У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 червня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України у складі:

Романюка
Я.М.    Левченка Є.Ф.,      Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1 до Сімферопольського виробничого підприємства
водопровідно-каналізаційного господарства, комунального підприємства “Бюро
дорожнього нагляду”, Кримської регіональної митниці, виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради, виконавчого комітету Київської районної
ради  м. Сімферополя, виконавчого
комітету Центральної районної ради м. Сімферополя, Сімферопольської міської
ради про відшкодування матеріальної шкоди, за касаційною скаргою прокурора
Автономної Республіки Крим на ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 21 вересня 2006 року,

в с т а
н о в и л а :

в березні 1997 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до Сімферопольського виробничого підприємства
водопровідно-каналізаційного господарства, КП “Бюро дорожнього нагляду”,
Кримської регіональної митниці, виконавчого комітету Сімферопольської міської
ради, виконавчого комітету Київської районної ради м. Сімферополя, виконавчого
комітету Центральної районної ради м. Сімферополя, Сімферопольської міської
ради про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що у січні 1997
року сталося ДТП з участю позивача та ОСОБА_2 який знаходився за кермом
автомобіля, що належить Кримській регіональної митниці, через яке  автомобілю відповідача завдано механічних
ушкоджень. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася через ожеледицю, яка
виникла через витік води з водопровідної мережі.

Рішенням Київського районного суду м.
Сімферополя від 24 травня 2005 року позов задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 21 вересня 2006
року заступнику прокурора м. Сімферополя відмовлено у задоволенні заяви про
поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення.

У касаційній скарзі прокурор Автономної
Республіки Крим просить скасувати зазначену ухвалу, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час
розгляду  справи  в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального  чи процесуального  права і не
може  встановлювати або (та)
вважати доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з
матеріалів справи, що судову ухвалу постановлено з додержанням судом норм
матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Касаційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржувана ухвала залишенню без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора Автономної Республіки Крим відхилити.

Ухвалу
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 21 вересня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф.
Левченко

М.П. Пшонка