Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року                                                                                                   м.
Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі:
головуючого судді     Бондаренко
Ю.О.

при секретарі            Логойда
В.Т.

з участю: позивача             ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2.

представника відповідача - ОСОБА_3.

третьої особи без самостійних вимог
на стороні відповідача - ОСОБА_4.

представника третьої особи - ОСОБА_5.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Мукачівської міської ради, третьої особи без самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, -

встановив:

ОСОБА_1
звернувся з позовом до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради, третьої
особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання права
власності на самочинно збудовану прибудову санітарних приміщень площею 24.10 м2, загальною
вартістю 13017 грн. позначених
в інвентарній справі домоволодіння АДРЕСА_1 під
літерою А1.

Позовні вимоги
мотивує тим, що відповідно до договору розподілу майна від 16.11.2002 року, між
позивачем та ОСОБА_4- засновниками ТОВ «Славія» - було проведено реальний
розподіл нерухомого майна ТОВ «Славія»- цілісного майнового комплексу, що
знаходиться в АДРЕСА_1 по 1/2 частині кожному. Частина приміщень (вбиральня,
санвузол, коридор, вантажний ліфт) перейшли в користування ОСОБА_4. Згідно
протоколу зборів засновників ТОВ «Славія» було встановлено, що магістралі
водопроводу, каналізації, електропостачання, газопостачання під'їзних доріг
-залишаються як спільно придбане і використовуються спільно та досягнута
домовленість про спільне користування санвузлом, вбиральнею та коридором.

У вересні 2006
року ОСОБА_4 розпочавши самовільну реконструкцію своєї частини приміщення
встановивши перегородку, чим перекрив позивачу та його працівникам доступ до
мереж каналізації та водопостачання і можливість користуватись туалетом і
умивальником. Мукачівською інспекцією ДАБК 12.10.2006 року було складено припис про припинення ним
реконструкції.

12.09.2006 року позивач звернувся з листом до ОСОБА_4. з проханням
надати згоду на добудову санвузлу з перенесенням обладнання діючого санвузлу та
бака водозабезпечення до своєї частини приміщення та погодити питання про
виведення магістралей водопроводу і каналізації та перенесення товарного ліфту,
однак згоди не отримав.

28.09.2006 року ОСОБА_1
звернувся з заявою до Мукачівського міського голови з проханням надати дозвіл
на добудову санітарних приміщень та перенесення товарного ліфту. 11.10.2006
року працівниками ДАП «Архітектура» проведено обстеження технічного стану
приміщення і було складено відповідний акт, згідно висновків якого проведення
реконструкції магазину з добудовою санітарних приміщень є можливим при
дотриманні антисейсмічних правил та ДБНіП, при збереженні існуючих основних
несучих конструкцій.

Рішенням
Мукачівського міськвиконкому НОМЕР_1 йому було дозволено проведення
проектно-пошукових робіт по реконструкції власної частини магазину та  зміни
функціонального   призначення  підвальних
приміщень   цокольного   поверху
під

магазин
та прибудові санвузла до нього. На підставі цього ним було укладено угоду з
ДАТ «Архітектура» та виготовлення АПЗ санвузлів, проведення авторського нагляду
за будівництвом та виготовленням всієї необхідної техдокументації. Дозвіл на
виконання робіт позивач не отримав, оскільки відповідач не дав свою згоду.

Строк дії
договору спільного користування приміщенням санвузлу сплив, а листом НОМЕР_2 Мукачівська
міська СЕС зобов'язала позивача забезпечити центральне водопостачання та
каналізацію магазину, він з метою самозахисту своїх прав змушений був розпочати
будівництво прибудови санвузла без нотаріального посвідчення згоди ОСОБА_4. та
згоди ДАБК на виконання будівельних робіт.

22.12.2006 року начальником ДАБК було винесено постанову НОМЕР_3 про накладення
штрафу, який був сплачений. Санвузол на час розгляду справи внесено до
інвентарної справи під літерою А1 та відмічено як самочинну забудову.

Позивач та його представник в судовому засіданні просили задоволити позов
та визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовану прибудову
санітарних приміщень площею 24,10 м.2 загальною вартістю 13017 грн. позначених в інвентарній справі домоволодінням
АДРЕСА_1 під літерою А1.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, при цьому
пояснив, що земля на якій збудовано позивачем приміщення є власністю
територіальної громади м.Мукачево і при продажу
будівлі земля не продавалась як і не давалась в користування позивачу і третій
особі. Як позивачу так і третій особі необхідно було укласти окремо
договір на користування. Беручи до уваги, що позивач прибудував санвузол зі
своєї частини будівлі то він не порушив прав третьої особи.

Третя сторона та його представник в судовому засіданні позов не визнали,
пояснивши, що приміщення яке знаходиться у
власності позивача та третьої сторони по 1/2 частини є спільною власністю і для його реконструкції, перебудов, добудов
необхідно мати дозвіл всіх власників, якого позивач не мав.
Крім того не дивлячись на те, що позивач побудував приміщення зі своєї сторони
земельної ділянки, на яку третя особа не претендує, земля знаходиться в їх
спільному користуванні і ОСОБА_1 мав отримати дозвіл від ОСОБА_4 на будівництво
приміщення, який він не давав. В такому разі
при можливому розподілу, земля не буде поділена між ним та позивачем на рівні частини. Його права порушені ще тим, що він
не має доступу на земельну ділянку на якій побудована прибудова. Землю ніхто не
приватизував та договорів на її користування не укладав, однак вони
користуються нею. Що стосується користування умивальником і санвузлем, то при
розподілі вони відійшли до ОСОБА_4 і він як власник має право вимагати у
позивача плати за їх користування, на
що останній не погодився. Крім того до цих приміщень є вільний доступ.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом належними доказами
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4, як засновники ТОВ «Славія» та власники и майнового
комплексу ТОВ «Славія», розташованого в АДРЕСА_1 розділили дану
будівлю між собою на дві рівні частини по 1/2
(договір розподілу майна а.с.7). В результаті розподілу позивач став
власником 1/2 частини магазину-кафе (а.с.6).
Згідно договору спільного користування приміщеннями від 01.10.2006 року укладеного між власником приміщення
ОСОБА_4 та ТОВ «Славія» власником якого є позивач, власник надав, а
співкористувач прийняв у тимчасове оплатне використання нежитлове приміщення в
будівлі під літерою А (а.с.36). ОСОБА_4, листом від 12.10.2006 року, заборонив
ОСОБА_1 користуватись коридором, ліфтом, вбиральнею без укладення договору
оренди приміщень з 01.09.2006
року (а.с.35).

Рішенням
Мукачівського міськвиконкомуНОМЕР_1 позивачу було дозволено проведення
проектно-пошукових робіт по реконструкції власної частини магазину та зміни
функціонального призначення підвальних приміщень цокольного поверху під магазин
та прибудові санвузла до нього (
а.с.32).

ОСОБА_1
звернувся з листом до ОСОБА_4. з проханням надати згоду на добудову санвузлу з
перенесенням обладнання діючого санвузлу та бака водозабезпечення до своєї
частини приміщення та погодити питання про виведення магістралей водопроводу і
каналізації та перенесення товарного ліфту, однак згоди не отримав (заявив
позивач і визнала третя особа) .

Позивач
самовільно збудував прибудову санвузла розміром 7,6 X
4,1 м. до магазину цокольного поверху, що встановлено актом обстеження
будинковолодіння та постановою про накладення штрафу за самовільне будівництво
(а.с.40). Прибудова добудована до частини будівлі що належить позивачу ( а.с. 14,15).

Відповідно до
вимог ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу тобто тих, які визнані сторонами та іншими
особами, що беруть участь у справі і які не підлягають доказуванню.

Відповідно до
ст. 120 ЗК
України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може
переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі
договору оренди.

З врахуванням
того, що суду не надано відповідних угод, які-б підтверджували право позивача
та третьої особи на землю на якій вчинено самовільне будівництво то суд
приходить до висновку що права третьої особи на володіння і користування
земельною ділянкою в даному разі не порушені.

Беручи до уваги,
що власник земельної ділянки Мукачівська міська рада не заперечує проти
визнання права власності ОСОБА_1 на самочинне будівництво, яке здійснилено на земельній ділянці відповідача, та це не порушує
права інших осіб то суд приходть до висновку, що позов слід задоволити.

Беручи до уваги
встановлені факти та відповідні їм правовідносини суд приходить до висновку, що
позовна заява підлягає задоволенню.

Вимоги про
стягнення судових витрат позивачем не ставилось тому їх слід віднести за
рахунок ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 19, ч.5 ст. 376
ЦК України, суд, -

рішив:

Позов задоволити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовану прибудову санітарних приміщень
площею 24.10 м2,
загальною вартістю 13017
грн. позначених в інвентарній справі домоволодіння № АДРЕСА_1 під літерою А1.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду першої

інстанції протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.      Апеляційна
скарга на рішення

суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються
апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове
рішення.