Справа №2-440/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

05 березня 2007
року                                                                   м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого
судді                                           Лазаріва
О.Б.,

секретарів                                                         Дунди
Л.Р., Стефанюк Х.Я.,

з участю
позивача                                           ОСОБА_1.,

представника
позивача                                  ОСОБА_3.,

відповідачки                                                     ОСОБА_2.,

представника
відповідачки                            ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про поділ спільного майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовом до відповідачки про поділ спільного майна подружжя.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснив, що він з
відповідачкою спільно проживали з січня 1999 року, вони вели спільне
господарство, мали спільний бюджет. За час спільного проживання вони нажили
спільнопридбаного майна на загальну суму 91793 грн., зокрема, побудовано підвал
і обладнано балкон вартістю 3614 грн, відремонтовано кухню, ванну і санвузол,
облицьовано стіни керамічною плиткою загальною вартістю 2310 грн, зроблено в
квартирі евроремонт - 5932 грн, зроблено в квартирі автономне опалення - 8736
грн, оплачено вартість виконавчої техдокументації - 440 грн., придбано
автомобіль Опель Вектра за 43430 грн., встановлено захисні решітки на вікна
4632 грн, придбано комплект корпусних меблів - 1515 грн, кутову групу м»яких
меблів - 4150 грн, кутову тумбу під телевізор - 600 грн, придбано диван - 500
грн, розкладний стіл з лавками - 300 грн, телевізор Тошіба - 699 грн,
холодильник - 1734 грн, порохотяг - 375 грн, телевізор Соні - 3966 грн, газову
плиту - 600 грн, кухонну групу 750 грн, металічний гараж - 4040 грн., пральну
машину 1000 грн., виготовлено стелажі і драбину у підвал - 490 грн., змонтовано
люк у підвал - 100 грн, придбано два світильники - 450 грн, придбано сантехніку
на загальну суму 500 грн, овальні коврики для кімнат. Позивач просив розділити
згадане вище майно присудивши йому гараж, телевізор Тошіба та стіл, а з
відповідачки стягнути в його користь 40857 грн грошової компенсації за
неотриману частку в майні.

Відповідачка заявлений позов не визнала, суду пояснила,
що проживаючи з відповідачем вони ніколи не мали спільного бюджету, кожен жив
на свої кошти. Щодо проведення ремонту в квартирі то це було здійснено ще в
1998-1999 році, перед весіллям її сина, а тому відповідач ніякого відношення до
цього ремонту не має. Так само в 1999 році було проведено роботи по добудові
підвалу під балкон. Що стосується автомобіля Опель Вектра, то він був придбаний виключно на кошти
відповідачки (2000 доларів США,
які були виручені від проданого її власного автомобіля «ВАЗ - 2108» та 6350
доларів США, які вона
позичила в ОСОБА_5Відповідачка вказала, що єдиним спільно-придбаним майном є
металічний гараж, проте на нього вона теж витратила своїх власних коштів - 250
доларів США. З
врахуванням наведених та інших обставин просила в позові відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8 ОСОБА_9.,
ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_5., ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15.,
ОСОБА_16., ОСОБА_17., ОСОБА_18., ОСОБА_19., ОСОБА_20., ОСОБА_21., ОСОБА_22.,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 18.01.2000 року по 25.09.2006 року
перебували у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Документально підтверджено та знайшло своє відображення під час розгляду
справи те, що сторони за час шлюбу придбали наступне майно - металічний гараж,
телевізор «TOSHIBA 14CS2R», холодильник «SNAIGE RF-315/1501A», порохотяг «SAMSUNG VC-6015 VN» грн., сліл
розкладний з лавками, автомобіль «OPEL
Vectra», реєстраційний
номер НОМЕР_1вартістю, телевізор «СОНІ», пральну машинку автомат.

Суд звертає увагу на те, що пред»явивши позов позивач не довів, що інші
речі та виконані роботи, які він перелічив в своїй позовній заяві були виконані
під час шлюбу і при цьому сторонами було витрачено зазначені кошти. Допитані
судом свідки, як з боку позивача так і відповідачки, щодо добудови підвалу під
балконом та проведення в квартирі відповідачки евроремонту ОСОБА_7., ОСОБА_15.,
ОСОБА_20., дали зовсім протилежні покази про час проведення робіт, а тому суд
оцінює їх свідчення критично.

Критично судом оцінюються свідчення свідка ОСОБА_5. про те, що він позичив
відповідачці 6350 доларів США. Суд звертає увагу, що до цього часу свідок і
відповідачка один одного не знали, договір позики не посвідчувався нотаріально.
Проте, при розподілі між сторонами автомобіля «OPEL Vectra», суд
враховує суму амортизаційного зношення автомобіля 11830 грн. ( різниця від
купівельної ціни 40000 грн. та актом товарознавчого дослідження 28170 грн.)
а.с.163. Крім того, відмінусуванню підлягають 10000 грн. (2 тис. Доларів СІЛА),
які відповідачка використала на придбання автомобіля у зв»язку з реалізованим
її власного автомобіля «ВАЗ-2108». Даний факт підтверджується послідовними
поясненнями відповідачки ОСОБА_2. та матеріалами справи ( довідкою ДАІ НОМЕР_1року
та довідкою «Приватбанку» про рух коштів на рахунку ОСОБА_2.), а.с, 38,113,
114.

Суд також не бере до уваги представлені позивачем накладні на отримання
матеріальних цінностей, оскільки вони були придбані позивачем до одруження, а
саме в 1999 році та не підтверджено, що це саме ці матеріали пішли на
будівництво підвалу та добудову балкону (а.с.135,136,137,138,141).

Критично суд відноситься і до представлених позивачем накладних про
отримання лаків, шпатлівок і т.д., оскільки встановлено, що сторони під час
шлюбу жили разом, вели спільне господарство, в тому числі займалися утриманням
самого жилого приміщення в якому проживали, а в самих накладних прізвище особи,
що отримала товар зазначено ОСОБА_23, а не ОСОБА_24.

Не знайшли свого об»єктивного підтвердження і вимоги позивача про придбання
ним інших речей, що зазначені в позовній заяві, оскільки саме їх існування не
визнається відповідачкою та не підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до ст.Ю ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, розподілу між сторонами підлягає наступне
майно - металічний гараж вартістю 4040 грн., телевізор «TOSHIBA 14CS2R»
вартістю 699 грн., холодильник «SNAIGE RF-315/1501A»
вартістю 1757,50 грн., порохотяг «SAMSUNG VC-6015 VN»
вартістю 351,50 грн., сліл розкладний з лавками вартістю 300,47 грн.,
автомобіль «OPEL Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1вартістю 18170 грн. (28170
грн. - 10000 грн.), телевізор «СОНІ» вартістю 3966 грн., пральна машинка
автомат вартістю 1000 грн., два овальні килими вартістю 600 грн. (380 та 220),
(а.с.23,24, 48, 140, 142, 144, 163, 222).

На підставі
викладеного, ст.ст. 60,69,70 СК України, ст.ст.368, 372 ЦКУкраїни, керуючись

ст.ст., 10,213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольними частково.

Поділити між
сторонами як спільне подружнє майно та присудити :

ІОСОБА_1 - металічний гараж вартістю 4040 грн., телевізор «TOSHIBA 14CS2R»
вартістю 699 грн., холодильник «SNAIGE RF-315/1501A»
вартістю 1757,50 грн., порохотяг «SAMSUNG VC-6015 VN»
вартістю 351,50 грн., сліл розкладний з лавками вартістю 300,47 грн. на
загальну суму 7148,47 грн.

2. ОСОБА_2- автомобіль «OPEL Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1вартістю 18170 грн. (28170
грн. - 10000 грн.), телевізор «СОНІ» вартістю 3966 грн., пральну машинку
автомат вартістю 1000 грн., два овальні килими вартістю 600 грн. (380 та 220)
на загальну суму 23736 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_18293,76 грн. грошової компенсації за
неотриману частку в майні.

В решті позову
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
У разі подачі заяви про апеляційне оскарження але апеляційна скарга не була
подана у двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до
апеляційного суду Івано-Франківської

області може бути подано протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення, апеляційна скарга

на рішення подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження,

через Івано-Франківський міський суд.