overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11
червня 2007 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Лященко  Н.П., Прокопчука Ю.В., Пшонки М.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду
Київської області від 31 серпня 2006 року та рішення апеляційного суду
Київської області від 17 листопада 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 в
своїх та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на частину квартири, визначення порядку користування квартирою,
вселення, визнання недійсним свідоцтва про власність та відшкодування моральної
шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною
власністю частини квартири та її поділ,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2006 року позов ОСОБА_1 та
зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково: визнано спільною сумісною
власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 1/19 частку квартири АДРЕСА_1, а частки кожного з
них - відповідно по 1/38; присуджено ОСОБА_3 належну ОСОБА_1 1/38 частку
квартири, стягнено з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 8 985 грн. в рахунок грошової компенсації; стягнено з ОСОБА_1 на
користь  ОСОБА_3 498 грн. 18 коп.
вартості ремонтних робіт, 84 грн. 18 коп. судових витрат та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; вселено ОСОБА_2 в квартиру;
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1000 грн. в рахунок моральної шкоди,
заподіяної неповнолітньому ОСОБА_2,  та
59 грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішенням апеляційного суду
Київської області від 17 листопада 2006 року рішення міськрайонного суду
частково змінено: в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1000 грн.
моральної шкоди скасовано і в цій частині відмовлено у задоволенні позовних
вимог. У решті - рішення залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати постановлені судові рішення, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та
процесуального права колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 31 серпня 2006 року та рішення апеляційного суду
Київської області від 17 листопада 2006 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Н.П.Лященко

Ю.В.Прокопчук

М.П.Пшонка
Справа № 2-197/2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2007 року
Первомайський міськрайонний суд Харківської області в складі: судді - Зеленського
В.В.,

при секретарі -
Лукіновій О.О., розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні в
м. Первомайський Харківської області
цивільну   справу   за
позовом   ОСОБА_1 до   ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить задовольнити позовну заяву, посилаючись
на такі докази.

З відповідачкою
знаходиться в шлюбі з 19
червня 2004 року,
зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Первомайського
міського управління юстиції Харківської області, актовий запис НОМЕР_1. Від спільного
життя мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спільне життя у сторін не склалося, протягом спільного життя сторони втратили
почуття любові та поваги один до одного в результаті постійних сварок.
Шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства припинені рік тому.
Вважає, що сім'я розпалася остаточно. Просить розірвати шлюб з відповідачкою.

Відповідачка в
судове засідання з'явилася, позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна.

Суд, встановивши
обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, вважає позовні вимоги
законними, обґрунтованими та в повному обсязі підтвердженими матеріалами справи.

Сторони дійсно
знаходяться в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Судом
встановлено, що примирення неможливе, в зв'язку з тим, що сімейні стосунки та
ведення спільного господарства між сторонами припинені рік тому. Тому шлюб
необхідно розірвати.

Витрати по оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4,213-215,218,
ЦПК України, ст. 112
СК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем м. Первомайський Харківської області та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженкою м. Первомайський Харківської області, зареєстрований 19 червня 2004 року у Відділі
реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції
Харківської області, актовий запис НОМЕР_1.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з Каскова Костянтина Михайловича на
користь держави 8 грн. 50 коп.
Відповідачку від сплати держмита звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської
області через Первомайський міськрайонний суд в наступному порядку: заяву про
апеляційне оскарження рішення суду подається протягом 10 днів з дня
проголошення рішення; апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-437/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 січня 2007 року Ленінський
районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого........................................................ І.А.
Циганаш

при секретарі........................................................ О.М.Балануци

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр
науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за теплову енергію,-

Встановив:

Позивач
звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що
відповідач проживає АДРЕСА_1, і своєчасно не сплачує за послуги
теплопостачання, заборгованість складає 674
грн. 34 коп. Просить стягнути з відповідача вказану суму, а також
понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Представник
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

Відповідач
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що відповідач проживає АДРЕСА_1, заборгованість відповідача за
спожиту теплову енергію станом на 01.11.2006р.
складає 674 грн. 34 коп.
Відповідно до ст. ст. 67,
68 ЖК України квартиронаймач зобов'язаний своєчасно розраховуватися за
комунальні послуги у визначені законом строки.

За наведених
обставин суд вважає - можливим позовні вимоги задовольнити, стягнути з
відповідача борг за теплову енергію в сумі 674 грн. 34 коп.

Відповідно до
вимог ст. 88 ч.3 ЦПК
України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі
51 грн.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 67,
68 ЖК України, п.п. 14,
17, 34, 35 "Правил користування приміщеннями та прибудинкової
територіями", ст. ст. 509,
512, 525, 526 ЦК України, ст. ст. 10,
11, 57, 60, 79, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ДП
"Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій
Української нафтогазової академії" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП "Кіровоградтепло"
ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" ( р/р 3161 в КФ " Приватбанк " м. Кіровограда, МФО 323538, код 33142568 ) заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 674 грн. 34 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі ЗО грн., а всього: 704 грн. 34
коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави сумі 51 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення Ленінського райсуду м. Кіровограда може бути подано протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Кіровоградському апеляційному суду через Ленінський райсуд м. Кіровограда.

Суддя-підпис

З оригіналом звірено

Суддя
Ленінського районного

суду м. Кіровограда                                                                                  Циганаш
І.А.
У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

8 травня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

Романюка
Я.М.    Левченка
Є.Ф.,      Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом
державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3  про визнання
недійсним ордерів, виселення з житлового приміщення та зняття з реєстраційного обліку,
за касаційною скаргою державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний
завод" на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2006 року,

в с т а
н о в и л а :

в листопаді 2005 року ДП
"Дарницький вагоноремонтний завод" звернулося до суду із позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3  про визнання
недійсним ордерів, виселення з житлового приміщення та зняття з реєстраційного
обліку, посилаючись на те, що відповідачі незаконно проживають у гуртожитку, що
знаходиться на балансі  ДП "Дарницький
вагоноремонтний завод", оскільки ОСОБА_1 звільнилася з роботи на
підприємстві.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 21 серпня 2006 року позов
задоволено.

Ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 23 листопада 2006 року це рішення скасовано, а справу
направлено на новий розгляд.

В касаційній скарзі ДП "Дарницький вагоноремонтний завод" просить
скасувати зазначену ухвалу апеляційного суду, посилаючись на її
необґрунтованість та порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час
розгляду  справи  в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального  чи процесуального  права і не
може  встановлювати або (та)
вважати доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судову ухвалу постановлено з
додержанням судом норм матеріального та процесуального права і підстави для її
скасування відсутні.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Касаційна
скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала залишенню без змін.

Керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного
підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" відхилити.

Ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф. Левченко

М.П.
Пшонка
Справа
№2-18 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 січня 2007 року                                                                             Біляївський
районний суд

Одеської області

у
складі: головуючого судді -Бобуйок Л.Д.
при секретарі - Гречанюк
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вигодянської сільської ради Біляївського району про
визначення додаткового строку для прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом і просять визначити
додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті їхньої
матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
складається з житлового будинку АДРЕСА_1 з
надвірними спорудами.

Свої вимоги мотивують тим, що вони є спадкоємцями за законом, але в зв'язку
з відсутністю коштів необхідних для оформлення спадщини і ОСОБА_2 далеко
мешкає, своєчасно не звернулися до Біляївської державної нотаріальної контори з
приводу оформлення спадщини.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але подав до суду
заяву, якою позов визнає повністю і просить справу розглянути у їх відсутність.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 діючий від свого
імені і від ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_3 - мати
позивачів, згідно свідоцтва про смерть (а.с.9). Після її смерті залишилась
спадщина - житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, згідно договору
купівлі-продажу житлового будинку від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-11). Позивачі звернулися
до Біляївської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину,
але їм було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як пропущений
строк на прийняття спадщини (а.с.5-6).

Згідно п.З ст. 1272
ЦК України заявник має право на визначення додаткового строку для прийняття
спадщини, який ним пропущений з поважної причини.

Враховуючи викладене, суд вважає , що позов
обгрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 10,
11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1222,
1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття
спадщини - три
місяці, що залишилась після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Строк відраховувати з дня набрання
рішенням законної сили.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бити
подано протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на
рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.29 5 ЦПК України,
через Біляївський райсуд.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
лютого 2007
року                                  Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Ковтуновича О.В. при секретарі:
Бончик А.П. за участю позивачки

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що із відповідачем по справіОСОБА_2
перебуває у зареєстрованому в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Від спільного проживання
народилася:

-
дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Відповідач по справі не надає сім'ї матеріальної допомоги та коштів на
утримання дитини. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на
утримання дитини в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку, але не менше 30% прожитого мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду.

Відповідач в судове засідання не з'явися, хоча належним чином був
повідомлений про день та час слухання справи в суді, причини його неявки суду
не відомі.

Відповідно до ст. 180
Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати
свою дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 183
СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення
найстаршою дитиною повноліття.

На підставі вищесказаного, враховуючи те, що на утриманні
позивачки знаходиться неповнолітня дитина, враховуючи
матеріальний стан обох сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати аліменти в
розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30%
прожитого мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з моменту подачі
позовної заяви до суду щомісячно.

Керуючись ст.ст. 180
- 185 Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Винести заочне рішення. Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4
народження, жительки АДРЕСА_2,
аліменти на утримання:

-
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30%
прожитого мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з моменту
подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави держмито по справі
в розмірі 51 гривні
та 7грн. 50коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення цивільного процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження
або апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження
може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом
двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд.
Справа
№2-178/07
Рішення

іменем України

23 лютого 2007 року.

Великоновосільківський
районний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Єфименко
В.І., при секретарі Тахтарвой Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Велика
Новосілка справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи -
державна нотаріальна контора Великоновосільківського районного округу та
виконком Октябрьської сільради Великоновосільківського району До­нецької
області про встановлення факту належності 1/2 частки на праві приватної
сумісної власності в квартирі за померлим ,-встановив
:

Заявник ОСОБА_1
знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2  з01.07.1963
року по день його смерті -ІНФОРМАЦІЯ_1. В
період сумісного проживання ,
вони 30.04. 1996 року
приватизували квартиру АДРЕСА_1.
Після смерті чоловіка залишилась спадщина у вигляді 1/2 частки в цій
квартирі , але
нотаріус не переоформляє її на неї,
оскільки в свідоцтві про право власності на житло не вказана частка, яка
належить спадкодавцю. В зв*язку з цим ОСОБА_1
просить встановити факт про належність ОСОБА_2.на праві сумісної часткової власності   1/2 частки в вищевказаній квартирі. В
судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги.
Заінтересована особа-виконком Октябрської селищної ради надав суду письмову
заяву ,в якій просить задовольнити вимоги ОСОБА_1,
розглянувши справу за відсутності його
представника.Нотаріус в судове засідання не з*явився, хоча був
повідомлений в уста­новленому порядку.

Заслухавши пояснення представника
заявника ОСОБА_3.,перевіривши матеріали спра­ви, суд вважає за необхідне
заявлені вимоги задовольнити за таких підстав. З свідоцтв про одруження і
смерті вбачається, що заявник ОСОБА_1
дійсно перебу­вала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За час
сумісного проживання, вони
шляхом приватизації, придбали в спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_1,
але без визначення розміру часток за кожним у цій спільній частковій власності, що вбачається з
свідоцтватва про власність на житло, виданого згідно з   розпорядженням Великоновосільківської
райдержадміністрації НОМЕР_1. ОСОБА_1
є єдиною спадкоємицей першої черги після смерті чоловіка і тому вона не
зможе без встановлення факту належності йому, як спадкодавцю,
конкретної частки в приватизованій квартирі, переоформити  її в
нотаріальній конторі на своє ім*я. У відповідності до ч. 1 ст.357 ЦК України частки у
праві спільної часткової власності вва­жаються рівними.

На підставі
викладеного,керуючись ст.ст.355,356,357 ЦК
України ст.ст.234,256 ЦПК України,-вирішив:

встановити
факт,що ОСОБА_2,який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1,мав 1/2 част­ку
права приватної власності у спільнії частковії власності-квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Великоновосі­льківський
райсуд шляхом
подачі в 10 денний
строк з дня його проголошення заяви про апе­ляційне оскарження іподанням після
цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в поряд­ку ст.295 ч.4 ЦПК України.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Яреми А.Г.,

Левченка Є.Ф.,

Шабуніна В.М.,

розглянувши  в
попередньому судовому засіданні у м. Києві 22 січня       2007 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва, третя особа - Київська
міська державна адміністрація, про зобов'язання надати квартиру за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 16 травня 2005 року та ухвалу  Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого  2006 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1.  звернувся до суду із
зазначеним  позовом, посилаючись на те,
що з 29 січня 2002 року він зарахований на квартирний облік та, як майор запасу
Збройних Сил України,  включений до
списку осіб на позачергове отримання квартири.

У передбачений законодавством тримісячний строк житло йому надано не було.

На неодноразові звернення до відповідного органу, йому надавалися відповіді
щодо надання йому  житла в порядку
черговості.

Вважаючи, що має першочергове право на отримання житла, просив його вимоги
задовольнити.

Рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 16 травня
2005 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого
2006 року, в задоволенні позову відмовлено.

У обгрунтування
касаційної скарги ОСОБА_1. посилається на невідповідність висновків судів
обставинам  справи, неправильне
застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального
права  та ставить питання про скасування
судових рішень й ухвалення нового рішення щодо задоволення його позову.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для
скасування  судових рішень  відсутні.

Відповідно до ч.
1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду  справи  в
касаційному   порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може  встановлювати
або (та) вважати доведеними
обставини,  що  не
були  встановлені  в
рішенні   чи відкинуті   ним,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено порушення або
неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 16 травня 2005 року та ухвалу  Апеляційного суду м. Києва від 17 лютого  2006 року відхилити і залишити вказані судові рішення без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Левченко Є.Ф.

Шабунін В.М.