Справа №2-57/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

6 квітня 2007
р.        Ясинуватський міськрайонний
суд  Донецької області у

складі:

головуючого -                                        судді
Губській Л.В

при секретарі                                           Кобяковій
О.М.

за участю:

позивача                                                       ОСОБА_1

відповідачів                                                  ОСОБА_2,

ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ясинуватій
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди,

Встановив:

07.11.2006 року
ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до відповідачів про відшкодування
моральної шкоди, мотивувавши свої вимоги тим, що 20 травня 2004
року вона знаходилась біля свого двору наАДРЕСА_1. Повз неї йшли
відповідачі, і ОСОБА_2. почав нецензурно висловлюватися на її адресу, після
чого виплеснув їй в обличчя пиво з пляшки та вдарив ногою в живіт.Коли вона
зігнулась від болю, ОСОБА_3. вчепилася їй в обличчя нігтями, розідравши шкіру
на щоках, потім зхватила за плечі і почала тягнути з двору, а ОСОБА_2 в цей час
наносив удари ногами по спині та животі. В результаті злочинних дій
відповідачів їй було спричинено легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою
негативні наслідки, а саме: вона в той час кормила груддю свою шестимісячну
дитину. Після стресу, якого вона зазнала в результаті бійки, в неї пропало
молоко, і вона змушена була різко переводити свою дитину на штучне годування.
Крім того, вона зазнала фізичного болю, перебувала в психологічному стресі й
досі боїться спокійно виходити на вулицю, боючись погроз з боку відповідачів.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі і
пояснила, що 20 травня 2004 року відповідач
ОСОБА_2. побив її чоловіка, свого брата ОСОБА_4, після чого вони викликали міліцію, і вона чекала їх
приїзду біля двору. Приблизно о 20
годині 30 хвилин повз двір йшли відповідачі, які перебували у стані
алкогольного сп»яніння, і почали її ображати. Потім ОСОБА_2. вдарив її ногою в
живіт, збив з ніг, а ОСОБА_3. вдарила по обличчю і схватила за щоки,
роздряпавши їх, а також схватила за шию і притиснула її до землі, не даючи
піднятись, а ОСОБА_2. в цей час наносив їй удари по тілу. Злочинними діями
відповідачів їй були спричинені тілесні ушкодження, завдані фізичні і моральні
страждання. Через два дні після бійки в неї пропало грудне молоко і її
шестимісячна дитина була позбавлена можливості годуватись материнським молоком,
що негативно відобразилось на здоров»ї дитини, та на її розвитку. Крім того,
вона сама довгий час перебувала у стані психологічного стресу, Просила в
рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідачів 10000 грн.

2

Відповідач ОСОБА_2. позов не визнав і пояснив, що між ним
та його рідним братом ОСОБА_4. склалися неприязливі стосунки через батьківську
хату. 20 травня 2004 року між ними
вийшла бійка, в цей день вони святкували день народження свого молодшого сина.
Ввечері вони провели своїх гостей і йшли повз двір позивачки, вона почала на
них кричати, схватила його
дружину за одежу, однак, не втримавшись на ногах впала в кущі, де, певно, й
подряпала своє обличчя. Вони з дружиною їй ніяких побоїв не завдавали, тому
просив у позові відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3. дала аналогічні пояснення,
доповнивши, що молоко у позивачки пропало ще задовго до конфлікту між ними,
оскільки вона сама їй про це повідомляла. Крім того, вона ще задовго до бійки
отримувала в амбулаторії суміші для дитячого харчування, що свідчить про
недостатність у неї грудного молока і це не пов»язано з їхнім конфліктом.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом установлено, що позивачці ОСОБА_1. 20 травня 2004
року діями тупих твердих предметів, якими могли бути руки та ноги людини,
спричинені легкі тілесні ушкодження, а саме: подряпини на обличчі, шиї, синці
на стегні, коліні, про шо свідчить заключения
експерта №59/177 від
07.2004р. (а.с.9).

Постановою судді від 13.05.2005
року відносно відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3. було порушено кримінальну
справу за ч.1 ст.125 КК України, яку було закрито 18 жовтня 2006 року на підставі
Закону України «Про амністію» (а.с.3).

Як пояснила в суді свідок ОСОБА_5., 20 травня 2004 року близько 21 години
вона йшла до ОСОБА_1 і бачила, як ОСОБА_2. і його дружина ОСОБА_3., придавивши
позивачку ОСОБА_1. до землі, били її. Прийшовши згодом до позивачки, вона
застала її з подряпинами на обличчі і та розповіла, що її побили відповідачі.
Пізніше позивачка їй повідомила, що після конфлікту з відповідачами у неї
пропало грудне молоко.

Зі слів свідка ОСОБА_6. відомо, що 20 травня 2004 року ввечері він приїздив
до ОСОБА_1 з приводу побутового конфлікту між братами і бачив тілесні
ушкодження на обличчі позивачки, а саме подряпини.

Крім того, свідок ОСОБА_7. пояснила, що бачила кров на обличчі позивачки
ввечері того дня, походження якої їй невідоме.

Свідок ОСОБА_8. суду пояснив, що 20
травня 2004 року він
в групі працівників міліції приїздив у сСпартак з приводу побутового конфлікту
між ОСОБА_2. Через день чи два до нього звернулась позивачка з проханням
направити її на експертизу для встановлення ступеню тілесних ушкоджень у неї.

До доводів відповідачів в тій частині, що позивачка отримала тілесні
ушкодження, впавши в кущі бузка, суд ставиться критично, оскільки висновок
судово-медичної експертизи №
59177 від 22.07.2004
року свідчить, що вказані ушкодження потерпіла ОСОБА_1. не могла отримати
при падінні з висоти свого зросту (а.с.9), а в заключенні судово-медичної
експертизи №4-59177 від 15.02.2006
року зазначено, що ці тілесні ушкодження імовірніше утворилися при
обставинах, на які вказує потерпіла, а не підсудні (а.с.112 справи
№1-2352006).

Відповідно до ч.1 ст. 23
ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої
внаслідок порушення її права.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК
України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа
зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я.

Як  роз»яснив   Пленум
Верховного   Суду  України
в  л.5  постанови
від

3

31.03.1995р.
№4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності
обов»язковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Як встановлено в суді, відповідачі 20
травня 2004 року на
грунті особистих неприязливих стосунків спричинили позивачці легкі тілесні
ушкодження.

Як видно із записів лікарів в медичних документах
позивачки та її грудної дитини (а.с. 15-22),
в цей же період у неї припинилась лактація.

З висновку комісійної судово-медичної експертизи № 557 від 14.07.2005 року (а.с.6-7)
відомо, що порушення лактації у потерпілої ОСОБА_1. могло стати результатом
стресу, якого вона зазнала при отриманні зазначених тілесних ушкоджень.

Суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_7. в тій частині, що зі слів
позивачки ОСОБА_1. їй відомо, що молоко в неї пропало задовго до конфлікту з
відповідачами, оскільки її показання спростовуються позивачкою та медичними
документами, з яких вбачається, що до 22
травня 2004 року
позивачка на відсутність молока не скаржилась (а.с.223-227 крим.справи №1-235/2006), що також
підтвердив головний лікар Спартаківської амбулаторії загальної практики
сімейної медицини в довідці (а.с.47 справи №1-2352006).

Посилання відповідачки ОСОБА_3. на те, що позивачка
отримувала безкоштовно суміші для дитячого харчування, що свідчить про те, що
молоко в неї пропало задовго до 20
травня 2004 року
(а.с.40), не спростовують доводів позивачки в тій частині, що дитина годувалась
материнським молоком, оскільки в суді встановлено і визнано сторонами, що
дитячі суміші в якості гуманітарної допомоги отримували восени 2004 року всі матері,
які на той час мали немовлят.

Рішення суду не
може грунтуватись на припущеннях.

При таких обставинах, суд вважає позов ОСОБА_1. обгрунтованим, однак, з
урахуванням глибини душевних страждань позивачки, вимушених змін в її житті, а
також з урахуванням вимог розумності та справедливості, те, що відповідачі на
утриманні мають трьох неповнолітніх дітей (а.с.117,121 справи №1-2352006), стан
здоров»я відповідачки (а.с.39)
вважає за необхідне в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути 1000 гри.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.3,10,11,57- 60, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування моральної шкоди 1000
(одна тисяча) грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через
Ясинуватський міськрайонний суд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, або протягом десяти днів з дня проголошення
рішення без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.