Справа № 2 - 62
11 вересня 2007 року                                                                         Ялтинський  міський
суд Криму
у складі судді  :
за участю адвоката:                                           ОСОБА_3
у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського  міського
суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, за
участю третьої особи: комунального підприємства Ремонтно - експлуатаційної
організації № 2 про відшкодування матеріального збитку і моральної шкоди,  суд
Позивачка звернулася з вимогами, неодноразово уточнивши які, просить суд
витрат по визначенню суми збитку до пред'явлення позову до суду, витрат на
проведення експертизи, оплати довідки БТІ, витрат на копіювальні послуги, оплату судового збору та витрат на
інформаційно - технічне забезпечення справи, всього в сумі 1452 гривни.
Вимоги мотивує тим, що вона є власницею магазина, розташованого в
цокольному поверсі будинку № 16 по вул. Київська в місті Ялта. Над приміщенням
магазина розташована квартира, що належить відповідачці. Починаючи з
березня  2005 року, відповідачка
неодноразово заливала магазин, а на початку вересня 2005 року, без її згоди,
здійснила в своїй квартирі роботи  по
реконструкції труб опалювальної системи і подачі гарячої води, обрізавши при
цьому трубу гарячої води, яка виходить в її магазин. В результаті даних самовільних
дій відповідачки, 11 вересня 2005 року, при подачі в трубах будинку  гарячої води, з обрізаної труби відбулася
затока гарячою водою магазина позивачки. В результаті затоки магазина їй був
спричинений збиток на суму 1999 гривень, яка була визначена Ялтинським філіалом
ПІІ «Укркурортпроект», були зіпсовані продукти на суму
2005,44 гривень, в результаті затоплення згнило покриття і його заміна коштує
161,95 гривень, недоотриманий прибуток у зв'язку із закриттям магазина для
ліквідації наслідків затоплення склав 7843,06 гривень. Крім того, для ремонту
магазина їй необхідно його закрити як мінімум на сім днів і недоотриманий
прибуток за цей термін складе 1214,35 гривень, недоотриманий прибуток з
розрахунку націнки 25% за 7 днів складе 2125,15 гривень, а також для цього
необхідно вивезти всі продукти, що є в магазині, і витрати на перевезення
складуть 1880 гривень, оренда складу для їх тимчасового зберігання - 1050
гривень. Крім того, у зв'язку з нервовим потрясінням був завданий збиток її
здоров'ю і вона вимушена була придбавати медикаменти для лікування на суму
також мотивує тим, що в результаті заток погіршав її стан здоров'я, вона
вимушена була звертатися по медичну допомогу.
Відповідачка позовні вимоги не визнала, мотивуючи свої заперечення тим, що
магазин позивачки розташований в підвалі, а підвальні приміщення будинку,
згідно будівельних норм та правил, не призначені для здійснення комерційної
діяльності, а отже відповідальність за збереження свого майна позивачка повинна
нести сама. Крім того, стверджує, що ремонт труб вона проводила тільки в своїй
квартирі, у зв'язку з їх зносом, а здійснити ремонт труб, що проходять через
магазин, вони не змогли, оскільки позивачка категорично відмовила їм, а також
працівникам ремонтно - експлуатаційної організації, здійснювати які-небудь
роботи на території її власності.
Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що позивачка є власницею нежилих приміщень в підвалі
будинку № 16 по вул. Київська в місті Ялта з № 1-1 по 1-3, на підставі договору
купівлі - продажу від 24 вересня 2003 року з фондом комунального майна
Ялтинської міської Ради (т. 1, а.с. 16). Згідно з даною угодою, позивачка
придбала магазин продовольчих товарів і зобов'язана дотримувати даний профіль
його діяльності протягом двох років з моменту підписання договору (т. 1, а.с.
Відповідачка є власницею квартири № АДРЕСА_1(т. 1, а.с. 76).
12 вересня 2005 року, комісією КП РЕО № 2, при огляді вказаних квартир було встановлено, що в
квартирі № 50 самовільно замінена труба гарячої води та полотенцесушителя, через що 11 вересня 2005 року  відбулася затока магазина «Ласун», що
належить позивачці. В результаті затоки в магазині необхідно виконати ремонтні
роботи по: штукатурці стелі; перетірці стін
приміщення; білення стелі, стін; фарбування панелей стіни, зміни лінолеуму і
шпалер  (т. 1, а.с. 39).
По справі були призначені і проведені дві судові будівельно - технічні
Згідно висновку експерта № 764 від 04 серпня 2006 року вартість відновного
ремонту магазина складає 284 гривни (т. 1, а.с. 119-123).
Разом з тим, позивачка з даним висновком не погодилася, судовий експерт,
допитаний в судовому засіданні підтвердила, що ряд робіт не був нею врахований,
у зв'язку з чим по справі було призначене проведення повторної судової
будівельно - технічної експертизи.
Згідно висновку судового експерта № 7037 від 30 квітня 2007 року, з яким
сторони в судовому засіданні погодилися, вартість ремонтно - відновних робіт і
матеріалів при ремонті магазина «Ласун» складає 1222,32 гривни. Також висновком
даної експертизи встановлено, що причиною затоки приміщення магазина «Ласун»
з'явилися ремонтні роботи по зміні інженерних комунікацій (водопровідних і
каналізаційних труб) в квартирі № 50, які здійснювались без узгоджень і
технічної документації. Дана обставина призвела до того, що фахівцями, які
здійснювали ремонт в квартирі № 50, була обрізана в приміщенні магазина
водопровідна труба, яка була не закольцована і не заглушена, що, в свою чергу, призвело до того, що при подачі гарячої
води, через неї в магазин проникла вода (т. 2, а.с. 85-94).
Факт того, що зміна труб ОСОБА_2
була здійснена без дозвільної документації, а також письмових узгоджень зі
всіма зацікавленими службами і позивачкою, відповідачка в судовому засіданні не
Згідно висновків експерта, викладених у висновку експертизи № 764 від 04
серпня 2006 року ремонтні роботи по заміні водопровідних труб не були
завершені, оскільки позивачкою було відмовлено в доступі до трубопроводу,
розташованого в магазині. Разом з тим, позивачка дану обставину заперечує,
стверджуючи, що з проханням про доступ до ремонту труб в магазині до неї ніхто не
звертався, працівники, що здійснювали ремонт в квартирі відповідачки, відрізали
трубу, що знаходиться в її магазині самостійно, у її відсутність і без її
згоди. Відповідачка, в свою чергу,
доказів того, що вона зверталася до позивачки з подібним проханням, суду
не представила, тоді як ст. 60 ЦПК України говорить про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень. Представником
КП РЕО № 2 представлений суду припис від 28 вересня 2005 року, направлений
позивачці з вимогою надати доступ до сантехнічного устаткування для усунення
аварійної ситуації в приміщеннях, складений відносно неї протокол про
адміністративне правопорушення і постанова про притягнення до адміністративної
відповідальності. Разом з тим, всі перераховані обставини мали місце після
затоки магазина, яка відбулася  11
вересня 2005 року, а тому не можуть служити доказом того, що позивачка
відмовляла працівникам відповідачки в доступі до комунікацій, розташованих в
магазині. Таким чином, до вищезгаданого висновку експертизи суд відноситься
критично, оскільки він суперечить сукупності зібраних у справі доказів.
Згідно ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, що її завдала. Особа, зо завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода також відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її
За змістом статей 1166, 1167 ЦК України, для покладання відповідальності на особу, що завдала шкоду,
необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій
особи, що завдала шкоду; причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи,
що завдала шкоду і шкодою; вини в спричиненні шкоди. Відсутність хоча б однієї
з умов виключає можливість для покладання відповідальності по відшкодуванню
матеріального збитку і моральної шкоди.
В даному випадку є всі умови для покладання на відповідачку
відповідальності по відшкодуванню позивачці матеріального збитку; наявність
збитку, нанесеного магазину позивачки, що підтверджене висновком експертизи
(повторної), протиправні дії відповідачки по проведенню неякісних  робіт по заміні труб, що послужили причиною
нанесення позивачці  шкоди, її вина в
Згідно ст. 23 ЦК України, особа також має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої їй внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, окрім іншого,
полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою відносно неї самої, членів його сім'ї або близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням або пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних
та душевних страждань, ступеня вини особи, а також з урахуванням інших істотних
Суд вважає, що ОСОБА_1були завдані
певні моральні страждання, що виразилися в тому, що через затоку приміщення
магазина, вона вимушена була припинити здійснення своєї комерційної діяльності,
через що терпіла збитки, що також відобразилося на стані її здоров'я (т. 1,
а.с. 53-59, т. 2, а.с. 10-17). Вказані обставини, безумовно, порушили її
звичний спосіб життя і завдали їй душевні страждання і переживання.
Розмір завданих позивачці моральних
страждань суд оцінює в 3000 гривень.
Разом з тим, що стосується позовних
вимог про відшкодування вартості зіпсованих продуктів на суму 2005,44 гривень,
то в цій частині слід відмовити, оскільки акт від 12 вересня 2005 року,
складений працівниками КП РЕО № 2, відомостей про наявність в магазині зіпсованих продуктів не містить;
клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи сторони в
судовому засіданні також не заявляли. Дані вимоги позивачки ґрунтуються тільки
на складених нею ж актах про списання продукції, які не можуть бути безперечним
доказом дійсної наявності шкоди. Відповідачка проти наявності в магазині
зіпсованого товару заперечує. Теж стосується і недоотриманого прибутку в
результаті затоки магазину в сумі 7843,06 гривень, розрахунок якої
здійснений самою позивачкою. Інших доказів того, що магазин дійсно не працював
і яку саме кількість часу, позивачкою суду не представлено.
Вимоги про стягнення коштів, пов'язаних з вимушеним закриттям магазина на
сім днів для його ремонту (недоотриманий прибуток, витрати на перевезення і
оренду складу) також задоволенню не підлягають, оскільки ці витрати позивачкою
ще не понесені і є лише передбачуваними збитками у разі проведення в
майбутньому ремонтних робіт.
У вимогах про стягнення суми на заміну покриття і відшкодування вартості
придбаних медикаментів також слід відмовити, оскільки витрати на заміну
покриття увійшли до суми збитку, визначеної висновком експертизи, а факт
придбання позивачкою медикаментів саме для себе і  наявність в неї захворювань, для лікування
яких придбавалися медикаменти саме у зв'язку із залиттям її магазина, суду не представлено.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідачки
на користь позивачки також підлягають стягненню судові витрати пропорційно
задоволеним позовним вимогам у вигляді судового збору в сумі 59,50 гривень,
витрат на інформаційно - технічне забезпечення справи в сумі 30 гривень, а
також витрати на оплату повторної експертизи в сумі 700 гривень.
Всі інші витрати позивачки - оплата довідки БТІ, витрати на копіювальні послуги не підлягають відшкодуванню, оскільки
доказів необхідності цих витрат у зв'язку з розглядом даної судової справи,
суду також не представлено.
Позов ОСОБА_1- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1у відшкодування матеріального збитку -
1222,32 гривень, у відшкодування моральної шкоди - 3000 гривень, судові витрати
у вигляді витрат на проведення експертизи в сумі 700 гривень, судового збору в
сумі 59,50 гривень і витрат на інформаційно - технічне забезпечення справи в
сумі 30 гривень, а всього - 5011 (п'ять тисяч одинадцять) гривень 82 копійки.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в Апеляційному суді АРК через Ялтинський
міський суд в строки та порядку, що передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя
: