справа
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» січня 2007 р.
м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого
- судді Харченко A.M. при секретарях - Дядюновой О.О., Широкоступенко І.П.,
Колтур Я.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до Швейного об'єднання "Лідія" (Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лідія"), Ліквідаційної комісії Державного
комунального підприємства ательє "Мадонна"    про витребування штанів, пошитих за його
замовленням, стягнення матеріальної та моральної шкоди, винагороди за втрату
робочого часу, витрат на юридичну допомогу, пені, а також банківських послуг, -

встановив:

В липні 2004
р. позивач звернувся до суду з позовом до Швейного об'єднання
"Лідія"(Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідія")
про витребування штанів, пошитих за його замовленням, стягнення моральної шкоди
та витрат, пов'язаних з наданням юридичної допомоги. В обґрунтування своїх
вимог позивач посилався нате, що у квітні 2001 року він звернувся до Державного
комунального підприємства ательє "Мадонна" з метою пошиття штанів із
наданого ним матеріалу та фурнітури за відповідним зразком. Після виконання
його замовлення, він відмовився отримати пошиті штани, оскільки виготовлені
вони були не якісно й не відповідали, на його думку, наданому ним зразку. В
його позові до "Мадонни" про стягнення матеріальної й моральної шкоди
- вартості зданого ним до ательє матеріалу та фурнітури для пошиття штанів,
рішенням Московського районного суду м. Харкова від 4 грудня 2002 року було
відмовлено, в зв'язку з недоведеністю позовних вимог. Вважаючи ТОВ
"Лідію" правонаступником "Мадонни", просив зобов'язати ТОВ
"Лідію" повернути йому пошиті штани та стягнути з відповідача на його
користь 1025 грн.
моральної шкоди, а також витрати на юридичну допомогу. В процесі розгляду
справи позивач неодноразово змінював та доповнював свої позовні вимоги та
врешті решт просив суд стягнути з ТОВ "Лідія" на його користь 54 грн.
матеріальної шкоди - вартості матеріалу та фурнітури, 1400 грн. винагороди за
втрату робочого часу, 10000 грн. моральної шкоди, 50 грн. витрат на юридичну
допомогу, пеню в розмірі 3360 грн., сплачене ним держмито - 51 грн., а також
150 грн. за банківські послуги.

В якості другого відповідача для участі в справі судом
було притягнуто Державне комунальне підприємство ательє "Мадонна".

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21 січня 2005 року провадження
в зазначеній справі стосовно позовних вимог ОСОБА_1. про стягнення ДКП ательє
"Мадонна" на його користь матеріальної й моральної шкоди закрито.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 січня 2005 року в задоволенні
інших позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.

Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області від 22
серпня 2005 року
рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 січня 2005 року скасоване,
справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд іншому судді.

Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області від 08
листопада 2005 року
ухвала Московського районного суду м. Харкова від 21 січня 2005 року скасоване,
справа направлена до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2006 року виділена в
самостійне провадження позовна заява ОСОБА_1. до директора Швейного об'єднання
"Лідія" (Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідія")
та Державного комунального підприємства ательє "Мадонна" ОСОБА_2 про
захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

Під час повторного розгляду справи позивач неодноразово
змінював свої позовні вимоги та просив витребувати з відповідачів штани, пошиті
за його замовленням, у разі відсутності штанів, матеріальну шкоду в розмірі 54
грн., яка складається з вартості матеріалу та фурнітури, 51 грн.

сплаченого при зверненні до суду
державного мита, 1400
грн. за втрату робочого часу, юридичні послуги в розмірі 50 грн., 1%
від суми, яка буде стягнута, за розрахунково-касове
обслуговування та моральну шкоду в розмірі 60318000 грн. При цьому зазначив, що пошиті в ательє "Мадонна" штани були
не того зразку, який він зазначав. В зв'язку з чим, послуги ательє до цього
часу за пошив штанів не сплатив. Ніде не працює з 06 березня 2003 року. Просив
позов задовольнити.

Представник відповідачів - директор
ТОВ "Лідія" та голова ліквідаційної комісії ДКП ательє "Мадонна"
ОСОБА_2., в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі та пояснила,
що позивачу були пошиті штани ательє "Мадонна" за зразком, який він
надавав, але позивач відмовився ці штани навіть приміряти. Крім того, позивач
надавав тканину для пошиття з браком і цей спір був розглянутий ще в 2002 році. До цього часу позивач не заплатив за пошиті штани, зберігання речі в
ательє, тому вона не змогла виплатити заробітну плату робітникам, які їх
пошили. Крім того, позивач звертався з замовленням по пошиттю штанів в 2001 році, а з позовом про витребування штанів звернувся в липні 2004 року, тому вважала, що строк позовної давності на цей час сплинув. Просила
відмовити в позові в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-769, 2002
р. за позовом ОСОБА_1. до ательє "Мадонна" про стягнення матеріальної
та моральної шкоди, цієї справи та надані сторонами докази, прийшов до
наступного.

Судом встановлено, що договірні
правовідносини по наданню послуг побутового замовлення, виникли між позивачем
та Державним комунальним підприємством "Мадонна", що підтверджується
копією квитанції № НОМЕР_1р. (т. 1 а.с. 7).

Судом встановлено, що
правовідносини між сторонами виникли в 2001 році, тому при
розгляді цієї справи суд керується нормами Цивільного кодексу України в
редакції 1963
року.

Згідно з ст. 348 ЦК України (в редакції 1963 року), за договором
підряду по обслуговуванню побутових потреб громадян (побутове замовлення),
організація, що обслуговує побутові потреби громадян, зобов'язується виконати
для замовника певну роботу, а замовник зобов'язується прийняти її та оплатити.
До договору побутового замовлення застосовуються загальні правила про договір
підряду (статті 335-337,
339-342, частина третя статті 343, статті 346, 347 цього Кодексу).

З вимог ст. 340 ЦК України (в редакції 1963 року) вбачається, що
підрядчик зобов'язаний попередити замовника про недоброякісність або
непридатність матеріалів, одержаних від замовника; про те, що додержання
вказівок замовника загрожує міцності або придатності виконуваної роботи, про
наявність інших, не залежних від підрядчика обставин, що загрожують міцності
або придатності виконуваної роботи.

На зразку штанів, який надав
позивач в ательє "Мадонна" 28 квітня 2001 р. зазначено, що тканина з фабричним дефектом (справа № 2-769, 2002 p., а.с. 60).

Згідно з висновком товарознавчої
експертизи №
НОМЕР_2року, відхилень від норм технології пошиття штанів в
ательє "Мадонна" за замовленням ОСОБА_1. не виявлено. Згідно з ГОСТ 4103-93 "Вироби швейні Методи контролю якості" табл.1 п.2.1.
Конструктивне рішення ліній, деталей, кольору та фактури матеріалу відповідають
вимогам нормативно-технічної документації та побажанням замовника ОСОБА_1. В
висновках зазначено, що по зовнішньому вигляду, якості матеріалів, які
використовуються, основним лінійним вимірам, технології виготовлення згідно з
ГОСТ 15.007-81 та вимогам НТД штани відповідають вимогам ГОСТ 12566-90
"Вироби швейні побутового призначення. Визначення сортності" (справа № 2-769, 2002 p., а.с. 56-58). Зазначені висновки експертизи ніким із сторін не оскаржені.

Таким чином, суд вважає, що
позивачем не надано доказів, що пошиті в ательє "Мадонна" штани були
неякісні, не відповідали його замовленню.

Тому суд, відмовляє в задоволенні
позовних вимог позивача в частині витребування штанів, пошитих за його
замовленням, оскільки позивач всупереч діючого законодавства, до цього часу не
сплатив кошти за виконану роботу по пошиттю штанів за його замовленням.

Рішенням Харківської міської ради
Харківської області від 27.11.2002
р. державне комунальне підприємство "Мадонна"
ліквідовано.

Згідно з повідомленням Управління
комунального майна та приватизації Харківської міської ради від НОМЕР_3, на виконання зазначеного рішення міської ради, створена комісія з
ліквідації даного підприємства і на теперішній час проводяться заходи щодо
скасування реєстрації ДКП "Мадонна".

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 04
грудня 2002 року,ОСОБА_1 відмовлено
в позові к
ательє "Мадонна" про стягнення матеріальної
шкоди в розмірі 54
грн. 04 коп. та моральної шкоди
в розмірі 8131
грн. 50 коп., в зв'язку з
неякісним пошиттям штанів. Зазначене рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч.З ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

На підставі викладеного, суд
відмовляє позивачу в стягненні матеріальної шкоди в розмірі 54 грн., яка
складалася з вартості матеріалу та фурнітури.

3

статуту Товариства з обмеженою відповідальністю
"Лідія" вбачається, що воно засноване 07 червня 2001 року на підставі
установчого договору, укладеного між фізичними особами.

З листа Управління комунального майна та приватизації
Харківської міської ради від 08.08.2006
р. № НОМЕР_4вбачається,
що інформація щодо правонаступника прав та обов'язків ДКП "Мадонна" в
Управлінні відсутня.

Таким чином, у суду відсутні дані, що ТОВ
"Лідія" є правонаступником ДКП ательє "Мадонна". Крім того,
наявність договору оренди № НОМЕР_5р. не житлових приміщень, де було
розташоване ательє "Мадонна", укладеного між ДП "ХЕМЗ" та
ТОВ "Лідія", не є підставою вважати, що ТОВ "Лідія" є правонаступником
ательє "Мадонна".

На підставі викладеного, суд відмовляє позивачу в його
вимогах до ТОВ "Лідія", так як позивачем не надано доказів про
наявність правовідносин між ним та ТОВ "Лідія", а також доказів, які
підтверджують спричинення зазначеним товариством позивачу матеріальної та
моральної шкоди. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення винагороди за
втрату робочого часу в розмірі 1400
грн., пені 5211 грн., 1% за банківські
послуги, ксерокопію 1 грн. 30 коп., конверти 60 коп. з ДКП
"Мадонна" та ТОВ "Лідія", суд відмовляє, в зв'язку з тим,
що позивач не надав доказів понесених ним витрат.

Відповідно до ст. 440-1
ЦК України (в редакції 1963
року), моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації
діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою,
яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її
вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних
вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних
страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Суд відмовляє в задоволенні позову в частині
відшкодування моральної шкоди в розмірі 60318000 грн., оскільки він не надав
суду докази спричинення відповідачами йому зазначеної шкоди і не обґрунтував
суму моральної шкоди. Крім того, надана позивачем копія довідки від 17 травня
2002 р. поліклініки ХВУ, згідно з якою йому встановлений діагноз неврастенія
(т.1 а.с.52) вже була досліджена судом і їй надана належна оцінка при розгляді
справи за позовом ОСОБА_1. до ательє "Мадонна" про стягнення
матеріальної та моральної шкоди (цивільна справа № 2-769, 2002 p., а.с.
41).

Надана позивачем копія довідки міського
шкірно-венерологічного диспансеру № НОМЕР_6р. (т. 1 а.с. 22), про наявність у
нього такого захворювання як псоріаз, не дає підстав вважати, що діями
відповідачів спричинене йому зазначене захворювання.

На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні
позову ОСОБА_1. до Швейного об'єднання "Лідія" (Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лідія"), Ліквідаційної комісії Державного
комунального підприємства ательє "Мадонна" про витребування штанів,
пошитих за його замовленням, стягнення матеріальної та моральної шкоди,
винагороди за втрату робочого часу, витрат на юридичну допомогу, пені, а також
банківських послуг

Керуючись ст. ст. 10,
11, 60, 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 340, 348, 440, 440-1 ЦК
України (в редакції 1963
року), суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1до Швейного об'єднання
"Лідія" (Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідія"),
Ліквідаційної комісії Державного комунального підприємства ательє
"Мадонна" про витребування штанів, пошитих за його замовленням,
стягнення матеріальної та моральної шкоди, винагороди за втрату робочого часу,
витрат на юридичну допомогу, пені, а також банківських послуг - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя