УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12
грудня 2007 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

суддів:                            Барсукової В.М.,

Балюка
М.І., Григор'євої Л.І.,-

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) “Суха Балка”, відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області  (далі -
відділення Фонду) про перерахунок сум на відшкодування шкоди  та стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У березні 2004 року ОСОБА_1, звернувшись до
суду із зазначеним позовом та уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з ВАТ
“Суха Балка” на його користь заборгованість за щомісячними виплатами відшкодування
втраченого заробітку що утворилася за період з 1 липня 1994 року до 1 квітня
2001 року в сумі 30 234 грн. 23 коп., компенсацію втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строку її виплати за період з 1 січня 1998 року по
1 квітня 2004 року в сумі 13078 грн. 34 коп., а також просив стягнути з
відділення Фонду заборгованість за щомісячними виплатами за період з 1 квітня
2001 року по 1 листопада 2004 року в сумі 26 044 грн. 59 коп., компенсацію в
сумі 3043 грн. 75 коп. і щомісячно стягувати по 1 028 грн. 10 коп., починаючи з
1 листопада 2004 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що, працюючи у
ВАТ «Суха Балка», отримав професійне захворювання. При черговому огляді - 26
січня 1992 року - йому встановлено 50% втрати працездатності, третя група
інвалідності безстроково. ВАТ “Суха Балка” проводило йому виплати в рахунок
відшкодування шкоди здоров'ю виходячи із середнього заробітку станом на 1
грудня 1993 року, відкоригувавши його на коефіцієнти підвищення тарифних ставок
і посадових окладів, у сумі 24 грн. 46 коп. і регресні виплати за цей період
склали 12 грн. 23 коп. Однак з 1 липня 1994 року тарифні ставки й посадові
оклади були збільшені в 2,0 рази згідно з постановою Кабінету Міністрів України
від 4 липня 1994 року № 449. Підвищувалися тарифні ставки і в 1996, 1997, 2000
роках. Посилаючись на те, що відповідач не проводив перерахунок його середнього
заробітку та не збільшував щомісячні виплати, унаслідок чого утворилася
заборгованість, ОСОБА_1, просив задовольнити його вимоги.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 квітня
2007 року позов задоволено частково. Стягнуто з відділення Фонду недоплату за
щомісячними виплатами за період з 1 квітня 2001 року по 2 березня 2004 року в сумі
20 672 грн. 34 коп.  та зобов'язано
відділення Фонду виплачувати ОСОБА_1 з 2 березня 2004 року до наступного
перерахунку по 1 028 грн. 10 коп. щомісячно. Стягнуто з ВАТ “Суха Балка” на
користь ОСОБА_1 заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період з 2
березня 2001 року по 1 квітня 2004 року в сумі 497 грн. 90 коп. У позові про
стягнення компенсації відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 серпня 2007 року
рішення районного суду залишено без зміни.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
відділення Фонду просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржувані
судові рішення  ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27
квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 9
серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва