виробництві.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від                                    8 серпня
2007 року рішення Київського районного суду м.
Полтави від
10 лютого 2006 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги       ОСОБА_1. щодо стягнення з Відділення
моральної шкоди скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з
Відділення на користь ОСОБА_1. 15 тис. грн. моральної шкоди, 261 грн. 76 коп.
витрат на проведення психологічної експертизи, 30 грн. 03 коп. витрат на
правову допомогу. У решті рішення залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі Відділення просить
скасувати рішення апеляційного суду Полтавської області від                      8 серпня 2007 року та
залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права
та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для його обов'язкового скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Полтаві відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 8
серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк