У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2007 року                                                                                         м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого суддів:

Гнатенка А.В.,
Косенка В.Й., Гуменюка В.І.,

Данчука В.Г.,
Волкова О.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю “Центральна
аптека” м. Бровори Київської області (далі - ТОВ “Центральна аптека”), треті
особи : ОСОБА_2, ОСОБА_3, про виділ частки з майна товариства, за касаційною скаргою ТОВ “Центральна аптека” на
рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2005 року ОСОБА_1. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, у
якому посилався на те, що він є власником 40 % статутного капіталу                      ТОВ “Центральна аптека”.
Відповідно ОСОБА_2. має 25 %, а ОСОБА_4. - 35 % статутного капіталу цього
товариства.

У липні 2004 року позивач подав заяву про вихід з товариства, у зв'язку із
чим іншими учасниками йому було надано варіант розрахунку його частки. Разом з
тим, він на підставі п.п. 9.6, 9.7.2 Статуту ТОВ “Центральна аптека”, ст.ст.
10, 54 Закону України “Про господарські товариства”, ст.ст. 109 та 148 ч. 2 ЦК
України вимагав виділення його частки у майні товариства в натурі. Крім того,
просив визнати за ним право власності на 2/5 частини приміщення аптеки по
АДРЕСА_1 у місті Бровари Київської області, а решту вартості майна, на яке він
має право, грошові кошти та прибуток за відповідний період року до його виходу
стягнути у грошовій формі відповідно до частки у статутному капіталі (40 %).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня
2006 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Київської області від
03 серпня 2006 року, позов задоволено. Визнано, що розмір частки позивача 40 %
у статутному капіталі та майні товариства становить 805 600 грн. В рахунок
частки ОСОБА_1. за ним визнано право власності на 2/5 приміщення аптеки по
АДРЕСА_1 у місті Бровари Київської області, загальною площею 197, 2 м2,
вартістю 767465 грн. 60 коп. З ТОВ “Центральна аптека” на користь позивача стягнуто
10 134 грн. 40 коп. за решту частки у статутному капіталі та майні товариства,
а також судові витрати - 1700 грн. державного мита та 891 грн. 84 коп. витрат
по проведенню експертизи.

У касаційній скарзі ТОВ “Центральна аптека” просить скасувати ухвалу
апеляційного суду та направити справу на новий апеляційний розгляд у зв'язку із
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1., суд першої інстанції виходив з того, що
частка позивача у статутному капіталі товариства складає 40 %, а вартість
відповідної частки майна товариства складає 805 600 грн. При цьому суд вважав,
що позивач має право отримати в рахунок своєї долі 40 % в тому числі об'єктів нерухомості,
тобто майна підприємства в натурі, незважаючи на відмову в цьому товариства. До
того ж оцінку майна суд визначив за висновком судових будівельно - технічної та
бухгалтерської експертиз, посилаючись на вимогу однієї з сторін угоди
відповідно до ст. 7 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в Україні”.

Днем виходу позивача з товариства суд вважав 12 квітня 2005 року.

З такими висновками суду першої інстанції погодився і апеляційний суд.

Разом з тим, судом не враховано вимоги законодавства України, положення
Установчого договору та Статуту ТОВ “Центральна аптека”, невірно встановлено
факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно із ст. 19 п. 19.1 та 9 п. 9.1 Установчого договору про створення і
діяльність ТОВ “Центральна аптека” участь учасника у договорі може бути
припинена за письмовою заявою, яка надається не пізніше як за два місяці до
припинення участі в Договорі, а при виході учасника з ТОВ “Центральна аптека”
йому сплачується вартість майна, пропорційна його частці у Статутному фонді.
Виплата проводиться після затвердження звіту за рік в якому учасник вийшов з
товариства, а вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній
формі на вимогу учасника та за згодою товариства.

Зазначені положення конкретизовано у п. 8.2 Статуту ТОВ “Центральна
аптека”, де, крім того, зазначено, що вартість майна визначається на день
виходу, котрим вважається день подачі учасником письмової заяви.

Вказані положення установчих документів відповідають вимогам ст. 54 Закону
України “Про господарські товариства”, що регулює ці правовідносини.

Натомість у матеріалах справи є лише одна заява ОСОБА_1. про вихід із
засновників товариства датована 14 червня 2005 року з відміткою вхідного № 25
від 20 жовтня 2005 року (а.с. 119), яка розглядалася загальними зборами
учасників товариства з обмеженою відповідальністю 21 листопада 2005 року
(протокол № 6), і де ОСОБА_1. відмовлено у виділенні його долі майна в натурі.

В заяві від 12 квітня 2005 року (а.с. 123), на яку посилався суд, ОСОБА_1.
просив призначити загальні збори учасників товариства, де до порядку денного
включити питання про його вихід з товариства, але заяви про вихід з товариства
і з числа засновників не викладено.

Судом не встановлено і не досліджено питання вартості майна товариства
пропорційно частці позивача у Статутному фонді, визначеному відповідно до
статутних документів після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з
товариства. Проте, замість цього проведено судові експертизи, які визначають
ринкову вартість будівлі на час їх проведення. Суд мотивував проведення
експертиз на підставі вимоги однієї із сторін угоди, в той час, коли вартість
майна визначається відповідно до вимог ст.ст. 4, 12, 13, 50, 54 Закону України
“Про господарські товариства” та Статутом товариства, що не є угодою.  Згоди сторін на проведення оцінки майна
відповідно до ст. 7 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в Україні” суд не встановлював, а проведення
обов'язкової оцінки майна у разі виходу учасника товариства законом не
передбачено.

На зазначені недоліки і порушення не звернув уваги й суд апеляційної
інстанції.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції та ухвала суду
апеляційної інстанції не можуть бути визнані законними й обґрунтованими, а тому
вони підлягають скасуванню у зв'язку із неправильним застосуванням норм
матеріального закону та порушенням норм процесуального закону, а справа
направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Центральна
аптека” м. Бровари Київської області задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 03 серпня 2006 року
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 А.В.Гнатенко

Судді :                                                                          В.Й.Косенко

В.І.Гуменюк

В.Г.Данчук

О.Ф.Волков