Справа № 2-35/2007 рік
РІШЕННЯ

ИМЕНЕМ               УКРАЇНИ

14 лютого  2007
року Олександрівський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Щербак Ю.В.,

при
секретарі  -                             Осадчої
Л.В.

за участю позивачки -
ОСОБА_1

представника позивача -ОСОБА_5,

відповідачів: -
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

адвоката ОСОБА_6,

розглянув  у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка

цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду, з
позовом, вказуючи, що відповідно до свідотства про державну реєстрацію вона є
фізичною особою -підприємцем.

ОСОБА_2 працюючи у неї
продавцем-товарознавцем передавала товар покупцям у борг, чим позивачці завдала
матеріальної шкоди. На підставі викладеного просить стягнути з відповідачки у
відшкодування матеріальної шкоди -
682 грн.

8
судовому засіданні позивачка пояснила, що крім ОСОБА_2 у неї в
магазині працюють ще два продавці- ОСОБА_3 та ОСОБА_4., які підписали договір
про колективну матеріальну відповідальність. Працюючи разом, вони також
передавали покупцям товар у борг.

9   вересня 2006 р. при
проведенні інвентаризації у зв'язку із звільненням ОСОБА_2 було встановлено, що
всього продавцями передано покупцям товару в борг на 1642,83 грн.

ОСОБА_3 стягла з
покупців суму боргу -943,46
грн., ОСОБА_4 теж на цей час не має заборгованості, тому позивачка просить
стягнути з ОСОБА_2 суму боргу, яка залишилась не відшкодованою - 699,37 грн. При цьому
позивачка посилається на список боржників-покупців складений самими продавцями,
яким вони передавали товар в борг .
Також позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 судові витрати та витрати на
правову допомогу.

Представник
позивача підтримав вимоги позовної заяви, вказуючи, що відповідачі під час
проведення інвентарізації самі зробили підрахунок вартості товару, який
передано в борг. Ця сума зафіксована в акті інвентарізації і заперечень з цього
приводу від відповідачів не надійшло .
Сума заборгованості підрахована виходячи із записів, які вели продавці.
Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4. сприяли відшкодуванню шкоди, стягнувши
заборгованість з тих покупців, яким вони передали товар у борг. Залишилась сума
боргу за тими покупцями, яким передала у борг ОСОБА_2, яку вона повинна відшкодувати.

2

Відповідачка ОСОБА_2 позов не
визнала, повідомивши суд, що вона дійсно працювала в магазині
„ІНФОРМАЦІЯ_2" ПП ОСОБА_1, але з липня по вересень 2006 р. знаходилась
на лікарняному, після чого, вона звільнившись, до роботи не приступила. У
вказаний термін реалізацію товару провадили ОСОБА_3 та ОСОБА_4, при цьому в
магазині відсутній прийом та передача товару не проводилися. Договір про повну
матеріальну відповідальність з нею не укладався.

За вимогою
позивачки в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 був
проведений опис наявного в магазині товару і підрахована сума товару,
переданого покупцям у борг. Після підрахунку, вона сплатила позивачці 300 грн. у рахунок
вартості переданого в борг товару. Іншої заборгованості вона не має .

Відповідачки
ОСОБА_3 та ОСОБА_4. повідомили суд, що ІНФОРМАЦІЯ_1 при
проведенні ревізії була встановлена сума недостачі 1642,83грн., з якою вони
згідні. Враховуючи, що вони ,
разом із ОСОБА_2 несуть спільну матеріальну відповідальність за переданий
покупцям товар у борг, було вирішено стягнути борг з покупців, яким кожен з
продавців передав товар.

ОСОБА_3 цей
обов'язок виконала, стягнувши 943,46
грн., ОСОБА_4 не передавала товар у борг, тому борг, який залишився- 699,37 грн. повинна
відшкодувати ОСОБА_2.

Суд,   заслухавши
пояснення   сторін,   вивчивши
письмові   докази,   встановив наступне.

Відповідно до
свідотства про державну реєстрацію ОСОБА_1. є фізичною особою -підприємцем.

Як встановлено в
судовому засіданні, ОСОБА_1. прийняла на роботу відповідачів в якості
продавців-товарознавців за трудовими договорами зареєстрованими в
Олександрівському центрі зайнятості. Відповідачи спільно реалізовували товар в
магазині позивача «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Відповідно до
ст. 135-2 КЗпП
України при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, пов'язаних з
продажем переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну
відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну
матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна)
матеріальна відповідальність.

Письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну
відповідальність укладається між підприємством і всіма членами колективу.

Позивач,
обосновуючи доводи позову посилається на колективну матеріальну
відповідальність відповідачів, але до суду письмовий договір наданий не був.

Також до суду не
були надані договори про повну матеріальну відповідальність відповідачів

Таким чином суду
не надані докази, які свідчили б про існуючу матеріальну відповідальність
відповідачів.

Обґрунтовуючи
завдання відповідачами матеріальної шкоди, в розмірі 1642,83 грн., станом на 9 вересня 2006 p., позивачка
посилається на акт ревізії та записи самих відповідачів про передачу товара покупцям у борг.

Відповідно ст. 135-3 КзПП України,
розмір заподіяної підприємству шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі
даних бухгалтерського обліку.

3

У разі недостачі
розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день
відшкодування шкоди.

Суд не може
прийняти до уваги проведений в магазині опис товару від ІНФОРМАЦІЯ_1 як акт ревізії,
тому представлений письмовий доказ не може бути розцінений судом як доказ
наявності недостачі, та її розміру.

Також суд не
може розцінити як доказ розміру недостачі копії чернових записів про передачу
товару покупцям у борг, які нібито вели відповідачі, т.я. ці записи належним
чином не оформлені.

Таким чином,
всупереч вимогам ст. 135-3
КзПП України суду не надані відповідні данні бухгалтерського обліку, які
свідчили б про наявність недостачи
та її розмір.

Таким чином,
позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.135-2,
135-3 КЗоТ України,  ст, ст. 10,
212, 214-215 ЦПК Украины,
суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в
позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди.

Рішення суду
набирає чинності   після закінчення     строку подання заяви про апеляційне
оскарження , якщо
заяву не було подано.

Заява про
апеляційне оскарження може бути подана до апеляційного суду Донецької області
через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з
дня проголошення рішення, а апеляційна скарга в тому ж Порядку протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.