УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„15" лютого
2007р.                                                               м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої                Ясеновенко Л.В.,

суддів                         Бойчука І.В.,
Горблянського Я.Д.,

секретаря                   Шпилик В .В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення додаткових витрат на дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Калуського міськрайонного суду від 29 грудня 2006 року, -

встановила:

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 29 грудня
2006 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових
витрат на дитину.

Постановлено стягнути з відповідача на користь позивачки
1500 грн. додаткових витрат на дитину.

У апеляційній скарзі позивачка
посилається на необґрунтованість рішення суду. ОСОБА_1 зазначає, що відповідач
є працездатною особою, працює нелегально, а отже має можливість сплатити 3000
грн., тобто половину витрат на лікування сина.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 185 СК той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також той
з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом
тощо).

Згідно ст. 199 СК, якщо повнолітні
дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної
допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років
за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і у них є син ОСОБА_3, який проживає
разом з позивачкою і навчається на денному відділенні Калуського
хіміко-технологічного технікуму.

Згідно договору про навчання в
Калуському хіміко-технологічному технікумі вартість освітньої послуги в рік
становить 1300 грн. Квитанціями від 3 серпня 2005р. та від 11 липня 2006 року
підтверджено, що позивачка оплатила 2600 грн., тобто за два роки навчання сина.

Судом враховано, що з 11 грудня 2006
року відповідач перебуває на обліку, як безробітний, в Калуському
міськрайонному центрі зайнятості. Крім того, у 2005 році він отримав травму
правої ключиці і тривалий час перебував на лікуванні.

Справа №
22-ц-213/2007р.                                     Головуючий
у 1 інстанції Кардані О.І.

Категорія 34                                                              Доповідач
Ясеновенко Л.В.

2

Враховуючи
вищенаведені обставини, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що
відповідач повинен сплатити половину вартості навчання сина.

Що стосується
стягнення додаткових витрат на ортодонтичне лікування сина, то сума 6000 грн.
не підтверджена відповідними документами, а тому суд правильно задовольнив позовні вимоги в цій
частині лише частково.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Калузького міськрайонного
суду від 29 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді:                                                                                                  Л.В. Ясеновенко

І.В. Бойчук

Я.Д. Горблянський