Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» липня 2007 року       Ялтинський міський суд Автономної
Республіки Крим

у складі:
головуючого судді - Слєзко Т.В.,

при секретарі
-  Воробйової О.І.,

за участю
адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Фороської селищної ради про визнання
права власності на земельну ділянку та відбудовану на ньому будівлю, та по
зустрічному позову Фороської селищної ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки та зносу незаконно вибудуваних будівель,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, у якому просять визнати за
ними право власності по набувальної давності на земельну ділянку, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1, а також на домобудівництво за цією адресою. Вимоги мотивовані
тим, що на земельній ділянці, яка фактично знаходилася у них у користуванні
коло 35 років, вибудувані будівлі, на які, як і на земельну ділянку, вони мають
право власності.

У зустрічному позові Фороська селищна рада просить зобов'язати відповідачів
звільнити вказану самовільно зайняту земельну ділянку шляхом зносу самовільно
вибудуваних будівель та привести земельну ділянку в придатний для користування
стан. Вимоги мотивовані тим, що є відповідне рішення щодо зносу самовільно
вибудуваних прибудов, але ОСОБА_2 не бажає його виконувати.

Вислухавши ОСОБА_2 та представників сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази у сукупності, суд приходить до висновків щодо небґрунтованості
позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Ялтинського міського суду від 31 травня 2007р. по
адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, що набрало законної сили, Фороська
селищна рада зобов'язана розглянути на найближчій
сесії заяву ОСОБА_2 про виділення йому земельної ділянки у АДРЕСА_1, та
прийняти рішення про надання згоди або відмову у наданні згоди на складання
проекту відводу зазначеної земельної ділянки.

Тобто є підстави для надання ОСОБА_2 земельної ділянки, але це питання по
теперішній час Фороською селищною радою не вирішено.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності
на землю гарантується. Це право реалізується громадянами, юридичними особами і
державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 373 ЦК України право власності на землю
гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельна ділянка)
здійснюється відповідно до закону.

Згідно ст. 81 Земельного кодексу України громадяни
України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безкоштовної
передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних
ділянок, раніше наданих їм в користування і іншим підставам.

Відповідно до ст. 158 ЗК України у випадку не згоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органів
виконавчої власті по питанням  земельних
ресурсів спір вирішується судом.

У відповідності до ст. 12 ЗК України до повноважень
селищних рад у земельних відносинах на території селищ відноситься передача
земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб
відповідно до земельного кодексу.

Відповідно до вимог до ст. 118 ЗК України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель
державної власності, подають заяву до районної, Київської чи Севастопольської
міської державної адміністрації, а із земель комунальної власності - до
відповідної сільської, селищної, міської ради. У заяві зазначаються бажані
розміри земельної ділянки та мета її використання.

Ч. 3 ст. 376 ЦК України встановлено, що право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена
для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином, у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є підстави для визнання свого права
власності на будівлі, вибудувані на земельній ділянці, на яку вони претендують,
і суд не може прийняти у цьому випадку рішення виконавчого комітету Фороської
селищної ради про знос ОСОБА_2 будівель на вказаної земельної ділянці, від 30
березня 2007р. як таке, що постановлено з урахуванням всіх обставин по цьому
питанню.

Щодо постанови начальника інспекції державного архітектурно-будівельного
контролю Управління головного архітектору Ялтинського міськвиконкому про
накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 від 27 січня 2005р. по ст. 97
КУпАП, то відповідно до ст. 39 КУпАП, ОСОБА_2 не вважається таким, що підданий
адміністративному стягненню.

Відносно набуття права власності на земельну ділянку, то згідно ч. 2 ст.
119 ЗК України, передача земельної ділянки у власність або у користування
громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому
цим Кодексом, і це є певним фактором, який повинен ураховувати орган місцевого
самоврядування при вирішення питання про надання земельної ділянки.

П. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України
встановлено, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності
Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав
і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Тобто положення ст. 344 ЦК України не можуть бути прямо застасовані.

ОСОБА_2 протягом 35 років користується земельною ділянкою у АДРЕСА_1, на
якій відповідно до плану БТІ вибудувані літ. А, Б, В що ніким не оспорюється, і
рішення про надання земельної ділянки у власність повинно бути прийнято з
обов'язковим урахуванням цього фактору.

Суд вважає, що бездіяльність Фороської селищної ради є перешкодою для реалізації прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3
для отримання земельної ділянки та здійснення свого права власності на будівлі,
що знаходяться на земельній ділянці.

Крім того, ураховуя тривалий термін користування земельною ділянкою, мова
йде не про самовільне зайняття земельної ділянки, а лише її використовування
без правовстановлюючих документів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 14 Конституції України, ст. 321,
344, 373, 376 ЦК України, п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, ст.ст. 12, 118 119, 158 Земельного
Кодексу України, ст. 39 КУпАП, 3, 60, 61, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У
позові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Фороської селищної ради про визнання права власності
на земельну ділянку та відбудовану на ньому будівлю, -  відмовити.

У позові Фороської селищної ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки та зносу незаконно вибудуваних будівель,
- відмовити.

Рішення може бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294,
296 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя