У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

7
листопада  2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого     Гнатенка А.В.,

суддів:              Барсукової В.М.,
Балюка М.І.,

Григор'євої Л.І.,      Данчука В.Г., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди, завданої порушенням авторського права,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2004 року позивачка, звернувшись до суду з
указаним позовом, зазначала, що працювала в Одеському гідрометеорологічному
інституті до 1996 року, отримала вчений ступінь кандидата географічних наук.
Після звільнення дізналася, що відповідачка використала її наукові звіти з
метою написання дисертації, яку захистила в 2000 році, без посилання на неї
як  автора. Тема дисертації повністю
відображає тему наукових досліджень, виконаних співпрацівниками
науково-дослідного підрозділу вказаного інституту.

Посилаючись на викладене, просила визнати порушеним
авторське право та відшкодувати 20 200 грн. моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду  м. Одеси від 7 листопада 2005 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 15 лютого
2006 року зазначене судове рішення скасовано. Постановлено нове рішення, яким
позов задоволено. Визнано порушеним авторське право ОСОБА_1 на наукові твори та
стягнуто з ОСОБА_2 на її користь 22 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У поданій
касаційній скарзі  ОСОБА_2 просить
рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що позивачка працювала в Одеському гідрометеорологічному
інституті до 1996 року, має вчену ступінь кандидата географічних наук, була
керівником науково-дослідних робіт, які виконувалися за госпдоговорами. Під її
керівництвом в 1991 році були проведені наукові дослідження хмарових ресурсів у
районах Причорномор'я та розробка критеріїв придатності хмар різних типів для
активних впливів із метою регулювання опадів. За результатами проведеної роботи
складався звіт.

Відповідачка при написанні дисертації на тему: “Опади північного
Причорномор'я і можливості їх регулювання”, яку захистила в 2000 році,
використовувала матеріали зазначених звітів без посилання на авторство ОСОБА_1

Апеляційний суд, скасовуючи рішення районного суду про відмову в позові
ОСОБА_1 і постановляючи нове рішення про задоволення її  позовних вимог, правильно виходив із того, що
відповідачкою були порушені авторські права позивачки, оскільки ОСОБА_2
використовувала ідеї та наукові результати, в яких особисто участі не брала,
без посилання на джерела.

При цьому не має значення, в якій формі ці дослідження та ідеї були
викладені чи у формі звітів, чи статей.

Стаття 52 Закону України “Про авторське право і суміжні права” передбачає
право суб'єкта авторського права звертатися до суду з позовом про поновлення
порушених прав та про відшкодування моральної шкоди.

Оскільки авторські права позивачки були порушені, апеляційний суд
обґрунтовано задовольнив її вимоги про відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а рішення апеляційного суду Одеської області від 15 лютого 2006
року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                В.М.
Барсукова

М.І.
Балюк

Л.І.
Григор'єва

В.Г. Данчук