У х в а л а

іменем  україни

15 серпня 2007 року                                            м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :

Головуючого - Патрюка М.В.,

Суддів:              Барсукової В.М., Лященко Н.П.,

Охрімчук Л.І.,      Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в  судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про поділ квартири,

в  с  т
а  н  о
в  и  л  а :

У лютому 2005 року ОСОБА_1
звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона, її
колишній чоловік ОСОБА_2. та їх неповнолітній син ОСОБА_3 є власниками квартири
АДРЕСА_1, кожному з них належить по 1/3 частині, відповідач відмовляється
вирішити питання про поділ цієї квартири.

Позивачка просила поділити
квартиру АДРЕСА_1, виділивши їй з сином 2/3 частини, а відповідачу - 1/3
частину.

Рішенням Харцизького міського
суду від 20 червня 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Донецької області від 15 листопада 2006 року
рішення міського суду від 20 червня 2006 року скасовано та ухвалено нове
рішення про задоволення зазначеного позову, постановлено виділити у власність
ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_3 64/100 частин квартири АДРЕСА_1, які
складаються із приміщень 1- 6, 9, 10, згідно варіанту № 2 висновку експерта від
1 березня 2006 року, у власність ОСОБА_2. виділено 36/100 частин квартири, що
складаються із приміщень 7, 8; стягнути з ОСОБА_2. на користь          ОСОБА_1 та ОСОБА_3 1445 грн.
компенсації; на сторони покладено обов'язок по переобладнанню квартири у
зв'язку з поділом.

У касаційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати рішення
апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись
на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що  спірна квартира належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_2. та їх неповнолітньому сину , їх частки є
рівними.. Загальна площа квартири складає 131,1 кв. м., вона розташована у
двоповерховому будинку колишнього дитячого садочку.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив із того, що для поділу квартири необхідно провести певні
роботи по її переплануванню, проте відсутні необхідні для цього дозволи
об'єднання співвласників квартир та виконкому Харцизької міської ради.

З таким висновком не погодився суд
апеляційної інстанції, який, задовольняючи позов, виходив із того, що відмова
об'єднання співвласників квартир є необґрунтованою, а виконком міської ради дав
згоду на перепланування квартири.

Однак це рішення апеляційного
суду також не можна визнати законним і обґрунтованим.

Згідно ст. 152 ЖК України
переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої ради.

Ухвалюючи рішення про поділ
квартири згідно варіанту № 2 висновку експерта від 1 березня 2006 року, суд
апеляційної інстанції належним чином не перевірив наявність згоди виконкому
міської ради на таке перепланування, послався на рішення виконкому від 1
листопада 2006 року, яким надано згоду на перепланування квартири згідно
варіантів, зазначених у висновку експерта від 5 жовтня 2005 року, а не того
висновку, що прийнятий за основу судом (від 1 березня 2006 року).

За таких обставин рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
апеляційний розгляд з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. 336  ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду
Донецької області від 15 листопада 2006 року
скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
М.В.Патрюк

Судді :
В.М.Барсукова

Н.П.Лященко

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін