Справа № 2-4624/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

19  листопада
2  року            Кіровський районний суд   м. Кіровограда

в  складі:
головуючого судді -
Бершадської О.В.

при секретарі -                                 Бугаєць Т.Л.

за  участю адвоката-                       ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні  в  м. Кіровограді справу за позовом    ОСОБА_1
до    ОСОБА_2  про
відшкодування  моральної шкоди,
завданої смертю  фізичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

У  вересні
2007 року  ОСОБА_1 звернулась  в  суд  із позовом
до    ОСОБА_2  про
відшкодування  моральної шкоди,
завданої смертю фізичної особи .

На
обгрунтування вимог зазначає, що 13 квітня 2006 року о 20 год. 20 хв. на вул.
Яновського в м. Кіровограді  водій
автомобіля марки ВАЗ-21063 НОМЕР_1 грубо порушив п.п. 2.3 “б”, 12.3 ПДР України
і скоїв наїзд на пішоходів. Одним  з
пішоходів був її син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди  ОСОБА_4
спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми, рани
потиличної області голови з крововиливом у м'які тканини, крововиливу під м'які
мозкові оболонки, ушибу тканини головного мозку, ссадин лівої гомілки у верхній
третині, ссадин верхніх кінцівок, крововиливу в корінь правої легені. Від
отриманих тілесних ушкоджень   син  помер.
Смерть  ОСОБА_4, згідно висновку
судово-медичної експертизи за №416 від 17.05.2006 року, настала від сукупності
отриманих тілесних ушкоджень.  По даному факту була
порушена кримінальна справа. У скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК
України свою вину, в тому числі в суді, повністю визнав ОСОБА_2. 13 червня 2007 року Ленінським районним судом м.Кіровограда ОСОБА_2
звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. „б" ст.1
Закону України „Про амністію"
від  09 червня  2007 року, провадження по кримінальній справі
за звинуваченням ОСОБА_2 за ч.2 ст.286 КК України закрито, цивільні позови
залишені без розгляду. Вважає,  що   внаслідок
протиправних  дій   відповідача - скоєнням злочину,  їй, матері ОСОБА_4 завдано моральну шкоду.

В результаті неправомірних дій відповідача   вона
зазнала  моральних страждань у
зв'язку із втратою назавжди рідного сина. Постійно переживає  від відчуття того, якого фізичного болю і
страждання пізнав син перед смертю в зв'язку із спричиненням йому
багаточисельних тяжких тілесних ушкоджень; від того, що після ДТП водій
автомобіля зник з місця ДТП,

залишивши сина без необхідної допомоги,
своєчасне застосування якої дало б  сину
можливість вижити.  З дня скоєння злочину і
до теперішнього часу має  моральні
переживання з приводу втрати сина, єдиного чоловіка в сім'ї, якого  вона
народила у 32 роки, виховувала одна і на нього були всі сподівання в
подальшому. Син мав одружитись, готувався до весілля, однак його життя
несподівано трагічно обірвалось з вини відповідача. Після одруження сина  вона
сподівалась полікуватись, але в зв'язку з трагічною загибеллю, замість
лікування   вимушена  ще більше працювати, щоб проводити  оплати за навчання доньки, а  також
витрачати час на догляд  за  бабусею сина - ОСОБА_5, яка від переживань
за  онука
втратила  зір.  Похорони сина, постійні спогади  про
нього на досудовому слідстві, в суді (з 13 червня 2006 року і до
теперішнього часу) погіршили стан її здоров'я. Страждання посилюються  ще й тим, що за скоєння злочину ніхто не
поніс належного покарання . В судових
засіданнях  ОСОБА_2  то
визнавав свою вину, то відмовлявся, затягуючи розгляд справи  в суді.
З боку відповідача, його сім'ї
вона  не почула ніякого співчуття.
Навпаки, ОСОБА_2 сказав , що він не винний і йому нема за що просити вибачення.
Під час судового слідства дружина ОСОБА_2 в присутності відповідача та з його
згоди пообіцяла сплатити 20 тис. грн., щомісяця сплачуючи по тисячі гривень в
рахунок відшкодування моральної шкоди, але після судів відмовилась від своїх
слів. Замість підтримки, відповідач своє майно та майно своєї сім'ї переоформив
на своїх родичів, щоб уникнути примусового відшкодування моральної шкоди.

Тому, з  урахуванням
характеру  і  тривалості
страждань, глибини і тяжкості завданої
їй  душевної травми,
заподіяну   винними  діями
відповідача моральну шкоду
оцінює  у - 50 000 грн.( а.с.1-3
).

В
судовому   засіданні   позивачка
підтримала   позовні   вимоги,
на  їх обгрунтування послалась на
обставини, які викладені  у  позовній
заяві.

Представник
відповідача  позовні
вимоги   визнав  частково,
вказав,  що   відповідач
на користь позивачки
погоджується   сплатити  на відшкодування моральної шкоди -  5 000 грн.
Крім  того,  відповідач
довгий   час   вже
не працює,  знаходиться   на
повному  утриманні   своєї
дружини,   має  неповнолітнього сина.

Заслухавши  пояснення
позивачки, представника
відповідача, свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, дослідивши матеріали
справи,  суд  вважає, що
позов    підлягає частковому  задоволенню.

Відповідно  до
ч.2  ст. 1167 ЦК України   моральна
шкода   відшкодовується  незалежно від вини   фізичної
або  юридичної особи, яка її  завдала:
якщо   шкоди  завдано
каліцтвом, іншим  ушкодженням  здоров”я
або смертю   фізичної особи   внаслідок
дії  джерела   підвищеної небезпеки.

Відповідно  ст. 1168
ЦК України   моральна шкода,
завдана   каліцтвом  або
іншим  ушкодженням  здоров”я,
може   бути   відшкодована
одноразово  або  шляхом
здійснення  щомісячних  платежів. Моральна  шкода, завдана   смертю
фізичної особи, відшкодовується
її  чоловікові (дружині), батькам,
дітям, а  також особам , які проживали з
нею  однією  сім”єю.

В
судовому  засіданні  встановлено, що 13.04.2006 року  ОСОБА_2
вчинив   порушення  прави
безпеки  дорожнього руху,  яке
потягло смерть  ОСОБА_4( а.с. 6).

Згідно
постанови  Ленінського районного
суду  м. Кіровограда  від
13.06.2007 року, залишеної
без  змін  ухвалою
колегії  суддів  судової палати  у
кримінальних справах
апеляційного  суду   Кіровоградської області   від
28.08.2007 року,  ОСОБА_2
звільнений   від  кримінальної відповідальності   на підставі ст.1
п"б"  Закону України
" Про амністію"  від  09.06.2007 року , в зв"язку з  чим
на  підставі ст.6  п.4 КПК
України   провадження  по
кримінальній  справі  за звинувачення  ОСОБА_2
за ч.2  ст.  286 КК
України  - закрито.  Цивільні
позови ОСОБА_8  та   ОСОБА_1
залишено без розгляду. ( а.с.4,
24-26 ).

Позивачка  - ОСОБА_1
доводиться  ОСОБА_4  рідною
матір"ю,   про  що
свідчить  відповідний    запис
в книзі реєстрації   актів   про народження  за  №
1151  ( а.с. 5).

Згідно довідки  № 524
від 23.10.2007 року, виданої
квартальним   комітетом  №7
Ленінської  районної  у  м.
Кіровограді  ради    ОСОБА_4
до  16.04.2006 року   дійсно проживав разом  із
позивачкою  та   іншими
членами  сім"ї ( а.с.
36).

Вимоги  позивачки
щодо відшкодування моральної шкоди, завданої   смертю
її  сина  є
законними, обгрунтованими, оскільки
саме  із-за  неправомірних   дій
відповідача  помер  ОСОБА_4

Визначаючи  розмір
відшкодування  моральної шкоди,
завданої смертю  фізичної особи, суд  виходить
із наступного: позивачка  дійсно
зазнала   душевних страждань , в  зв"язку
із втратою   рідної  дитини;
постійно переживає  від  відчуття
того, якого  фізичного  болю і
страждання  пізнав  син
перед  смертю,  в
зв"язку  із  спричиненням
йому   багаточисельних  тяжких тілесних пошкоджень;    від
того, що  після  ДТП
водій  з  місця
пригоди  зник, залишивши  її сина
без необхідної допомоги, своєчасне  застосування
якої б   дало  сину
можливості  вижити.   Свого сина
позивачка   виховувала одна,  без чоловіка
і  на  нього
покладала   всі  сподівання
в  подальшому, як на єдиного  чоловіка
у  сім"ї;     їх
сім"я  готувалась  до весілля,
після  якого  позивачка
сподівалась  пройти  курс
лікування, оскільки  хворіла,  проте,
після  трагічної  гибелі
сина, замість лікування  вона  вимушена
була   ще  більше
працювати, перебуваючи  при  цьому
на пенсії  за  віком,
для  того,  щоб
вчасно   проводити  оплати
за  навчання  доньки;
разом  з нею  проживає
її  мати -  ОСОБА_5, 1924 року народження, яка   від
переживань   за  онука - ОСОБА_4  втратила
зір,  в  зв"язку
з чим   позивачка     також
витрачає  час  та
кошти  на  її
догляд .   Крім  того,
страждання  позивачки  посилюються
ще  й  тим,
що з боку   відповідача   вона
не почула   співчуття,  а
навпаки,   під  час
слухання  кримінальної справи  ОСОБА_2
заявляв , що  він  не
винний   у  смерті
її   сина  та
просити  вибачення  не має
за  що.

Вищезазначене    підтвердили
в  судовому  засіданні
свідки    ОСОБА_6
та  ОСОБА_7

Таким  чином,
враховуючи   матеріальне  і
сімейне   положення  позивачки
та  матеріальне положення   особи,
яка  завдала   шкоду ( відповідача)  суд
визначає   розмір  шкоди
у   20 000 грн.

В   порядку
ст.  ст. 81, 88  ЦПК
України  суд  стягує
із  відповідача   на
користь  держави  -  1
000  грн. судового  збору
та   1 грн. 50 грн.  витрат
на  інформаційно-технічне  забезпечення розгляду  даної справи.

Керуючись  ст.ст. 23, 1167, 1168  ЦК
України,  Постановою  Пленуму Верховного Суду  №4
від  31.03.1995 року  “ Про судову
практику  в справах   про
відшкодування   моральної
(немайнової) шкоди”, із змінами та доповненнями;  ст. ст. 10,11,60, 88, 209, 2, 214-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1
до    ОСОБА_2  про
відшкодування  моральної шкоди ,
завданої смертю  фізичної особи -  задовольнити частково.

Стягнути  із
ОСОБА_2,  1966 року
народження  на  користь
ОСОБА_1 на  відшкодування  моральної
шкоди, завданої смертю  фізичної
особи  -  20 000 грн.

Стягнути  із
ОСОБА_2,  1966 року  народження
на  користь держави -     1
000 грн.   судового збору     та
1  грн.   50
коп. -  витрат   на
інформаційно- технічне забезпечення
судового процесу.

Рішення може бути оскаржене  в  апеляційному
порядку  до апеляційного суду
Кіровоградської області через  суд  першої
інстанції   шляхом  подачі
в  10-денний  строк
з дня   проголошення рішення  заяви
про   апеляційне  оскарження
і  поданням   після цього протягом  20
днів апеляційної  скарги , з  подачею
її копії  до  апеляційної
інстанції   або  в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК  України.

Суддя Кіровського райсуду

м. Кіровограда                                                                                                      О.В.Бершадська