Справа №2-532/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

6 березня 2007
року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Щасливої
О.В.,

при секретарі
Морозової В.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя справу за

позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів грошових
коштів за договором позики в розмірі 12190
грн., а також моральної шкоди у сумі 1000
грн.

В обґрунтування
вимог в судовому засіданні представник позивача пояснила, що 30 липня 2003 року її
довіритель та відповідач ОСОБА_2
уклали договір позики, за умовами якого позивач передав, а відповідач
прийняв в позику та зобов'язався повернути в строк до 1 лютого 2004 року 12190 грн., які
еквівалентні 2300 доларів США. Сторони уклали
зазначений правочин в письмовій формі, договір посвідчений нотаріусом. Крім
того, в той же день позивач та відповідачка по справі уклали договір поруки,
посвідчений нотаріально, згідно якому відповідачка прийняла на себе
зобов'язання погасити заборгованість перед позикодавцем у разі невиконання
позичальником своїх зобов'язань за договором позики. До теперішнього часу сума
боргу не повернена, що зумовило звернення позивача за захистом свого права до
суду. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з
відповідачів солідарно на користь її довірителя суму боргу, моральну шкоду в
сумі 1000 грн.,
видатки по сплаті судового збору в сумі 122
грн., збору на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. Спричинення
моральної шкоди пояснює психологічними переживаннями позивача через невиконання
відповідачами договірних зобов'язань, неможливість поновити своє право в
позасудовому порядку, погіршенням стану фізичного здоров'я в зв'язку з
емоційним дискомфортом.

Відповідач,
належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в суд не з'явився
з невідомих причин, заперечень проти позову не надав.

Відповідачка
позов визнала частково. Не заперечує проти стягнення з неї 1/2 частини суми
основного боргу, просить судові витрати, а також моральну шкоду покласти на
співучасника, оскільки саме він був стороною правочину, яка не виконала свої
зобов'язання, тому за наявності вини в його діях він має самостійно нести
відповідальність за заподіяну моральну шкоду, а також відшкодовувати судові
витрати.

Вислухавши
пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши інші фактичні дані,
встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку
про обгрунтованість вимог та необхідність їх часткового задоволення з таких
міркувань.

Відповідно до
ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і
закону, а згідно із ст. 1049
ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові
кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої самої

2

якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Як випливає із
ст. 553 ЦК України
за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за
виконання ним свого обов'язку, а згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як
солідарні боржники.

Згідно наданому
судові договору від 30.07.2003
року відповідач отримав у позивача в позику 12190 грн., які зобов'язався повернути 01.02.2004 року, що
об'єктивно підтверджує правовідносини, які виникли між сторонами.

Із договору від 30.07.2003 року випливає,
що поручитель, яким за договором стала відповідачка, зобов'язується перед
позикодавцем відповідати за виконання зобов'язань позичальником за договором
позики, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_4  30
липня 2003 року.

Зазначені докази
є належними і допустимими, оскільки сторонами дотримані вимоги закону до форми
договорів позики та поруки при їх укладенні.

З огляду на
викладене суд вбачає всі підстави для задоволення позову в частині стягнення з
відповідачів суми боргу за договором позики.

Судовий збір та
збір на інформаційно-технічне забезпечення, попередньо оплачені позивачем,
мають бути стягнуті з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_1.

Вирішуючи позов
в частині вимог про стягнення грошових сум у відшкодування моральної шкоди, суд
знаходить відповідні вимоги ґрунтовними, оскільки вони випливають з
психологічних переживань позивача внаслідок невиконання відповідачем своїх
зобов'язань, проте виходить з того, що відповідно до ст. 614 підставою для
покладення відповідальності за порушення зобов'язань є винна поведінка сторони
в зобов'язанні.

Оскільки
позивачем не доведено наявності в діях поручителя вини за невиконання боржником
грошових зобов'язань, суд не вбачає підстав для покладення на відповідачку
моральної шкоди, і вважає за необхідне в задоволенні позову в цій частині до
позивачки відмовити.

Керуючись ст.ст.
10, 58-60, 88, 212-215,
292 294 ЦПК України, ст.ст. 526,
530, 553, 554, 611,614, 1046-1040 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,
ОСОБА_3  задовольнити частково.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_2 і
ОСОБА_3  на користь ОСОБА_1   12190
грн. в рахунок виконання зобов'язань за договором позики, 122 грн. судового
збору, 30 грн.
збору на інформаційно-технічне забезпечення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 500 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні
вимог про стягнення моральної шкоди до ОСОБА_3и відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів після його проголошення та
подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
оскарження або шляхом подання апеляційної скарги впродовж терміну,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                          О.В.
Щаслива