Справа
№ 22 ц-491/2007 р.
Головуючий у 1- інстанції
РІШЕННЯ

IМ
Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20
лютого 2007 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого- ДьоміноїО.О.

Суддів          -
Мережко М.В.,
Коцюрби О.П.

При секретарі -Муханько О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 22 листопада 2006 р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до Вишневої міської ради, 3-я особа відділ ПРФО Києво-Святошинського РВ
ГУ МВС України в Київській області, КПЖЕГ „Південне" про визнання права
користування жилим приміщенням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін , дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

Встановила:

У березні 2006
року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання права користування
жилою площею за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що в спірній квартирі був
зареєстрований та проживав її чоловік ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3 ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

До спірної квартира позивачка поселилася зі згоди
чоловіка та його сина. Після смерті сина, ОСОБА_2 неодноразово звертався до
КПЖЕГ „ Південне"
з проханням зареєструвати позивачку у спірній квартирі, однак йому було
відмовлено з причин заборгованості по оплаті квартирної плати та комунальних
послуг.

Після смерті чоловіка позивачка залишилася проживати в
спірній квартирі, оскільки іншого житла у неї немає.

Позивачка вважає, що відповідно до ст.. 64 ЖК України, вона як член
сім"ї набула право на спірну жилу площу, оскільки поселилися як член сім'ї' наймача, користувалася
квартирою, ремонтувала її, постійно в ній проживала.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 22 листопада
2006 р. в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, як незаконне і
необгрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального
права, та постановити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до змісту ст,64 ЖК України до членів сім'!
наймача відносяться дружина наймача ,їх діти і батьки. Членами сім"ї
наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до вказаного, діти
наймача, незалежно від того, чи є вони неповнолітніми чи дорослими, відносяться
до членів сім'Т наймача, якщо вони проживають разом з ним.

За змістом ст..
64, 65 ЖК України наймач і члени сім"ї, що проживають
разом з ним набувають права користування одним жилим приміщенням у будинку
державного або громадського житлового фонду. Суд вирішуючи спори про право
користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, повинен
з"ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема : чи була письмова
згода на це всіх членів сім"ї наймача, чи прописані вони в даному жилому
приміщення, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони
з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлювалося угодою між цими особами, наймачем і членами сім"ї, що
проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Виходячи з положень ст..
33 Конституції України про гарантування громадянам свободи пересування і
вільного вибору місця проживання сама по собі наявність чи відсутність прописки
не може бути підставою як для визнання права користування жилим приміщенням за
особою, яка вселилася до наймача, так і для відмови в цьому.

Суд, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, виходив з
того, що позивачка не набула права користування жилою площею, оскільки нею
порушений порядок вселення до спірної квартири.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи спірна квартира була
надана ОСОБА_2 у 1965 році.

У 1991 році ОСОБА_1
поселилася у спірну квартиру зі згоди ОСОБА_2, з яким перебувала у фактичних
шлюбних відносинах, та його сина ОСОБА_3.

ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 08 вересня 1997 року.

У 2003
році ОСОБА_3 помер.

Як пояснила позивачка ОСОБА_1 ,вона з моменту поселення
до спірної квартири, проживала разом з чоловіком - ОСОБА_2 ,
вони вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, зробили ремонт в
кухні. Крім того, як пояснила позивачка, вони з чоловіком неодноразово
намагалися вирішити питання щодо її реєстрації в спірній квартирі після смерті
ОСОБА_3., однак чоловіку відмовляли, посилаючись на борг за квартирну плату та
комунальні послуги. Як пояснила позивачка,
борг виник у зв"язку з тим, що і вона і чоловік хворіли, пенсія у них
маленька, тому грошей не вистачало.

У 2006
році ОСОБА_2 помер.

Вирішуючи питання про визнання членом сім"ї наймача
ОСОБА_2 позивачки - його
дружини ,  колегія суддів приходить до висновку , що   вони вели спільне господарство несли
загальні витрати, надавали   взаємну
допомогу один одному, тобто проживали єдиною сім"єю.

Висновок суду першої інстанції щодо порушення ОСОБА_1
порядку вселення у спірну квартиру є безпідставним, оскільки і після смерті
ОСОБА_3. у 2003 році,
позивачка продовжувала проживати у спірній квартирі, її чоловік ОСОБА_2 не заперечував
проти цього, крім того, намагався вирішити питання щодо реєстрації позивачки.

Враховуючи дані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що   довів своє право користування спірною жилою
площею і його вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314,316,317,319, ЦПК України,
ст.хт. 64,65 ЖК
України , колегія
суддів ,-

Вирішила

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Киево-Святошинського районного суду Київської
області від 22 листопада
2006 р. - скасувати.
Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Вишневої міської ради, 3-я особа відділ
ПРФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, КПЖЕГ „
Південне" про визнання права користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
та може бути оскаржено протягом двох місяців до Верховного Суду України в
касаційному порядку.