ЛЕШНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
Справа №2-133/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

(повний текст)

28  лютого 2007 року Ленінський районний суд
міста Севастополя в складі: головуючого: судді - Проценко О.І. при секретарях-
Воронковій О.С., Дерепаско Л.В., Резніченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
М.Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Севастопольської міської
дирекції Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» про стягнення
суми страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1, пред'явивши позовні вимоги до відповідача
Севастопольської міської дирекції Національної акціонерної страхової компанії
«ОРАНТА» про стягнення суми страхового відшкодування про стягнення 94 550
грн.64 коп. - несплаченої суми страхового відшкодування, мотивуючи свої вимоги
тим, що він працював в органах військової прокуратури, відповідно до довідки
Севастопольської центральної міської медико-соціальної експертної комісії йому
встановлено 20% втрати професійної працездатності. Тоді як Севастопольська
міська дирекція HACK „Оранта" відмовила йому у виплаті страхового
платежу по обов'язковому особистому страхуванню працівників прокуратури з тих
підстав, що він проходив службу у військовій прокуратурі і є
військовослужбовцем, а тому його страхування здійснюється відповідно до
Постанови КМУ „Про умови державного обов'язкового особистого страхування
військовослужбовців і військовозобов'язаних, призваних на збори, і порядок
виплати страхових сум їм та членам їх сімей" від 19.08.1992 р. №488.

В суді позивач наполягав на задоволенні заявлених вимог в
повному обсязі, указуючи, що він був прокурором військової прокуратури і на
підставі чинного законодавства, як прокурор, має право, у разі втрати
працездатності в результаті захворювання у зв'язку з виконанням ним службових
обов'язків у розмірі, який залежить від ступеня втрати працездатності, тобто
від розміру десятирічного грошового утримання по останній займаної ним посаді,
згідно розрахунку сума стягнення складає 94 550 грн.64 коп.

Представник відповідача до судового засідання не
з'явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином,
раніше у судовому засіданні заявлені позивачем вимоги не визнавав, мотивував
свої заперечення тим, що відсутні підстави вважати погіршення здоров'я позивача
страховою подією, оскільки Постановою КМУ НОМЕР_2 «Про затвердження Порядку і
умов державного обов'язкового страхування працівників прокуратури» визначені
підстави отримання страхового відшкодування прокурорами, такою підставою є -
зв'язок каліцтва або іншого погіршення стану здоров'я пов'язані з виконанням
прокурором своїх службових обов'язків, тоді як подія, яка відображає
причинно-наслідковий зв'язок між погіршенням здоров'я позивача і виконанням їм
службових обов'язків по місцю роботи не актувалося і не була підставою для
огляду МСЕК. Направління на проходження огляду МСЕК ОСОБА_1 отримав у зв'язку з
проходженням військової служби по направлінню Військово-лікарської комісії,
огляд позивача проводився, як військовослужбовця, у зв'язку з проходженням
військової служби, а не у зв'язку з каліцтвом або втратою здоров'я
безпосередньо пов'язаного з виконанням їм службових обов'язків на посаді
прокурора, у зв'язку з чим, відповідно до представлених документів позивач має
право на отримання страхового відшкодування на підставах, передбачених
Постановою КМУ № 488 від 19.08.1992 року «Про умови державного обов'язкового
страхування військовослужбовців і військовозобов'язаних, покликаних на збори, і
порядок виплат ним і членам їх сімей сум» страховок. У зв'язку з чим,

представник
відповідача просив суд відмовити в задоволенні вимог позивача в повному обсязі,
оскільки дані вимоги не засновані на законі.

Суд, розглянувши
позовну заяву в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення позивача, вивчивши
матеріали цивільної справи, висновки експертизи і оцінивши всі докази по справі
в їх сукупності, вважає позов не підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в
ході судового розгляду, ОСОБА_1 працював з 29.06.1988 року по листопад 2005
року на посаді слідчого по особо важним справам воєнної прокуратури
Військово-Морських Сил України, що підтверджується довідкою, що є в матеріалах
справи. Як слідує з довідки Центральної МСЕК М.Севастополя (арк.с.8) про
ступінь втрати професійної працездатності НОМЕР_1 ступінь втрати професійної
працездатності ОСОБА_1 складає 20% у зв'язку із захворюваннями, пов'язаними з
проходженням військової служби.

Відповідно до
ст.50 Закону України «Про прокуратуру», п.1 «Порядку та умов державного
обов'язкового страхування працівників прокуратури», затвердженого Постановою
КМУ НОМЕР_2, із змінами і доповненнями, працівники прокуратури підлягають
обов'язковому особистому державному страхуванню за рахунок державного бюджету.

У відповідності
з під п. «б» п.7 вказаного Порядку, страховник, тобто HACK «ОРАНТА»,
виплачує страхові суми у разі втрати застрахованим працездатності в результаті
поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, що сталися при
виконанні або у зв'язку з виконанням ним службових обов'язків - у розмірі, що
залежить від ступеня втрати працездатності, який визначається у процентному
відношенні від суми страхування на випадок загибелі або смерті.

Відповідно до
ст.13 Закону України „Про прокуратуру" систему органів прокуратури
становлять: Генеральна прокуратура України, прокуратури Автономної Республіки
Крим, областей, міст Києва і Севастополя, міські, районні, міжрайонні, інші
прирівняні до них прокуратури, а також військові прокуратури.

До органів
військових прокуратур належать військові прокуратури регіонів і військова
прокуратура Військово-Морських Сил України, військові прокуратури гарнізонів.

Згідно ж зі
ст.46-1 цього Закону військовими прокурорами і слідчими призначаються громадяни
України з числа офіцерів, які проходять військову службу або перебувають у
запасі і мають вищу юридичну освіту.

Таким чином,
військовослужбовці військових прокуратур у своїй діяльності керуються Законом
України «Про прокуратуру», а проходять службу відповідно до Закону України «Про
загальний військовий обов'язок і військову службу» і інших законодавчих актів
України, якими встановлені правові і соціальні гарантії, пенсійне, медичне і
інші види постачання і забезпечення, передбачені законодавством для осіб
офіцерського складу Збройних Сил України.

Так, відповідно
до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і
членів їх сімей» військовослужбовці підлягають державному обов'язковому
особистому страхуванню, при цьому умови страхування і порядок виплати страхових
сум встановлені постановою KM України від 19.08.1992 року № 488 «Про умови державного
обов'язкового страхування військовослужбовців і військовозобов'язаних,
покликаних на збори, і порядок виплат ним і членам їх сімей сум», яка визначає
умови і розмір державного обов'язкового особистого страхування
військовослужбовців, яке проводиться Національною акціонерною страховою
компанією «Оранта» за рахунок коштів державного бюджету, які виділяються
Міністерству оборони України, на фінансовому забезпеченні якого вони
знаходяться.

У зв'язку з висловленим,
суд знаходить необгрунтованими доводи позивача про те, що він як прокурор, що
знаходиться на військовій службі має право на отримання відшкодування страховки
у зв'язку з настанням страхового випадку при проходженні ним військової служби
відповідно до положень «Порядку і умов державного обов'язкового особистого
страхування працівників прокуратури», затвердженого Постановою КМУ НОМЕР_2,
оскільки вказаним нормативним актом передбачений інший перелік підстав
отримання страхового відшкодування і документів, що підлягають подачі в МСЕК
для проходження огляду. У зв'язку з чим, суд вважає, що правові підстави для
отримання ОСОБА_1 страхового відшкодування по вказаній вище постанові КМУ
НОМЕР_2 відсутні, оскільки документи, підтверджуючі факт настання страхової
події суду позивачем не представлені, а тому позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

В той же час позивач, відповідно до представлених ним у
справі документам, має право на отримання страхових сум як військовослужбовець
на підставах, передбачених Постановою KM України від
19.08.1992 року № 488 «Про умови державного обов'язкового страхування
військовослужбовців і військовозобов'язаних, покликаних на збори, і порядок
виплат ним і членам їх сімей сум» страховок.

Проведена за ухвалою суду
судово-медична експертиза, яка міститься у матеріалах справи, не спростовує
висновків суду, зроблених вище.

На
підставі ст.13,46-1,50 Закону України „Про прокуратуру", ст.16 Закону
України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх
сімей», Постанови КМУ НОМЕР_2 «Про затвердження Порядку і умов державного
обов'язкового страхування працівників прокуратури», Постанови KM
України від 19.08.1992 року № 488 «Про умови державного обов'язкового
страхування військовослужбовців і військовозобов'язаних, покликаних на збори, і
порядок виплат ним і членам їх сімей сум», Закону України «Про загальний
військовий обов'язок і військову службу», керуючись ст.ст.
10,11,60,209,212,214-215 ЩІК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Севастопольської
міської дирекції Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» про
стягнення суми страхового відшкодування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду міста Севастополя через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.