УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5 квітня
2007 року                                                                                 м.Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючої:
Готри Т.Ю.,

суддів : Панька В.Ф., Мацунича М.В.,

при секретарі:
Довбака Т.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
позивачки ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18 грудня
2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення половини
житлового будинку,-

встановила:

Позивачка ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 18 грудня 2006 року, яким їй відмовлено у позові до
ОСОБА_2. про виділення
половини житлового будинку. У скарзі просила скасувати дане рішення, як
незаконне та необгрунтоване, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її
позов.

В судовому засіданні апелянтка ОСОБА_1. та її представник ОСОБА_3.
апеляційну скаргу підтримали, вимоги викладені в ній просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2.- ОСОБА_4. скаргу не визнала, просила таку
відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2.
в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, а тому його неявка не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1. та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 19.07.1980 року по 05.05.2003 року, що стверджується
довідкою Тарнівецької сільської ради за №356 від 31.03.2006 року (а.с.21) та
свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6).

За період спільного проживання вони жили в будинку №АДРЕСА_1 Ужгородського
району Закарпатської області, 1936 року будівництва, який

Справа
№:22ц-437/07                                                                   Номер
рядка статистичного звіту: 29

Головуючий у
першій інстанції: Лемак О.В. Доповідач: ТотраТ.Ю.

згідно
технічного паспорта на будинок належав на праві особистої власності в цілому
матері відповідача ОСОБА_5. (а. с. 61-64).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. померла і спадкоємцем усього її
майна, у тому числі і вказаного будинку, згідно заповіту, складеного 29.07.1999
року та посвідченого секретарем Тарновецької сільської ради Ужгородського
району, є її син ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_1. просить виділити їй половину вказаного жилого будинку з
тих підстав, що саме вона та за власні кошти в період шлюбу з відповідачем
проводила капітальний ремонт цього будинку.

Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив
позивачці у задоволенні позову, оскільки вона у разі проведення капітального
ремонту будинку вправі вимагати не виділення їй половини такого, а тільки
відшкодування витрат затрачених на його ремонт, якщо нею такий проводився не
безоплатно і його розмір перевищував її обов»язок щодо участі у витратах на
утримання будинку, його ремонту, який покладений на неї, як на члена сім»ї
власника будинку ст. 156 ЖК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції, у відповідності до ст.308 ЦПК України, слід залишити без зміни, а
апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 відхилити, так як доводи апеляційної скарги
не дають суду апеляційної інстанції підстав для скасування судового рішення й
ухвалення по справі нового рішення.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу позивачки ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18 грудня 2006 року -
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного
Суду України на протязі двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.