Справа №2-5168
2005  рік Справа №2-340
2006  рік Справа № 2-124
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2007 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого -
судді Іващенко CO. при секретарі судових засідань - Ворон Ю.В., Бакшеєвій
А.В. розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Харківської міської ради про припинення сумісної часткової власності, реальному
виділенні частини житлового будинку, надвірних будівель, визначення порядку користування
земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа - Харківська міська рада, про поновлення порушеного
права, усунення перешкод у праві власності, зносі самовільно збудованих
будівель та обладнання, стягнення
моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Харківської міської ради про припинення сумісної
часткової власності, реальному виділенні частини житлового будинку, надвірних будівель,
визначення порядку користування земельною
ділянкою, стягнення моральної шкоди.

Позивач в
обґрунтування своїх вимог за позовом зазначав, що предметом спору є домоволодіння
АДРЕСА_1, зазначене домоволодіння належить на праві приватної
власності двом господарям: ОСОБА_1 - 32/100 частин згідно з договором дарування від 08.10.1999 року, а
також ОСОБА_2 - 204/300 частин спірного домоволодіння
згідно з договором купівлі-продажу від 01.06.1997 року. Домоволодіння розташовано на земельній ділянці площею 552 кв.м,
порядок користування земельною ділянкою
не визначений, тому вона перебуває у загальній спільній власності. Дійсна
вартість 32/100 частин домоволодіння,
що належать позивачу на праві власності, згідно оцінки КП „ХарківМіськБТІ" складає 10164 гривні.
Відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку не бажає проводити виділ своєї долі в спірному домоволодінні в натурі і
визначити порядок користування
земельною ділянкою. Відповідач ОСОБА_2 не бажає підтримувати добросусідські відносини, а, навпаки, вона
постійно влаштовує скандали з приводу того, що позивач реконструював частину даху над своєю прибудовою, оскільки вона
протікала, підчас скандалів вона
перерізала телефонний провід, пошкодила водостік, реконструйованого даху,
забила два вікна позивача шифером і сіткою „рабицею", облаштувавши таким
чином вольєр для свого пса, розбила ломом частину фундаменту прибудови
позивача, крім того відповідач постійно
висловлюється на адресу позивача і членів його сім'ї нецензурною лайкою, чим принижує їх честь і гідність, неодноразово
погрожувала позивачу і членам його сім'ї застосуванням газової зброї. Позивач змушений був викликати міліцію для
свого захисту та захисту членів його
сім'ї. Відповідач ОСОБА_2 категорично відмовляється розмовляти з працівниками міліції і погрожувала їм
застосуванням газової зброї, стверджуючи, що вона має на це право. Позивач змушений був звертатися
з заявою до виконкому Фрунзенської районної
ради м.Харкова за захистом своїх законних прав та інтересів, йому було
рекомендовано звернутися з позовом до суду. Така поведінка відповідача
спричиняє моральні страждання
позивача і переживання, порушує нормальний порядок життєдіяльності позивача та членів його сім'ї. Спричинену
протиправними умисними діями відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду позивачу та членам його сім'ї позивач оцінює в
5500 гривен. Протиправна поведінка
відповідача ОСОБА_2 змусила позивача звернутися до суду з позовом про зупинення спільної долевої власності,
про реальний виділ частини жилого будинку,
надвірних будівель і визначення порядку користування земельною ділянкою. Позивач вважає, що виділ долі має бає бути
виконаний таким чином, щоб позивач мав максимальну
ізоляцію від відповідача ОСОБА_2 У зв'язку з чим позивач просить виділити йому
в натурі 32/100 частин в домоволодінніАДРЕСА_1, що складаються з частини житлового будинку літера А-1 (приміщення літера
2-1 площею 4,9 кв.м, літ. 2-2 площею
5, 7 кв.м., літера 2-3 площею 12, 8 кв.м., літера 2-4 площею 12, 6 кв.м, літера
2-5 площею 4, 0 кв.м., літера II площею 5,1 кв.м,
літера III площею 6,8
кв.м., літера а2 площею 2, 1 кв.м) і відповідну частину надвірних
будівель, відповідачу ОСОБА_2 просить виділити в натурі 204/300 частин в
домоволодінніАДРЕСА_1, що складаються з частини житлового будинку літера А1
(приміщення літера 1-4 площею 17, 0 кв.м і літера 1-5 площею 8, 3 кв.м), жилі пристройки літера А1-1 (приміщення літера 1-3 площею 10,0 кв.м
і літера 1-2 площею 9, 7 кв.м), пристройки літ. A3
(приміщення літера 1-6 площею 13, 8 кв.м і літера 1-7 площею 8, 3 кв.м), сіни
літера 1-1 площею 5,5 кв.м тамбур літера 1 площею 1, 9 кв.м, крильце літера А6 площею 3,
34 кв.м, а також відповідну частину надвірних будівель. Також позивач просить визначити між
ним та відповідачем ОСОБА_2 порядок користування земельною ділянкоюАДРЕСА_1, стягнути
з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму спричиненої моральної шкоди у
розмірі 5500 гривен.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа -
Харківська міська рада, про поновлення порушеного права, усунення
перешкод у праві власності, зносі самовільно збудованих будівель та обладнання, відшкодування моральної
шкоди.

В обгрунтування
своїх вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2. зазначила, що
жилий будинок з надвірними будівлями, розташований в АДРЕСА_1, належить їй на
праві власності - 204/300 частини або 68/100 частин згідно договору
купівлі-продажу, а також ОСОБА_1 - 32/100 частини згідно договору
дарування. Відповідач ОСОБА_1, не узгодивши з позивачем, співвласником будинку, виконав
прибудову другого поверху до своєї частини жилого будинку, ця прибудова супроводжувалась
закладанням газового вводу, для облаштування якого відповідач за відсутністю
позивача ОСОБА_2 на земельній ділянці з боку земельної ділянки, яким користується позивач ОСОБА_2., виклав суцільну кам'яну стіну, облаштував на самовільно
збудованій частині будинку (другий поверх) електричний щиток,
перегородивши до нього доступ з боку приміщення на горищі. На проведення газового вводу
відповідач ОСОБА_1 не має відповідного дозволу про безпеку своїх перебудов,
також відсутній технічний висновок з питання можливості експлуатації ним другого поверху
і відповідності збудованих самовільних прибудов необхідним нормам СНІП.
Самовільна прибудова ОСОБА_1 має дві опори, які відповідач без відповідного дозволу у 2004
році розташував по вулиці - на міській землі. Відповідач ОСОБА_1 не пропонував
ОСОБА_2 робити реконструкцію будівлі спільно, порушив права ОСОБА_2 як власника і
користувача жилого приміщення, вчинив своїми діями перешкоду в користуванні
комунікаціями, оскільки внаслідок незаконного будівництва жилого приміщення, без
відповідного дозволу і документації, без дозволу ОСОБА_2 на проведення будівельно-монтажних
робіт, ОСОБА_1 обмежив доступ ОСОБА_2 до електро і газо вводів. На
момент виконання незаконного будівництва ОСОБА_1 самостійним чином, без проектної документації
на електроенергію переніс до себе електроввід і не пускає позивача ОСОБА_2 до нього, проведення нової лінії електрики без
спричинення шкоди ділянці ОСОБА_2 не можливо через висоту незаконної прибудови.
Відповідач ОСОБА_1 самовільно заклав трубу сумісного газопроводу, порушивши
всі допустимі норми експлуатації, а саме ДНБ В.2.5-20-2001
„Газопостачання". Газовим господарством Фрунзенського району м.Харкова
було винесено припис на усунення порушень, оскільки це  небезпечним для життя. Оскільки ОСОБА_1 не
має наміру усувати зазначені порушення протягом більше шести місяців, не звертався до ОСОБА_2 з
питань усунення зазначених порушень, позивач була змушена, щоб не вимкнули газ, а в
неї вдома малолітня дитина, робити собі окремий газовий ввід, що потребувало певних
матеріальних затрат, душевних переживань протягом всього того часу, як наслідок чого -
потрачений час на лікування, на сьогоднішній час позивач часто знаходиться на
лікарняних, крім того ОСОБА_1 перешкоджав ОСОБА_2 проводити окремий газовий ввід,
матеріали по даному факту знаходяться у Фрунзенському РВ ГУМВС України в
Харківській області. Будівельні роботи ОСОБА_1 проводились в любий час доби, порушуючи сон та
спокій позивача ОСОБА_2, в кімнатах потріскалась стеля, для проведення ремонту
позивач ОСОБА_2. не має доступу до
комунікацій. Ділянка землі, що виділена під обслуговування домоволодіння з 1952 року
поділена огорожами, у 2004 році позивач ОСОБА_2. замінила
старі огорожі на нові, зовнішня огорожа при проведенні незаконного будівництва
ОСОБА_1 була пошкоджена, у зв'язку з чим позивач ОСОБА_2. змушена була поставити нову. Долі домоволодіння були поділені між
власниками на момент приватизації в травні 2004 року колишнім
власником - ОСОБА_3, до купівлі частини будинку Позивачем ОСОБА_2 Фрунзенською
районною радою м.Харкова було винесено рішення про виділ ідеальних долей.
Відповідно до попереднього плану техпаспорту і поясненнями
ОСОБА_3 - раніше дах над нежилою прибудовою ОСОБА_1 був плоский, покритий руберойдом, на
цьому даху знаходився підвід електроенергії на весь будинок, ніякого горища на
прибудові не було. ОСОБА_1. внаслідок самовільно будівництва перегородив стіною спільне
приміщення на горищі, з цього приводу позивачем ОСОБА_2 був викликаний
працівник МЧС Орджонікідзевського району М.Харкова, якого ОСОБА_1 до себе не впустив,
оскільки порушив вимоги п.1.42. Сніп 2.08.01.-89 „Жилі будинки", в яких
зазначено, що розділяти приміщення на горищі на окремі приміщення по нормам
пожежної охорони забороняється. ОСОБА_1 і члени сім'ї, не дивлячись на
неодноразові зауваження органів виконавчої влади про підтримання добросусідських
відносин, постійно провокує скандали, втягує в них сусідів по вулиці, з якими у
позивача ОСОБА_2 раніше були теплі взаємовідносини. Своїми вчинками ОСОБА_1 принижує
репутацію позивача ОСОБА_2, що призводить її до душевних страждань. ОСОБА_1 протягом
трьох років спричиняє позивачу ОСОБА_2 матеріальну та моральну шкоду шляхом
образ, брехні і знищення частини будинку ОСОБА_2 В 2006 році, ОСОБА_1 спеціально,
прямо під стінами прибудови ОСОБА_2, приблизно 80 см., висадив плодово-ягідні дерева. Норми висадки зазначених дерев складає 5
метрів від стін будівлі, оскільки через деякий час вони почнуть руйнувати
фундамент. На прохання позивача ОСОБА_2 пересадити дерева, ОСОБА_1 відповів відмовою
в грубій нецензурній формі, у зв'язку з чим у неї підвищився тиск. Позивач ОСОБА_2. сприймає це як умисні, свідомі дії, направлені на
знищення її майна, після таких дій з боку сусіда вона запропонувала ОСОБА_1
купити його частину будинку, оскільки вона менша, на що ОСОБА_1 відповів, що змусить
продати її частину будинку за ціною БТІ. ОСОБА_1 самовільно переробив собі ввід чи
вводи, чи каналізацію до будинку, заява про це знаходиться на розгляді у Фрунзенській
районній раді м.Харкова, при цьому він знову не надав жодного документа, який би підтверджував
законність його дій, крім того розрив всю вулицю, в'їзд з боку вул.Кошового до будинку
став неможливим, пройти до дороги пішоходу неможливо. ОСОБА_1 кидав у сторону
позивача каміння, його поведінка та
поведінка його дружини є агресивною, протизаконною.

У судовому
засіданні позивач за основним позовом ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги
у повному обсязі, просив розділити домоволодіння АДРЕСА_1, виділивши йому
32/100 частин, згідно варіанту №2 будівельно-технічної експертизи,
визначити порядок користування спільною земельною ділянкою, також позивач ОСОБА_1 просив
стягнути з ОСОБА_2 на його користь завдану йому та його сім'ї моральну шкоду у
розмірі 5500 гривен, яка виражається у постійній брехні ОСОБА_2, звернення її з
наклепами до всіх інстанцій, постійні сварки та скандали, які влаштовує  ОСОБА_2, підчас одного з таких скандалів вона перерізала телефонний кабель позивача, пошкодила
водостік, який він зробив своїми руками, забила два його вікна шифером, розбила
частину
фундаменту його прибудови, постійно висловлюється нецензурною лайкою на його
адресу та на адресу його сім'ї. Зустрічний позов ОСОБА_1 не визнав, пояснивши
суду, що його прибудова є його приватною власністю і не бере участі в долях
спільної долевої власності, прибудова узаконена рішенням Фрунзенської
районної ради м.Харкова від 18.02.1997 року, ще до того, як він і ОСОБА_2. придбали частини домоволодіння, реконструйований
дах над зазначеною прибудовою теж є його приватною власністю, підчас реконструювання
даху спільний житловий будинок і спільна земельна ділянка задіяні не були.
Реконструйований дах не є прибудовою, оскільки над вже узаконеною у 1997 році прибудовою
можна проводити реконструкцію на висоту і глибину. ОСОБА_2. користується спільним входом на горище і дах ОСОБА_1 не заважає їй,
оскільки з боку ОСОБА_1 не було входу на горище спільного будинку. Газова труба
проходить по стіні частини будинку ОСОБА_2, де з 2004 року нею був побудований вольєр для
собаки, працівників газової служби, які декілька разів приїжджали, ОСОБА_2. не пускала, оскільки має велику заборгованість
по сплаті за газ, частина газової труби була закладена у 2002 році, коли ОСОБА_1, за
згодою ОСОБА_2, обклав весь жилий будинок цеглою, до конфліктів у 2004 році ОСОБА_2. претензій не мала.

Представник позивача за основним
позовом ОСОБА_4 основний позов підтримала у повному обсязі, зустрічний позов
ОСОБА_2 не визнала, пояснивши, що у сім'ї ОСОБА_1 склались недобросусідські
відносини з ОСОБА_2, яка постійно звертається з наклепами у всі інстанції, розбила
їм вікно, перерізала телефонний кабель, представник позивача переконана, що це зробила ОСОБА_2., оскільки перед цим ОСОБА_2. телефонувала
їм, погрожувала, висловлювалась нецензурною лайкою.

Відповідач за основним позовом та
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2. основний позов
не визналаі, пояснивши суду, що вимоги ОСОБА_1 щодо виділу в натурі частин
домоволодіння є безпідставними, оскільки долі вже виділені, про що зазначено у договорі
купівлі-продажу та договорі дарування, є документи, на які підтверджують право власності на
частини жилого будинку і надвірних будівель, приміщення вже закріплені за кожним з
господарів. Щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, ОСОБА_2. просила відмовити у задоволенні позовних вимог,
оскільки земельна ділянка не приватизована, є власністю Харківської міської ради.
Моральну шкоду, про яку заявив ОСОБА_1, ОСОБА_2. не визнала,
оскільки ОСОБА_1 у своєму позові не вказує жодного правдивого
факту. Зустрічний позов ОСОБА_2, підтримала у
повному обсязі, пояснивши, що у неї завжди були мирні, дружні стосунки з сусідами, до
того часу, поки не переїхала сім'я ОСОБА_1. ОСОБА_1 почав проводити самовільне будівництва,
ні з ким це не узгодивши, що призвело до того, що ОСОБА_2. змушена була проводити газовий ввід, переживати масу незручностей. У
зв'язку з самовільним будівництвом ОСОБА_1 зайняв частину міської землі, яка не
є його власністю. Після постійних конфліктів з ОСОБА_1 у ОСОБА_2 спостерігається різке погіршення
здоров'я.

Представник відповідача
за основним позовом та представник позивача за зустрічним позовом
ОСОБА_5основний позов не визнала, оскільки долі домоволодіння в натурі вже виділені,
порядок користування жилими приміщенням та надвірними будівлями вже був визначений на
момент придбання ОСОБА_2 частини домоволодіння, тому вимоги ОСОБА_1 є
безпідставними. Зустрічний позов представник відповідача за основним позовом
ОСОБА_5підтримала у повному обсязі, пояснивши суду, що протягом останніх трьох
років сім'я ОСОБА_1 веде себе дуже агресивно, не підтримує добросусідські
відносини, до переїзду ОСОБА_1, у сім'ї ОСОБА_2, були завжди дружні відносини з
сусідами, завжди допомагали одне одному, ОСОБА_1 ж ведуть себе не по-сусідськи,
можуть в любий час проводити ремонтні роботи, незважаючи що в у ОСОБА_2, мешкає
маленька дитина. ОСОБА_2 скандали з сусідами сприймає дуже близько до серця,
болісно на це реагує, після постійних скандалів, на грунті неприязних відносин з сусідами, її
стан здоров'я погіршився, вона переживає постійні стреси, нервові
зриви. ОСОБА_1 був закладений газовий ввід, газова труба, яка
проходила до будинку, опинилась замурованою в стіні, внаслідок незаконного будівництва
ОСОБА_1, вдома у ОСОБА_2 маленька дитина, у зв'язку з чим працівники газової служби
для безпеки сім'ї ОСОБА_2 порадили зробити окремий газовий ввід, що коштувало
чималих зусиль та коштів. В процесі реконструкції даху ОСОБА_1 пошкодив електричний
ввід, сім'я ОСОБА_2 залишилась на деякий час без світла, через що перегорів
відеомагнітофон. ОСОБА_1 постійно погрожує ОСОБА_2 та членам її сім'ї.

Представник відповідача за основним
позовом та представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 основний
позов не визнала, пояснивши суду, що виділ домоволодіння
в натурі вже відбувся, що підтверджується правовстановлюючими документами, визначити порядок користування
земельною ділянкою не можливо, оскільки земля є власністю Харківської міської ради, моральна шкода, пред'явлена
ОСОБА_1 є безпідставною, нічим не
підтвердженою, зустрічний позов просила задовольнити у повному обсязі,
зазначивши, що всі жили спокійно, поки ОСОБА_1 не почав незаконне самовільне будівництво мансардного поверху, у зв'язку з чим
ОСОБА_2 понесла значні матеріальні затрати зазнала моральних страждань.

Представник
відповідача за основним позовом та представник третьої особи за зустрічним
позовом - Харківської міської ради, Маринушкіна Л.В., яка діє на підставі довіреності
проти задоволення основного позову заперечувала, зустрічний позов підтримала в частині
знесення самочинної прибудову, виходячи з наступного. Законодавством передбачено
право власності на право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання
її власником або користувачем документа (державного акту), що посвідчує право
власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної
реєстрації.
Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної
реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється. Вказані документи є правовою підставою для користування
земельною ділянкою, крім того їх перелік є виключний і не передбачає користування
земельною ділянкою на підставі інших документів. Лише підприємства, установи,
організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації
інвалідів України, їх підприємства, установи та організації набувають права постійного
користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності. Землі, які
належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною
власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім
земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких
розташовані об'єкти комунальної власності. У матеріалах справи відсутні документи, які
підтверджують право власності або право користування ОСОБА_1 на спірну земельну
ділянку по АДРЕСА_1 Таким чином власником зазначеної ділянки є
територіальна громада в особі Харківської міської ради, тобто у ОСОБА_1 відсутні правові
підстави вимагати визначення порядку користування вищезазначеною земельною
ділянкою. Також Харківська міська рада заперечує проти вимог ОСОБА_1 виділити частини
житлового будинку з надвірними будовами виходячи з наступного. Майно, що є у власності двох
або більше осіб належить їм на праві спільної власності, майно може належати особам
на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності, таким чином
будинокАДРЕСА_1 знаходиться у спільній частковій власності, частка у праві
спільної часткової власності переходить до набувача за договором з моменту
укладання договору. Таким чином частки кожного із співвласників будинку були
визначені відповідно договорів купівлі-продажу часток будинку у сторін.
Стосовно зустрічного позову представник Харківської міської ради підтримала вимоги
ОСОБА_2 щодо знесення самочинної прибудови, пояснивши суду, що розпорядження
майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх
власників. Забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після
виникнення права власності чи права користування земельною
ділянкою у порядку, передбаченому законом та отримання дозволу на
виконання будівельних робіт. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Таким чином прибудова, яка збудована ОСОБА_1 є самочинною і підлягає знесенню.

Суд, вислухавши
пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази
у їх сукупності, вважає позовні вимоги за первісним позовом такими, що не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно договору
дарування частини будинку від 8.10.1999 року, ОСОБА_1 належить 32/100
частини житлового будинку АДРЕСА_1 з належною часткою надвірних споруд, що
знаходиться по АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 згідно з договору купівлі-продажу від 01.06.1997
року належить 204/300 частини будинкуАДРЕСА_1, при цьому на
зазначені частини домоволодіння 21.01.1997 року виготовлені технічні паспорти
на жилі
будинки індивідуального жилого фонду, які містять план земельної ділянки, план будівлі,
експлікацію до плану будинку і характеристику будівель та споруд.

Відповідно до ст.. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності
двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної* власності
(спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на
праві спільної сумісної власності. Спільна власність являється частковою, якщо договором або
законом не встановлена спільна сумісна
власність на майно.

Таким чином
будинокАДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
на праві спільної часткової власності.

Згідно зі ст. 363 Цивільного
кодексу України частка у праві спільної часткової власності
переходить до набувача за договором з моменту укладання договору.

Таким чином
частки кожного із співвласників будинку визначені і виділені в момент виникнення права
спільної часткової власності: згідно договору купівлі-продажу та договору дарування.

Вимоги позивача за первісним
позовом ОСОБА_1 щодо визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 не підлягають
задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ч.І ст. 106 Земельного
кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від
власника сусідньої земельної ділянки сприяти встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або
стали виразними. Положення цієї статті стосуються тільки власників земельних
ділянок.

У матеріалах справи відсутні
документи, які підтверджують право власності ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 на спірну земельну
ділянку.

Відповідно до ст.. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній
власності перебувають усі землі в межах населенних пунктів, крім земель приватної та
державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної
власності.

Таким чином власником земельної
ділянки по АДРЕСА_1 є територіальна
громада міста Харкова - Харківська міська рада.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу
України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території
міст належить розпорядження землями територіальних громад,
передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб,
вирішення інших питань, що стосуються галузі земельних відносин.

У матеріалах справи відсутні
відомості про звернення ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 до Харківської міської ради з заявою
про передачу їм у власність земельної ділянки.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 спричиненої моральної шкоди
не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 169 Цивільного Кодексу України, співвласники майна, що є
у спільній
сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Розпорядження майном,
що
є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Як
вже було встановлено, будинокАДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, та ОСОБА_2, на праві спільної
часткової власності. Проведення реконструкції домоволодіння ОСОБА_1 відбувалось
без дозволу ОСОБА_2, у зв'язку з чим були порушені права її права, як співвласника.

Згідно з ч.І ст.376 Цивільного
Кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме
майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Факт самовільної
реконструкції другого поверху підтверджується довідкою, складеною головою вуличного комітету
№11 ОСОБА_7.

Комісією Фрунзенської районної
ради м.Харкова 24.09.2004 року було проведено обстеження і складено акт, у якому
встановлено, що ОСОБА_1 дійсно самочинно проводиться
будівництво над будинком другого поверху.

Як вбачається з повідомлення КП
„ХарківМіськБТІ" від 14.11.2006 року, при проведенні огляду на місці
домоволодіння АДРЕСА_1, було встановлено, що співвласник ОСОБА_1виконав побудову
жилої мансарди над своєю частиною житлового будинку, акт вводу в експлуатацію
на виконану надбудову в КП „ХарівМіськБТІ" не надано.

Згідно
повідомлення Фрунзенської районної ради м.Харкова від 28.11.2005 року, ОСОБА_1
запропоновано припинити самочинне будівництво, для вирішення питання подальшого
будівництва ОСОБА_1 необхідно мати висновок державного архітектурно-будівельного
контролю, узгодження СЕС, СДПЧ-11, управління екології в встановленому порядку,
технічний висновок про стан будівлі. Зазначених рекомендованих документів ОСОБА_1 надано
не було, самовільне будівництво припинене не було.

Таким чином прибудова ОСОБА_1
жилої мансарди над своєю частиною житлового
будинку є самочинною.

Відповідно до ч.4 ст. 376
Цивільного Кодексу України, якщо власник (користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права
інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її
рахунок.

У зв'язку з чим самочинна прибудова, побудована ОСОБА_1 підлягає
знесенню.

Згідно зі ст.. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження
своїм майном.

При проведенні ОСОБА_1 самочинного
будівництва був обмежений доступ співвласника ОСОБА_2 до електро і газо вводів,
пошкоджений стік дощових вод, що підтверджується відповідними актами, побудована
перегородка приміщення на горищі, чим були
порушені права ОСОБА_2 як співвласника домоволодіння.

При проведенні
обстеження комісією Фрунзенської районної ради м.Харкова встановлено, що
газова труба проходить всередині будинку, що недопустимо по технічним нормам, а
також невірно зроблено стік води з покрівлі, у зв'язку з чим Фрунзенська
районна рада м.Харкова зобов'язує звернутися до служб газового господарства для
надання технічного висновку про безпечність проходження газового вводу до
будинку, а також зробити
водовідвід.

ВАТ „Харківміськгаз" було
винесено попередження ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що частина газового проводу закладений
цеглою.

Відповідно до ст.. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на
відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.. 169 Цивільного Кодексу України, співвласники майна, що є
у спільній
сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Розпорядження майном,
що
є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Як
вже було встановлено, будинокАДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, та ОСОБА_2, на праві
спільної часткової власності. Проведення реконструкції домоволодіння ОСОБА_1
відбувалось без дозволу ОСОБА_2, у зв'язку з чим були порушені права її права,
як співвласника.

Згідно з ч.І ст.376 Цивільного
Кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме
майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Факт самовільної реконструкції
другого поверху підтверджується довідкою, складеною
головою вуличного комітету №11 ОСОБА_7.

Комісією
Фрунзенської районної ради м.Харкова 24.09.2004 року було проведено обстеження і
складено акт, у якому встановлено, що ОСОБА_1 дійсно самочинно проводиться будівництво над будинком
другого поверху.

Як вбачається з повідомлення КП
„ХарківМіськБТІ" від 14.11.2006 року, при проведенні огляду на місці домоволодіння
АДРЕСА_1, було встановлено, що співвласник ОСОБА_1виконав побудову жилої мансарди над
своєю частиною житлового будинку, акт вводу в експлуатацію на виконану надбудову в
КП „ХарівМіськБТІ" не надано.

Згідно повідомлення Фрунзенської
районної ради м.Харкова від 28.11.2005 року, ОСОБА_1 запропоновано припинити
самочинне будівництво, для вирішення питання подальшого будівництва ОСОБА_1
необхідно мати висновок державного архітектурно-будівельного контролю,
узгодження СЕС, СДПЧ-11, управління екології в встановленому порядку,
технічний висновок про стан будівлі. Зазначених рекомендованих документів ОСОБА_1 надано
не було, самовільне будівництво припинене не було.

Таким чином
прибудова ОСОБА_1 жилої мансарди над своєю частиною житлового будинку є самочинною.

Відповідно до ч.4 ст. 376
Цивільного Кодексу України, якщо власник (користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права
інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її
рахунок.

У зв'язку з чим самочинна прибудова, побудована ОСОБА_1 підлягає
знесенню.

Згідно зі ст.. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження
своїм майном.

При проведенні ОСОБА_1 самочинного
будівництва був обмежений доступ співвласника ОСОБА_2 до електро і газо вводів,
пошкоджений стік дощових вод, що підтверджується відповідними актами, побудована
перегородка приміщення на горищі, чим були
порушені права ОСОБА_2 як співвласника домоволодіння.

При проведенні
обстеження комісією Фрунзенської районної ради м.Харкова встановлено, що
газова труба проходить всередині будинку, що недопустимо по технічним нормам, а
також невірно зроблено стік води з покрівлі, у зв'язку з чим Фрунзенська
районна рада м.Харкова зобов'язує звернутися до служб газового господарства для
надання технічного висновку про безпечність проходження газового вводу до
будинку, а також зробити
водовідвід.

ВАТ „Харківміськгаз" було
винесено попередження ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що частина газового проводу закладений
цеглою.

Відповідно до ст.. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на
відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.. 1167 Цивільного кодексу України, завдана фізичній особі
або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями, або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю.

Суд вважає, що з вини ОСОБА_1,
ОСОБА_2 була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнавала у
зв'язку з діями ОСОБА_1

При визначенні судом розміру
відшкодування завданої позивачу моральної шкоди суд виходить з
вимог розумності та справедливості та враховує обставини, викладені вище.

Суд оцінює моральну шкоду, причинену ОСОБА_2 у розмірі 1000 гривен.

Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 в частині закріплення порядку користування земельною
ділянкою суд вважає такими, що не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що власником
земельної ділянки домоволодінняАДРЕСА_1 є територіальна громада в особі
Харківської міської ради, ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 не мають права власності на зазначену земельну
ділянку.

Вимоги позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_2 щодо приведення земельної ділянки території вулиці в належний
стан, облаштування дороги на проїжджій частині, а також тротуар із
щебеня суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 не
надано доказів в підтвердження того, що саме діями ОСОБА_1 територія вулиці,
дорога на проїжджій частині, тротуар були приведені в неналежний стан.

Судові витрати, згідно зі ст.. 88 ЦПК України, у розмірі сто двадцяти гривен, сплачені позивачем за
зустрічним позовом ОСОБА_2 при подачі позову, суд стягує з позивача за первісним позовом ОСОБА_1

Витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривен, сплачені
позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 при подачі позову, суд стягує з позивача за первісним позовом ОСОБА_1

На підставі
викладеного, керуючись ст..ст. 11, 79, 88, 209, 212-215,218, ЦПК України, ст.хт. 12,169,
355,363, 376 ЦК України, ст..ст.12, 83,106 ЗК
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради про припинення сумісної
часткової власності, реальному виділенні частини житлового будинку, надвірних будівель,
визначення порядку користування земельною
ділянкою, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя
особа -Харківська міська рада, про поновлення порушеного права, усунення
перешкод у праві власності, зносі самовільно збудованих будівель та
обладнання, стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_1 за свій рахунок
знести самовільно збудовані прибудови мансардного поверху за адресою:
АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_1 провести
газовий ввід відповідно до проектної
документації.

Зобов'язати
ОСОБА_1 облаштувати стік дощових вод з кровлі будинкуАДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_1 знести
перегородку приміщення на горищі.

Зобов'язати ОСОБА_1 забезпечити
ОСОБА_2 доступ до
електропроводу.

Зобов'язати ОСОБА_1 провести
окремий електропровід до його частини
домоволодіння.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну
шкоду у розмірі 1000 гривен.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати

на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО
гривен.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати
у розмірі 120 гривен.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 в частині встановлення порядку користування
земельною ділянкою - відмовити.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 в частині приведення земельної ділянки території вулиці в належний стан, облаштування
дороги на проїжджій частині, а також
тротуар із щебеня -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення
рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через
Фрунзенський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти
днів апеляційної скарги з одночасним направленням копії апеляційної скарги до
суду апеляційної інстанції або шляхом подачі апеляційної скарги у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
заяву про апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне
оскарження апеляційна скарга не подана - після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи
апеляційним судом.