АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

22
травня 2007 року                                                                                      м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого                                                  Сегеди
СМ.,

суддів:                                                             Гайворонського
С.П.,

Виноградової Л.Є.,

при секретарі  Шкрабак В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою приватного підприємства "Міраж" на
рішення Любашівського районного суду Одеської області від 30 січня 2007 року по
цивільній справі за позовом прокурора Любашівського району Одеської області, в
інтересах ОСОБА_1, до приватного підприємства "Міраж" про стягнення
заборгованості з виплати орендної плати за використання земельної частки паю,

встановила:

13 червня 2006 року позивач звернувся з зазначеним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 міжОСОБА_1. та приватним
підприємством «Міраж», в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2., був укладений договір
оренди земельної частки паю, розміром 4,71 умовних кадастрових гектари, право
на яку належало ОСОБА_1. на підставі сертифікату на земельну частку (пай),
серії НОМЕР_1, строком на три роки. Відповідно до вказаного договору орендар за
користування земельним паєм зобов'язався виплачувати орендодавцю орендну плату
у вигляді 500 кг пшениці, 400 кг ячменю, 100 кг соняшника, 20 кг цукру, 1 т.
соломи, до 15 грудня кожного року, протягом терміну оренди. Через те, що
орендар не в повній мірі виконав свої зобов'язання по даному договору,
допустивши заборгованість по орендній платі, прокурор Любашівського району Одеської
області ставив питання про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1
заборгованість по орендній платі у розмірі 877 грн., та судові витрати на
користь держави.

В ході
розгляду справи прокурор позовні вимоги змінив і просив суд стягнути з приватного
підприємства «Міраж» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати орендної
платив натуральній формі: за 2003 рік - у вигляді 25 кг зерна соняшника, 500 кг
зерна пшениці, за 2004 рік - 25 кг зерна соняшника, 100 кг зерна пшениці, за
2005 рік - 100 кг зерна соняшника, 500 кг зерна пшениці, 400 кг зерна ячменю,
20 кг цукру, 1 т. соломи.

ОСОБА_1.,
в інтересах якої заявлений позов прокурором, у судовому засіданні позов зі
зміненими позовними вимогами підтримала.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 приватного підприємства «Міраж» ОСОБА_2. позовні
вимоги не визнав, посилаючись на те, що, згідно заяви ОСОБА_1 в 2002 році
договір оренди був розірваний, в свою чергу, за 2002 рік він з нею повністю
розрахувався, в 2003-2005 роках він її земельну ділянку не обробляв, а тому не повинен
виплачувати їй орендну плату.

Головуючий
у першій інстанції: Гнатюк В.О.                                             Справа
№ 22ц-2260/2007 р

Доповідач: Сегеда СМ.                                                                                 Категорія:
ЦПК: 33

2.

Рішенням
Любашівського районного суду Одеської області від ЗО січня 2007 року позовні
вимоги прокурора були задоволені у повному обсязі.

В
апеляційні скарзі апелянт ставить питання про скасування судового рішення і
направлення справи на новий розгляд. Мотивує свої вимоги порушенням судом
першої інстанції вимог матеріального і процесуального законодавства, що призвело
до ухвалення незаконного судового рішення.

Перевіривши
законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла
висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних
підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги прокурора, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що
між сторонами ІНФОРМАЦІЯ_1 був укладений договір оренди земельної частки паю\
строком на три роки, згідно якого відповідач зобов'язався виплачувати ОСОБА_1.
пай у вигляді 500 кг пшениці, 400 кг ячменю, 100 кг соняшника, 20 кг цукру, 1
т. соломи - до 15 грудня кожного року, протягом терміну оренди. Зазначений
договір ІНФОРМАЦІЯ_3  був зареєстрований
в Іванівській сільській раді Любашівського району Одеської області.

Згідно договору
оренди відповідач повністю розрахувався з позивачкою за 2002 рік. За 2003 рік
розрахувався частково, не додавши позивачці в якості орендної плати 500 кг
пшениці і 25 кг соняшника, а за 2004 рік - не додав 100 кг пшениці і 25 кг
соняшника. За 2005 рік відповідач не розрахувався в повному обсязі.

Зазначені обставини не заперечуються сторонами.

Доводи
відповідача про те, що з ІНФОРМАЦІЯ_4 договір оренди з відповідачкою
розірваний, згідно її заяви, спростовується відсутністю реєстрації в сільській
раді факту розірвання договору оренди, та тим, що в подальшому відповідач
користувався земельною часткою позивачки та сплачував їй орендну плату в
наступних роках.

Вищевикладеним
також спростовуються доводи відповідача про те, що він взагалі не користувався
земельною часткою відповідачки. Ці обставини також спростовуються тим, що
відповідач орендував земельні частки паї єдиним масивом, до виділення
ОСОБА_1. земельної ділянки в натурі та видачі Державного акту на земельну
ділянку.

Ці обставини
були підтверджені в судовому засіданні суду першої інстанції як відповідачем
ОСОБА_2. а.с.13, 94-зв., так і провідним спеціалістом Любашівського відділу
земельних ресурсів Міхеєвим СЮ. а.с.100.

З огляду
на викладене, колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції про
те, що ПП "Міраж", в особі ОСОБА_2. орендувало земельну частку у
ОСОБА_1 в період з 2002 по 2005 роки, а тому повинно повністю розрахуватись по
орендній платі з останньою.

Разом з тим, не
можна погодитись з висновком суду про те, що відповідач повинен виплатити
орендну плату ОСОБА_1. за 2005 рік.

Оскільки договір
оренди земельної частки був укладений на 3 роки, починаючи з 2002 року, то він
діяв в 2003 та 2004 роках, включно. Доповнень або змін до договору оренди, як
того вимагав п. З Договору а.с.50-зв. сторони не вносили, а тому вимагати
виплати орендної плати за 2005 рік позивачка ОСОБА_1. не має правових підстав.

За таких
обставин, ПП "Міраж" заборгувало ОСОБА_1. орендну плату у вигляді 500
кг пшениці, 25 кг соняшника - за 2003 рік, 100 кг пшениці та 25 кг соняшника -
за 2004 рік, а всього 600 кг пшениці та 50 кг соняшника.

3.

Згідно ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Зважаючи
на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки доказів,
обставини справи встановлені судом повно і правильно, але допущено помилку в
застосуванні норм матеріального права - судове рішення першої інстанції
підлягає зміні.

Керуючись
п. З ч. 1 ст. 307; п. 4 ч. 1 ст. 309; ст.ст. 313; 314; 316; 317; 319 ЦПК
України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну
скаргу приватного підприємства "Міраж" задовольнити частково.

Рішення
Любашівського районного суду Одеської області від 30 січня 2007 року по
цивільній справі за позовом прокурора Любашівського району Одеської області, в
інтересах ОСОБА_1, до приватного підприємства "Міраж" про стягнення
заборгованості з виплати орендної плати за використання земельної частки паю,
змінити, виклавши частину другу резолютивної частини рішення в наступній
редакції:

"Стягнути
з приватного підприємства "Міраж" (смт. Любашівка, вул. Кірова, 49)
на користь ОСОБА_1, в рахунок орендної плати за використання земельного паю,
600 кг пшениці та 50 кг соняшника".

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до Верховного Суду України.

Судді
апеляційного суду Одеської області:                                                  С.М.Сегеда

Л.С.Виноградова

С.П.Гайворонський