У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі :

Головуючого

Гнатенка А.В.,

Суддів:

Балюка М.І.,

Барсукової В.М.,

Гуменюка В.І.,

Косенка В.Й.,

розглянувши справу за позовом ТОВ ”Хіко” до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Львівського обласного комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації
та експертної оцінки”, управління комунальної власності Львівської міської
ради, треті особи : привітний нотаріус ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
ОСОБА_8, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлових
приміщень, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ТОВ "Хіко", ОСОБА_1,
ОСОБА_2, обласного комунального підприємства "Бюро технічної  інвентаризації та  експертної
оцінки", Львівської  міської
ради, третя  особа - Управління комунальної
власності Департаменту економічної політики
Львівської міської ради, про визнання права власності на нежитлові  приміщення,

в с т а н о в и л а :

Позивач
звернувся  до  суду
із  зазначеним  позовом,
посилаючись на те, що
нежитловими  приміщеннями по  вул. С.Петлюри, 2  в  м.
Львові  площею 542 кв.м., що включають
й  спірні
приміщення товариство
володіє  відповідно до договору
оренди від 29 травня 1998 року, укладеного з Управлінням  комунального
майна  Львівської  міської ради , який на  даний
час  є  чинним.

1 жовтня 2001 року між
ТОВ "Хіко" та СПД ОСОБА_1 був
укладений  договір суборенди,
відповідно до умов якого останній були передані
суборенду  спірні нежитлові  приміщення площею 50,0 кв.м. строк  договору
складав  три  роки з дня
передачі  приміщення  й
закінчився 30  жовтня  2004 року. Після  закінчення строку  дії
вказаного договору ТОВ "Хіко"
звернулося  до ОСОБА_1  із
вимогою  про  повернення
орендованих  приміщень, на що ОСОБА_1  повідомила, що  спірні
приміщення  є її  приватною
власністю, оскільки придбані
нею  на  підставі
договору  купівлі-продажу  від  7
жовтня  2004 року № 1164, укладеного  з Управлінням
комунального  майна  Львівської
міської ради. В подальшому спірні
нежитлові  приміщення були
предметом  укладення  ще двох договорів купівлі-продажу, після
кожного з них оформлялися в  органах БТІ
відповідні витяги  про  реєстрацію права  власності. Вищезазначені  договори
купівлі-продажу  нежитлових  приміщень від 7 жовтня  2004 року, 18 квітня  2006 року та 12  червня
2006 року ,  а  також
оформлені  на  їх
підставі  витяги  про реєстрацію права  власності, є незаконними, оскільки  ОСОБА_1  неправомірно  набула
право власності  на спірні  нежитлові
приміщення.

Рішенням Залізничного
районного  суду  м. Львова
від  22  березня
2007 року відмовлено у задоволенні первісного позову  ТОВ "Хіко". Зустрічний  позов задоволено та визнано за ОСОБА_3 право
власності  на  нежитлові
приміщення  першого  поверху
32 а та  33, площею  50, 0 кв.м.
розташованих  в  буд.  №
2  по
вул.. С.Петлюри  у  м. Львові.

Ухвалою
апеляційного  суду  Львівської області  від  2  липня
2007 року рішення Залізничного
районного  суду  м. Львова
від  22  березня
2007 року  в  частині розглянутих позовних вимог про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежитлових
приміщень  першого  поверху, площею  50,0 кв.м. в
буд.  2 по вул. С.Петлюри у  м. Львові
№ 1164  від 7 жовтня 2004 року ,
укладеного  між  управлінням
комунального  майна  Львівської міської ради та  суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1
скасовано та закрито провадження  у  справі в цій частині позовних  вимог. В
решті  рішення  суду
залишено  без змін.

У касаційній скарзі ТОВ "Хіко" ставиться
питання про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції, у зв'язку з порушенням норм матеріального та  процесуального права.

Касаційна  скарга  задоволенню не підлягає  за
таких  підстав.

Відповідно  до ст. 337 ЦПК України
суд касаційної  інстанції  відхиляє
касаційну скаргу, якщо вважає, що рішення ухвалено з додержанням норм  матеріального і процесуального  права.

Оскільки оскаржувані рішення відповідають вимогам матеріального та
процесуального  права, а наведені  в касаційній
скарзі  доводи висновків судів не
спростовують, касаційна скарга підлягає відхиленню із залишенням судових рішень
без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ТОВ "Хіко"  відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22
березня               2007 року та ухвалу
апеляційного  суду  Львівської області  від
2  липня              2007 року залишити без змін.

Ухвала  оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 А.В. Гнатенко

Судді:                                                                           М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко