Справа №22-ц-1466/ 2007 року                                     Головуючий 1 інст. - Золотарьова Л Л.
спори, що виникають                                            Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року                                                                      м.
Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого
- судді Малійської
С.М.

суддів
колегії -              Солодкова А.А.,
Кругової С.С.

при секретарі: -             Каплаух
Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Київського районного суду м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія з
надання експертної медичної допомоги іноземним громадянам» в особі Харківської
філії «ПРОСТО страхування» про стягнення страхового відшкодування, -

встановила:

В ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закритого
акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія з надання експертної
медичної допомоги іноземним громадянам» в особі Харківської філії «ПРОСТО
страхування» про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтовування позовних вимог представник позивача зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року між ОСОБА_1
та Харківською філією ЗАТ «Акціонерна страхова компанія з надання експертної
медичної допомоги іноземним громадянам» був укладений договір добровільного
страхування транспортних засобів серії НОМЕР_1, за яким ОСОБА_1 застрахував
належний йому транспортний засіб - автомобіль АУДІ «S» 6,
державний НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, 2002 року
виготовлення. Ринкова вартість автомобіля на момент страхування складала 484 200 грн., що підтверджено
звітом про його оцінку від ІНФОРМАЦІЯ_4
року. Згідно умов договору ОСОБА_1 був сплачений страховий тариф у розмірі 4,9 % від ринкової
вартості авто, що склав 23
725 грн. 80 коп. У ніч з ІНФОРМАЦІЯ_5
року ОСОБА_1 потрапив на вищевказаному автомобілі у дорожньо-транспортну
пригоду, яка мала місце в м. Харкові на вул. Північній, про що свідчить довідка
про ДТП, яка
видана ІНФОРМАЦІЯ_6 року
віх. НОМЕР_4 Харківським міським управлінням МВС України. Внаслідок ДТП сталася
повна конструктивна загибель автомобіля, що підтверджується висновком
спеціаліста - автотоварознавця НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Про дану пригоду
ОСОБА_1 повідомив у встановленій договором формі страховика.

Згідно умов договору та ст. 8
Закону України «Про страхування» страховий випадок -подія,
передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми
(страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій
особі. Належний ОСОБА_1 автомобіль був застрахований за програмою «Міді-2»
(п.1.7 договору). За цією програмою, настанням страхового випадку є пошкодження
автотранспортного засобу, у тому числі внаслідок ДТП (п. 2.2 договору). Відповідно до п. 2.8.2.2 договору
страхове відшкодування сплачується страховиком страхувальнику у випадку повної
загибелі автомобіля протягом 30
днів. Незважаючи на це, у порушення умов договору, у страховому
відшкодуванні ОСОБА_1 відмовлено.

Посилаючись
на викладенні обставини, представник позивача просив суд стягнути з відповідача
459 990 грн.

Представник
відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що позивач подав завідомо
неправдиві відомості про об'єкт страхування (ринкову вартість автомобілю, рік
його випуску та номер кузова) та про факт настання страхового випадку, тому
йому обґрунтовано було відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_8 року позов
ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ЗАТ «Акціонерна страхова компанія з надання
експертної медичної допомоги іноземним громадянам» в особі Харківської філії
«ПРОСТО страхування» страхове відшкодування 459 990 грн. та сплачений судовий
збір 1700 грн., а разом 461690 гривень.

Відповідач оскаржував дане рішення
в судах апеляційної та касаційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від
ІНФОРМАЦІЯ_8 року,
рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України від 21 червня 2006 року рішення
Київського районного суду м. Харкова від 16
березня 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської області від ІНФОРМАЦІЯ_8 року - скасовано,
справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду, рішенням Київського
районного суду м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1
року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, та ухвалити
нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити повністю, посилаючись на те, що
висновки суду не відповідають обставинам справи та неправильно застосовані норми
матеріального права.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням
нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до п. п.З, 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК
України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і
ухвалює нове в разі невідповідності висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального права.

Судом апеляційної інстанції встановлені такі обставини і відповідні до них
правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3року між
ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерна страхова компанія з надання експертної медичної
допомоги іноземним громадянам» в особі Харківської філії «ПРОСТО страхування»
був укладений договір добровільного страхування транспортних засобів серії
НОМЕР_1, згідно
якого позивач застрахував належний йому транспортний засіб - автомобіль „AUDI" S6, державний НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, 2002 року
виготовлення.

Згідно звіту від ІНФОРМАЦІЯ_4
року про оцінку транспортного засобу, складеного ТОВ Консалтинговою групою
„САБО" ринкова вартість автомобілю „AUDI" S6 quattro Avant,
реєстраційний НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1, складає 484 200 грн. з
урахуванням ПДВ. Даний висновок був виданий з метою оцінки транспортного засобу
для укладення договору страхування.

Відповідно до умов вищевказаного договору страхування сторонами за спільною
згодою була визначена вартість автомобілю, згідно звіту від ІНФОРМАЦІЯ_4 року - 484 200 грн. і сторони
приймали на себе обов'язки з урахуванням цієї вартості.

Відповідно до ч.4 ст, 9 Закону України „Про страхування", розмір страхової
суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між
страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або
внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним
законодавством.

При укладенні договору страхування відповідач не заперечував проти вказаної
вартості автомобілю і саме виходячи з цієї суми був визначений відповідачем та
сплачений

позивачем
розмір страхового платежу -
4,9% (23 725,80 грн.), а також розмір страхової виплати і страхової суми.

Судова
колегія не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що позивач
подав завідомо неправдиві відомості про об'єкт страхування (автотранспортний
засіб) - завищена
вартість автомобілю порівняно з ринковою вартістю та змінений ідентифікаційний
номер на автомобілі.

Висновок суду першої інстанції про завищену вартість автомобілю та
необ'єктивність звіту про оцінку автотранспортного засобу ТОВ Консалтингова
група „САБО" від ІНФОРМАЦІЯ_4
року, оскільки вказаний звіт не містить розрахунку ринкової вартості, не
відповідає обставинам справи.

Звіт ТОВ Консалтингова група „САБО" від ІНФОРМАЦІЯ_4 року містить
обґрунтування, детальний розрахунок (а.с. 20-21),
методичні підходи та методи, якими керувався оцінювач для визначення
ринкової вартості автомобілю, посилання на нормативні акти Фонду держмайна.

Крім того, при проведенні оцінки автомобілю, вказаний транспортний засіб
був оглянутий спеціалістом ТОВ Консалтингова група „САБО". До звіту, який
здійснювався для цілого і неушкодженого транспортного засобу, додані фото
таблиці.

Тому висновок спеціаліста НОМЕР_5
від ІНФОРМАЦІЯ_7 року та
довідка ГУ МВС
України в м. Києві від ІНФОРМАЦІЯ_9
року, в яких визначено вартість автомобілю на момент ДТП, не можуть бути
прийняті до уваги судовою колегією, оскільки вони були видані вже після ДТП, внаслідок якого
відбулася повна конструктивна загибель автомобілю, спеціалістом оглядався вже
пошкоджений автомобіль.

Згідно висновку спеціаліста НОМЕР_7
від ІНФОРМАЦІЯ_10 року,
ідентифікаційний номер на автомобілі „AUDI" S6, реєстраційний НОМЕР_2 синього кольору
змінювався шляхом забивки первинних знаків і нанесення нових. Первинний номер був
„НОМЕР_6", номерна
площа та деталь кузова не змінювались, автомобіль випущений у 2001 році. Автомобіль
„AUDI" S6 з вказаним
ідентифікаційним номером значиться серед розшукуваних страховими компаніями
західної Європи з ІНФОРМАЦІЯ_11
року.

Позивач ОСОБА_1 придбав вказаний автомобіль на законних підставах, сплатив
за нього грошові кошти та здійснив реєстрацію в органах ДАІ МВС м. Харкова. При
переоформленні автомобілю на ОСОБА_1 в органах Державтоінспекції на підставі
п.3.6.1. „Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та
обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстраційно - екзаменаційних
підрозділів Державтоінспекції МВС України", затвердженої наказом МВС
України від ІНФОРМАЦІЯ_13 року НОМЕР_8, зареєстрованої в Мінюсті ІНФОРМАЦІЯ_12
року за НОМЕР_9 в процесі огляду транспортного засобу була здійснена перевірка
відповідності ідентифікаційних номерів вузлів і агрегатів записам у
реєстраційних документах; ідентифікації ТЗ відповідно до наявної інформації АІС
„АРМ-РОЗШУК".

Автомобіль пройшов реєстрацію та ОСОБА_1 отримав
реєстраційне посвідчення на автомобіль і державний номерний знак НОМЕР_2.

Враховуючи вказане і те, що позивач вже не перший власник автомобілю в
Україні, судова колегія на підставі ст. 388 ЦК України вважає ОСОБА_1
добросовісним набувачем, який не знав і не міг знати, що на автомобілі змінений
ідентифікаційний номер та зазначений у документах рік випуску не відповідає
дійсності.

Судова колегія не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те,
що позивач подав завідомо неправдиві відомості про факт настання страхового
випадку.

У ніч з ІНФОРМАЦІЯ_5
року позивач на застрахованому автомобілі потрапив у ДТП, внаслідок якого
настала повна конструктивна загибель автомобілю -страховий випадок, передбачений умовами договору
добровільного страхування транспортних засобів серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3року.

Відповідно до п. 22 ст. 4 „Положення про
Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ",
затвердженого постановою КМУ від 14.04.1997
року №341, Державтоінспекція
відповідно до покладених на неї завдань провадить невідкладні дії на

місцях
дорожньо-транспортних пригод, вживає у разі потреби заходів для евакуації
людей, надання їм першої медичної допомоги, а також сприяє транспортуванню
пошкоджених транспортних засобів та охороні майна, що залишилося без нагляду.

Працівниками
ДАІ, яких позивач викликав на місце події, був складений протокол огляду місця
події, схема ДТП. Також
позивач повідомив про подію відповідну службу відповідача (аварійного
інспектора).

Пояснення позивача ОСОБА_1 щодо обставин, часу, місця і механізму ДТП цілком
підтверджуються складеними співробітниками Державтоінспекції МВС документами,
суперечностей між ними немає.

Згідно ст. 526 ЦК
України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та закону.

Судова колегія приходить до висновку, що позивач не повідомляв
відповідачеві ніяких завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або
про факт настання страхового випадку, тому страхова виплата (відшкодування) має
бути виплачена відповідачем в повному обсязі відповідно до вимог укладеного між
ними договору.

Керуючись ст. ст. 303,
304, п. п. З, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України,
ст.ст. 388, 526,
979-984, 988-990 ЦК України, ст.ст. 1-6,
8-10, 16-18, 20, 21,
25 Закону України „Про страхування", судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Київського районного суду
м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1
року скасувати.

Постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити

Стягнути з ЗАТ „Акціонерна страхова компанія з надання екстреної медичної
допомоги іноземним громадянам" в особі Харківської філії „ПРОСТО-страхування"
страхове відшкодування в сумі 459990
(чотириста п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто) гривень та
сплачений судовий збір в сумі 1700
грн., а всього 461690 (чотириста
шістдесят одну тисячу шістсот дев'яносто) грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили
з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
ним законної сили.