Справа №8-7-2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

02
квітня 2007 року Слов'янський міськрайонньш суд Донецької області в складі:

головуючого
- судді                       Чернишова Ю.
В.

при секретарі -                        Фіртіч О.С

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ЗАТ КБ "Приватбанк"  про визнання договору купівлі-продажу дійсним
та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку, визнання
незаконною виконавчого надпису,

ВСТАНОВИВ:

До
Слов'янського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про визнання
дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Слов'янську та
земельної ділянки, розташованої там же, укладеного між нею та ОСОБА_2. та
визнання за нею права власності на вказаний житловий будинок та земельну
ділянку. Про визнання незаконним виконавчого надпису приватного нотаріусу
ОСОБА_3 від 08.12.2004р..

Свої
вимоги позивачка обгрунтувала тим, що 03.06.2005р. між нею та відповідачем
ОСОБА_2. було укладено угоду про укладання договору купівлі-продажу житлового
будинку АДРЕСА_1 в м. Слов'янську Донецької області та земельної ділянки
розташованої там же. При цьому вони дійшли спільної угоди про те, що продаж
буде здійснено за 7000 долларів США.
Вона як покупець передала відповідачу зазначену суму. А продавець передав
їм документи на дім а також передав сам дім та земельну ділянку. Отримав гроші
про що він написав розписку. Безпосередньо укласти договір та засвідчити його
нотаріально вони домовились 20 жовтня 2005року. Однак в зазанчений день ОСОБА_2
до нотаріуса не з'явився і в подальшому відмовився йти до нотаріуса для
нотаріального оформлення договору. Вважає, що вони з продавцем домовились щодо
істотних умов договору, однак останній відмовляється від його нотаріального
посвідчення, у зв'язку з чим суд може визнати цей договір дійсним та визнати за
нею право власності на вказаний будинок.

Окрім
того, як стало їй відомо пізніше, що до укладання договору купівлі-продажу,
зазначений будинок був об'єктом договору застави, укладеного між ОСОБА_2. та
ЗАТ КБ "Приватбанк".
На підставі цього договору 08.12.2004р. приватний нотаріус ОСОБА_3 зробила
виконавчий напис, яким було звернуто стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1 в
м. Слов'янську на задоволення вимог ЗАТ КБ
"Приватбанк". Однак вважає вказаний нотаріальний напис недійсним,
оскільки за договором креджиту, на підставі якого і було укладено договір
застави з ОСОБА_2., боржником була його дружина ОСОБА_4.. На виконання договору
кредиту 30.06.2004р. банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4. та ОСОБА_5.
про стягнення суми боргу за кредитом та такий позов було судом задоволено,
Тобто існує дві підстави для стягнення банком боргу по кредиту в тому ж самому
розмірі заборгованості. Тобто спір про стягнення кредиту було вирішено ще
29.08.2004р. до здійснення виконавчого напису.

ОСОБА_2, ЗАТ КБ "Приватбанк"
позов визнали в повному обсязі.

Третя особа-
приватний нотаріус ОСОБА_3 просила розглядати справу без її участі.

Третя особа ОСОБА_6 повідомлена належним чином до суду не
з'явилась тому судом прийнято рішення про розгляд справи за її відсутності.
Третя особа ДВС у Слов'янському районі позов визнала.

Суд вислухавши пояснення сторін та третіх осіб,
дослідивши надані суду докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так судом
встановлено, що 21.02.2003р. між ЗАТ КБ
"Приватбанк" та ОСОБА_4.   було
укладено кредитний договір, за яким останній було надано кредит в сумі
25000грн..   21.02.2003р. також між
банком та ОСОБА_2. було укладено договір застави, яким ОСОБА_2 в забезбечення
повернення кредиту передав банку в заставу , належний йому будинок №АДРЕСА_1в
м. Слов'янську.

У зв'язку з
невиконанням зобов'язань про кредитному договору ЗАТ "Приватбанк"
06.07.2004р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4. та ОСОБА_7. про стягнення
заборгованості за кредитом в сумі 20265,69грн.. Рішенням суду від 20.08.2004р.
позов було задоволено та з ОСОБА_4. і ОСОБА_7. стягнуто солідарно
заборгованість за кредитом та пеню і відсотки в сумі 20431,60грн.. Виконавчі
документи за вказаним рішенням було направлено до ДВС у Слов'янському районі.

Після
цього ЗАТ "Приватбанк" звернувся до нотаріуса про вчинення
нотаріального напису на заставлене майно ОСОБА_2. та такий виконавчий напис
було здійснено 08.12.2004р..

Разом з
тим ст. 73 СК України передбачено, що за зобов'язаннями одного з подружжя
стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві
спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Окрім того
ст. 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за
умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у
відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного
року.

Наказом МЮ України №20/5 від 03.03.200р. "Про затвердження інструкції
про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", передбачено в п. 284,
що нотаріус вчиняє виконавчі написи:

якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед стягувачем;

заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і
не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення
виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України.

Здійснюючи
виконавчий напис, нотаріус не перевірив вищеозначині обставини, а саме чи не є
майно, що було предметом застави спільним майном подружжя, та чи визнається
заборгованість за кредитом безспірною, враховуючи те, що на час вчинення
виконавчого напису, вже було рішення суду про стягнення заборгованості за
кредитом, яке направлене для виконання у ДВС у Слов'янському районі.

Рішенням
же суду від 20.08.2004р. про стягнення з боржника за кредитним договором ,
заборгованості за кредитом та стягнення передбачених договором штрафних санкцій
за порушення строків погашення кредиту, зобов'язання боржника за кредитним
договором припинено.

Таким
чином суд приходить до переконання, що за таких обставин виконавчий напис
нотаріуса є незаконним.

Стосовно ж
визнання договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки дійсним
та визнання права власності на вказане майно, суд приходить до

переконання, що такі вимоги обгрунтовані, оскільки судом
встановлено, що ОСОБА_2 мав на праві власності жилий будинок під АДРЕСА_1 в м.
Слов'янську Донецької області на підставі договору дарування від 04.06.1988р.,
та земельну ділянку площею 0,0455га на підставі рішення виконкому Слов'янської
міськради від 18.02.2004р. та державного акту на право приватної власності.

Тобто на
час укладання уголи купівлі-продажу зазначеного майна мав право розпоряджатися
ним. Також встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовились істотних умов
зазначеного договору. А саме домовились про ціну за яку буде здійснено такий
продаж. На виконання умов договору ОСОБА_1 передала відповідачу гроші в сумі за
яку вони домовились здійснити продаж будинку та земельної ділянки. Разом з тим
продавець ОСОБА_2 ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору, що
підтверджується його особистими поясненнями в суді. Таку свою поведінку він
мотивував тим, що отримані гроші він потратив і в нього не має грошей на
посвідчення нотаріально договору, що за домовлденістю повинен був робити він.

Відповідно
до ч.2 ст. 220 ЦК України,
суд може визнати договір дійсним, якщо сторони домовились про всі істотні умови
договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона
ухилилась від його нотаріального посвідчення.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 12 Закону України "Про
власність", ст. 202, 220, ч.І ст. 598 , 638,655 ЦК України, ст. 50,
88 Закону України "Про нотаріат" , ст. 10,11,58,60,212-215, 224,226
ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити. Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку
з надвірними та господарськими спорудами під АДРЕСА_1 в м. Слов'янську
Донецької області та земельної ділянки площею 0,0455га. Розташованої під
АДРЕСА_1 в м. Слов'янську Донецької області.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними та господарськими
спорудами під АДРЕСА_1 в м. Слов'янську Донецької області та земельної ділянки
площею 0,0455га. розташованої під АДРЕСА_1 в м. Слов'янську Донецької області,
зареєстрованих за ОСОБА_2.

Визнати
незаконним виконавчий напис приватного нотаріуса ОСОБА_3 від 08.12.2004року,
зареєстрований в реєстрі за №3656.

Стягнути з
ОСОБА_2 судовий збір у сумі 51грн..

Рішення може
бути оскаржене в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької
області через Слов'янський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або у порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.