Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
квітня 2007 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді                                   Радченко
Л.А.,

при
секретарі                                    Коваленко
О.В.,

з участю
позивача                            ОСОБА_1

відповідача                                        ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Артемівська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку
щомісячно, мотивуючи тим, що з 1998року вона знаходилась в цивільному шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2, від шлюбу має неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З червня 2006р. вона прининила сімейно-шлюбні відносини з
відповідачем, оскільки, останній зловживав алкогольними напоями, що негативно
відображалося на сім'ї. Дитина проживає разом з нею. Відповідач фізично здоров,
працює, інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, однак, матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться тільки на її
утриманні, тому, просить стягнути з відповідача на свою користь алміменти на
утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ¼  частини усіх видів заробітку, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до
повноліття дитини.

У судовому засіданні позивач наполягала на заявлених
вимогах та просила їх задовільнити. Додатково пояснила, що дитяче ліжко для
дитини, на яке вона зараз не претендує, було придбано в кретит відповідачем добровольно під час
сумісного життя однією сім'єю. Також пояснила , що останні три місяці
відповідач добровільно виплачував їй по 100 грн. на дитину у вигляді оплати
дитсадка, однак, цих коштів недостатньо для утримання дитини, яку необхідно
годувати, одягати та навчати.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав
частково у розмірі 1/8 частки заробітку та пояснив суду, що він знаходився в
цивільному шлюбі з позивачкою, від якого народилась дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З червня 2006р. він припинив сімейно-шлюбні відносини з
позивачкою, однак, залишив все майно позивачці. Крім того, останні п'ять
місяців добровільно надає позивачці по 100 грн. щомісячно на утримання дитини у
дитсадку та сплачує кредит за придбане під час сумісного життя дитяче ліжко у
розмірі по 200 грн. щомісячно до листопада 2007 р.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони знаходились в
цивільному шлюбі з 1998р., від шлюбу народилась дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у свідоцтві про народження якої батьком вказан ОСОБА_2 (а.с.4-5).

Також, судом встановлено, що з червня 2006р. між
сторонами фактично припинені цивільні шлюбні стосунки, що, також,
підтверджується як поясненнями позивачки, так і поясненнями відповідача,
неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю і знаходяться на її утриманні;
відповідач працює і отримує заробітну плату, аліменти нікому не сплачує.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки
повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Таким чином, оскільки між сторонами фактично
припинені цивільні шлюбні стосунки і неповнолітня дитина проживає разом з
матір'ю та знаходиться на утриманні позивачки, відповідач працює та має
постіний доход, суд відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, з
урахуванням матеріального стану відповідача та інших обставин справи, вважає
необхідним присудити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4
частки заробітку (доходу) з відповідача на користь позивачки, але не менше 30%
прожиткового мінімума для дитини відповідного віку.

Приймаючи таке рішення, судом прийняті до уваги пояснення
сторін, що відповідачем останні місяці надавались кошти на утримання дитини у
розмірі по 100 грн., але суд, враховуючи матеріальне становище відповідача,
існуючий прожитковий мінімум доходів для дитини відповідного віку, те, що він
отримує постійну заробітну плату, вважає такий розмір коштів недостатнім у
якості аліментів на утримання дитини. Пояснення же відповідача про наявність у
нього кредиту на майно, яке було придбано під час сумісного життя з позивачкою,
не може бути враховано судом, оскільки, вказані правовідносини витікають з
майнових правовідносин і не можуть бути зараховані у якості сплати аліментів
без згоди іншої сторони.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст.5,6,10,88,107,208,215,367ЦПК України,
ст.ст.180-183,191 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця м.Артемівська
Донецької області, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше
30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, починаючи з
05.03.2007р. і до її повноліття, на користь ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір 51грн. на користь держави
та 7,50грн. витрати на інформаційно-техничне забезпечення розгляду справи.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць
підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та апеляційна скарга до
Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд
Донецької області протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.