Справа №2-13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 січня 2007 року Ленінський
районній суд м. Донецька у складі:

головуючого судді:                            Стародубцева O.K.

при секретарі:                                     Совенко А.В.

за участю представника позивача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовом до суду до відповідачів про визнання договору
купівлі-продажу жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, недійсним,
посилаючись на наступні обставини.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком
ОСОБА_1 Батьки позивачки - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували
шлюб у 1978 році.

У 2004році у
батьків позивачки виник конфлікт, і 04.04.2004року ОСОБА_2 подав позов до
ОСОБА_4 до Ворошиловського районного суду м. Донецька про розірвання шлюбу.
13.04.2004року шлюб був розірваний. Апеляційним судом Донецької області це
рішення було скасовано за скаргою ОСОБА_4 Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька 04.04.2005року шлюб між батьками було розірвано, рішення
набрало чинності 23.05.2005року.

05.05.2004року
відповідачем ОСОБА_2 позивачу - ОСОБА_1 були спричинені тілесні пошкодження
середньої тяжкості. За даним фактом була порушена кримінальна справа.
05.08.2004року кримінальна справа була закрита за ст. 6 п.2 КПК України.

Вироком
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 06.11.2006року за спричинення
тілесних пошкоджень ОСОБА_1 05.05.2004року, відповідач ОСОБА_2 засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України. Судом йому призначено покарання - 5
місяців арешту. На підставі ст. 1 Закону України „Про амністію»
від 23.06.05року ОСОБА_2
від відбуття покарання звільнений. Вирок набрав чинної сили. Ці факти
свідчать про те, що в період з травня по серпень 2004року між позивачем -
ОСОБА_1 і відповідачем - ОСОБА_2 були відсутні довірчі відносини.

Відповідач ОСОБА_2, діючи від імені
позивача по сфальсифікованій довіреності від 06.08.2004року, яка була видана
Орлинівською сільською радою м. Севастополя,
12.11.2004року здійснив відчуження будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
відповідачу - ОСОБА_3. Договір купівлі-продажу було посвідчено 12.11.2004року
приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим номером 3566.

Згідно цього
договору ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_2.
на підставі довіреності, який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі
довіреності, посвідченої керуючим справами Орлинівської сільської ради м.
Севастополя Н.В. від 06.08. 2004року за
реєстровим НОМЕР_1, продав будинок АДРЕСА_1 -ОСОБА_3

Відповідно до
рішення Бахчисарайського районного суду АР Крим від 07.02.2006року, довіреність
від імені ОСОБА_1 на ім»я ОСОБА_2.,
яка видана 06.08.2004року Орлинівською сільською радою м. Севастополя за
НОМЕР_1, посвідчена керуючою справами Орлинівської сільської ради ОСОБА_8,
визнана недійсною.

Ухвалою судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду АР Крим від 19.06.2006року
вищевказане рішення Бахчисарайського районного суду АР Крим від 07.02.2006року
було залишено без змін.

2

Постановою
Верховного Суду України від 10.10.2006року вищевказані - рішення суду першої
інстанції та ухвала апеляційного суду АР Крим - залишені без змін.

Тобто, встановлено, що договір купівлі-продажу від 12.11.2004року був
укладений на підставі довіреності, яка визнана недійсною, а саме
довіреності, яка позивачем -ОСОБА_1 на імя відповідача ОСОБА_2. не видавалася, і
вона не уповноважувала ОСОБА_2.
на укладання будь-яких правочинів.

Таким чином, судом встановлено, що волевиявлення ОСОБА_1на укладання правочину-купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1 від 12 .11.2004 року не було.

Право
чин,укладений ОСОБА_2 від Імені ОСОБА_1 не відповідали іі внутрішній волі.

Згідно з ст..215
ЦК України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент укладення правочину стороною(сторонамиО)вимог,які встановленні
частинами 1-3,5 та 6 ст.203 ЦК
України.

Згідно з ч.3
ст.203 ЦК Украіни
волевиявлення учаснику правочину має бути реальним и відповідати його
внутрішній волі. є законні підстави для визнання договору купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1 від 12.11.2004 року -недійсним.

Згідно з ст.. 216 ЦК Украіни, у разі
недійсності правочину,кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення , зокрема тоді, коли одержання полягає у
користуванні майном, виконаній роботі ,наданій послузі-відшкодувати вартість того ,що одержано за цінами ,яві Існують на
момент відшкодування.

На підставі
ст.ст. 203,215,216 ЦК Украіни и керуючись ст..ст.
60,88,209,212,213,214,223-225 КПК Украіни,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу від 12.11.2004 року недійсним - задовольнити.

Визнати
недійсним договоір купівлі-продажу будинку, розташованому за адресою:АДРЕСА_1
від 12.11.2004року,посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 в реєстрі за №. Укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
сторони повернути в первоначальний стан.

Зобов'язати КП
БТИ м.Донецька внести зміни до Держ.реестра нерухомого майна,вказавши власником
ОСОБА_1 на
майно, розташоване за адресою:АДРЕСА_1.

Стягнути на
користь ОСОБА_1 с
ОСОБА_2 судові витрати в сумі 51грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею ії копій до апеляційної інстанції.

Заочне рішення
може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.