Справа № 2-1944
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007
року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі: головуючій
судді Цалко А.А., при секретарі Єршовій Я.Ю., розглянувши у попередньому
судовому засіданні в залі суду в місті Ялті цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Гурзуфської селищної Ради, третя особа Перша Ялтинська державна нотаріальна
контора про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и
в:

Позивач,
уточнивши у попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги, просить суд
визнати його таким, що фактично прийняв у строк спадщину після смерті батька
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнати за ним право власності на квартиру
АДРЕСА_1. Вимоги мотивовані тим, що він, як єдиний спадкоємець за заповітом,
протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини вступив у
керування і володіння спадковим майном, поховавши батька, проживаючи в
наслідуваній квартирі, користуючись домашньою обстановкою, оплачуючи комунальні
послуги.

Представник
позивача у попередньому судовому засіданні позов підтримала.

Представник
відповідача Гурзуфської селищної Ради у попереднє судове засідання не з'явився,
про місце, день та час проведення засідання був оповіщений завчасно та належним
чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов
визнає.

Представник
третьої особи у попереднє судове засідання не з'явився, був оповіщений завчасно
та належним чином, представив суду заяву, в якій просить розглядати справу в
його відсутність, винести рішення на розсуд суду.

Заслухавши
пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах:

У силу ч.
4 ст. 130 ЦПК України, - ухвалення у попередньому судовому засіданні судового
рішення в разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 і
ст. 175 ЦПК України.

Відповідно
до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ст. 525
ЦК України (в редакції 1963 року), - часом відкриття спадщини визнається день
смерті спадкодавця.

Статтею
534 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що кожен громадянин може
залишити за заповітом усе своє майно або частку його одному або декільком
особам, вхідним, так і не вхідним у коло спадкоємців за законом.

Відповідно
до вимог ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), - для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець прийняв його. Прийнята спадщина визнається приналежному
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно
зі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), - визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у керування або володіння спадковим
майном протягом шести місяців із дня відкриття спадщини.

Суд
застосовує норми Цивільного кодексу України 1963 року, оскільки спадщина
відкрилася і була прийнята до вступу в силу нового Цивільного кодексу України.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло №
6712-I від 04 липня 1994 року належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 6).

07
лютого 1995 року ОСОБА_2 був складений заповіт на усі своє майно, у тому числі
і на належну йому квартиру, на користь ОСОБА_1 (позивача у справі). Заповіт був
засвідчений державним нотаріусом Третьої Ялтинської державної нотаріальної
контори Сотниковим В.П. (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 помер у віці 75 років (а.с. 8).

Судом також
встановлено, що позивач приходиться сином померлому, що вбачається з свідоцтва
про народження ОСОБА_1 (актовий запис № 79 (а.с. 9)).

Після смерті
батька позивач поховав його, став проживати в квартирі АДРЕСА_1, оплачує
комунальні послуги, розпорядився спадковим майном на свій розсуд.

При таких
обставинах, можна вважати, що позивач як спадкоємець за заповітом у встановлений
законом строк фактично вступив у керування і володіння спадковим майном, тому
що робив дії, що дають підставу вважати, що він відносився до спадкового майна
як до свого.

Оскільки
інших спадкоємців, що звернулися до нотаріальної контори, за законом ні, у тому
числі і з обов'язковою часткою, то суд також вважає за можливе задовольнити
позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на квартиру
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 130, 174, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 525, 534, 548,
549 ЦК України (в редакції 1963 року),

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
ОСОБА_1 таким, що прийняв спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1, що залишилася після
смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом
від 07 лютого 1995 року після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може
бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський
суд в порядку та строки, передбачені ст. ст. 294-296 Цивільного процесуального
кодексу України.

СУДДЯ