АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007
року                                                                                              м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Шейко Л.М.

суддів -
Короткова В.Д., Кемеровської Н.В.

при секретарі - Тончевої Н.М. розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове
майно та зобов'язання не перешкоджати в користуванні частиною спадкового
будинку та земельною ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2006 року, -

встановила:

В травні 2006 року позивачі звернулися до суду з позовом
і просили встановити факт прийняття ними спадкового майна після смерті батька у
вигляді садового АДРЕСА_1, що знаходиться на земельній ділянці площею 465 кв.
м. на території садового товариства « Примор'є », розташованого по АДРЕСА_2.
Визнати за кожним з них право власності по 1/3 частині цього будинку в порядку
спадкування. А також зобов'язати відповідача, їхнього рідного брата ОСОБА_1.,
не перешкоджати ш в користуванні, володінні і розпорядженні спірним спадковим
майном та користуватися земельною ділянкою. При цьому вони посилалися на те, що
зазначений садовий будинок у 1956 році побудував їхній батько ОСОБА_3 на
земельній ділянці, площею 465 кв. м., яка була йому надана для цієї цілі
рішенням виконкому Одеської міської ради та спільним рішенням адміністрації і
профспілкового комітету заводу « Красна Гвардія», де він працював. У вересні
1992 року батько помер і позивачі разом з відповідачем прийняли спадщину у своє
оперативне володіння, оскільки на день смерті проживали разом з батьком та
користувалися садовим будинком. Між собою вони домовились, що мають рівні права
на спадкове майно, а членом садового кооперативу після смерті батька стане
молодший брат - відповідач по справі ОСОБА_1, прізвище якого з невідомих
причин, на українській мові записано через букву « і », а не « и ». Відповідно до
вимог Уставу садового кооперативу, після смерті спадкодавця, членом кооперативу
може стати тільки одна особа із спадкоємців. Ця домовленість була зафіксована в
їх письмових заявах на ім'я голови садового кооперативу та в рішенні
кооперативу про прийняття відповідача в члени кооперативу. Довгий час вони
користувалися садовим будинком та земельною ділянкою спільно. Але відповідач
поступово став намагатися порушити домовленість, забрав в управлінні
кооперативу всі документи, щодо земельної ділянки та будинку, а через деякий
час став вважати себе одноособовим господарем спірного садового будинку і
перестав їх пускати на земельну ділянку. На неодноразові прохання вирішити спір
мирним шляхом,

Справа № 22- 432
/07                                                           Категорія
ЦП: 5

Головуючий у першій інстанції -
Погрібний М.О. Доповідач - Шейко Л.М.

продати садовий будинок і гроші розділити, відповідач не реагує. Тому
позивачі просили задовольнити їхні позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в
судовому засіданні позов не визнав та пояснив в судовому засіданні, що дійсно
після смерті батька брати прийняли спадщину і домовились про те, що їх права на
садовий будинок і земельну ділянку рівні і що при необхідності вони разом
проведуть розпорядження спадковим майном на рівних правах, але в останні роки у
нього з позивачами виникли неприязні відносини і вони не могли прийти до згоди
про продаж садового будинку. В теперішній час він вважає, що згідно до Уставу
садового кооперативу оскільки він являється членом кооперативу, оплачує належні
внески в кооператив та за земельну ділянку то є єдиним власником майна і просив
відмовити в задоволені позові.

Представник
товариства садоводів « Примор'є » в судове засідання не з'явився, сповіщався.

Рішенням суду позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній
скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів,
заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін,
розглянувши матеріали справи вважає наступне.

Судом
встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Одеської міської Ради народних
депутатів ІНФОРМАЦІЯ_1 року, машинобудівному заводу « Красна Гвардія» було
виділено 8 земельних дільниць для робітників заводу під садівництво ( а.с.53).

Як видно із
довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спільним рішення адміністрації та профспілкового
комітету заводу « Красна Гвардія » робітнику заводу ОСОБА_3 була виділена
земельна ділянка площею 465 кв. м. під АДРЕСА_3 під садівництво ( а. с. 54 - 55
).

Згідно Статуту
садового товариства « Примор'є », зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3у у виконкомі
Суворовської районної Ради народних депутатів м. Одеси, садове товариство «
Примор'є » було створено для організації колективного саду на земельних
ділянках , наданих рішенням виконкому Одеської міської ради, та розташованих по
АДРЕСА_2 (ас. 27-28 ).

В 1956 році,
ОСОБА_3., на відведеній йому земельній ділянці, площею 465 кв. м., побудував
садовий будинок, яким користувався разом із сім'єю, що підтверджується випискою
із протоколу ІНФОРМАЦІЯ_4 року, засідання правління товариства садоводів «
Примор'є » та письмовими підтвердженням громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, підписи яких завірені садовим товариством. А також поясненнями сторін
по справі ( а. с. 25-31).

Проживаючи із
позивачами в АДРЕСА_4, ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер (а. с. - 8,19).

Сторони по
справі, являючись рідними братами, поховавши батька відповідно до норм ст. 526 ЦК України в
редакції 1963 року, яка регулювала данні правовідносини на той час, фактично
прийняли спадкове майно батька у своє оперативне управління та користування. В
тому числі і спірний садовий будинок, на зазначеній вище земельній ділянці І
цей факт підтвердили у судовому засіданні.

Цей садовий
будинок суд визнає, як спадкове майно, що на протязі довгого часу являлося
власністю ОСОБА_3., та було таким зареєстровано в садовому товаристві «
Примор'є ».

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України п.4 від 24 червня 1983 року ( зі змінами ) була
звернута увага суддів на те, що у випадку смерті члена дачно-будівельного
кооперативу до ІНФОРМАЦІЯ_6 року спадщина відкривається не на судовий
будиночок, а на суму, які підлягають поверненню у таких випадках, що стосується
зазначених осіб, які померли після ІНФОРМАЦІЯ_6 року, спадщина відкривається на
садовий будинок, інші будівлі і насадження.

Згідно
ст. 15 Закону України « Про власність » член товариства, який повністю вніс
свій пай, отримує право власності на це майно, тому ОСОБА_3. був належним
власником садового будинку, а його діти спадкоємцями вказаного майна.

З урахуванням вимог ст. 13 Статуту садового товариства « Примор'є »,
сторони по справі по спільній домовленості між собою про рівність прав на
спадкове майно у вигляді садового будинку та користуванні земельною ділянкою
вирішили оформити членом товариства відповідача по справі. Крім підтверджень
такої домовленості між сторонами, цей факт підтверджується випискою протоколу
Засідання правління товариства за ІНФОРМАЦІЯ_4 року ( а. с. 9, 14, 15, 21, 25
).Спадкоємцями першої черги згідно ст. 529 ЦК України ( 1963 р.) являються в
рівних долях діти.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в
управління чи володіння спадковим майном - ст. 549 ЦК України ( 1963 рік).

Оскільки достовірно встановлено, що позивачі після смерті батька фактично
прийняли спадщину у вигляді садового будинку та користувалися ним, суд
обгрунтовано встановив факт прийняття ними спадкового майна у вигляді садового
АДРЕСА_1, що знаходиться на земельній ділянці площею 465 кв. м. на території
садового товариства « Примор'є », розташованого по АДРЕСА_2 та визнав право
власності на спадкове майно у вигляді 1/3 його частини за кожним позивачем та
зобов'язав відповідача не перешкоджати в користуванні земельною ділянкою. На
підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд повно і об'єктивно розглянув
справу, висновки суду відповідають обставинам справи і закону, апеляційна
скарга не спростовує рішення суду, тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 218; 303; 307 ч.І п.1; 308; 314 ; 315; 317 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської
області, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2006 року
-залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської
області набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України на Йротязі 2-х місяців.