Справа № 22
головуючий у 1 інстанції-Козулін В.М.
доповідач- Малько О.С.
М                 У  К
11 грудня  2007 року
суддів  судової палати   у цивільних справах апеляційного  суду Рівненської області  в складі:
головуючого  - Малько О.С.
суддів:
Гордійчук С.О., Шимківа С.С.
секретарі судового засідання  Чалій Н.О.
розглянула  справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
визначення частки спадкодавця у спільній сумісній власності, про визнання права
на спадкове майно та про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.
доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -
Рішенням
Рівненського міського суду від 9 березня 2007 року  позовні вимоги ОСОБА_1задоволено. Визнано за
нею право власності на спадкове  майно  за заповітом
після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: на 1 / 2 квартири
АДРЕСА_1

Свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане 22 грудня 2005 року Другою державною нотаріальною конторою
ОСОБА_2визнано недійсним.

В апеляційній скарзі на це рішення
ОСОБА_2вказує на його незаконність, зазначаючи, що  при прийнятті рішення судом не було враховано
ряду обставин, зокрема: заповіт чоловіка на ім*я позивачки не відповідає
реальному його волевиявленню;  протягом
п*яти років чоловік потребував посторонньої допомоги, яку вона надавала для
нього сама.

При
поданні нею  після смерті чоловіка  заяви про прийняття спадщини, нотаріус  перевіряла наявність заповіту на  квартиру, однак заповідальні розпорядження
щодо неї були відсутні, а тому 22 грудня 2005 року другою Рівненською державною
нотаріальною конторою для неї було видано свідоцтво про право на спадщину за
законом на цю квартиру.  Ці обставини
судом також не перевірені.

Окрім того, при  прийнятті рішення судом позбавлено її права
на обов*язкову частку у спадщині відповідно до вимог ст.1241 Цивільного кодексу
України.

Просить рішення скасувати і
відмовити ОСОБА_1у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна
скарга підлягає  частковому задоволенню ,
а рішення суду першої інстанції - зміні
з ухваленням у справі нового рішення з таких підстав.

Із матеріалів
справи вбачається і це встановлено в судовому засіданні , що

відповідачка ОСОБА_2з 1976 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони проживали у
однокімнатній квартирі АДРЕСА_1, яка була ними приватизована в 1993 році   і належала цьому подружжю на праві спільної
сумісної власності.

Після
смерті ОСОБА_3відкрилась спадщина на належну для нього 1 / 2 частину цієї
квартири, на яку заявила вимоги ОСОБА_1- онука спадкодавця, покликаючись на
вимоги ст.1266 Цивільного кодексу України про наявність у неї права спадкування
за правом представлення( її батько - син спадкодавця помер в 2001 році) , а
також  з підстав наявності у неї
заповіту, посвідченого  14 серпня 2003
року приватним  нотаріусом(а.с.47).  Заяву
про видачу для неї свідоцтва  про
право на спадщину за законом вона подала в Першу Рівненську нотаріальну контору
11 листопада 2005 року, тобто в строк, визначений  в ст. 1270 ЦК України.

Відповідно
до рішення Рівненського міського суду від 5 жовтня 2005 року  частка спадкодавця в  спільній власності на квартиру визначена в 1
/ 2 .

За
встановлених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про  визнання за
ОСОБА_1 права власності на спадкове майно після смерті  її діда, однак  судом при
вирішенні спору не враховано положень ст. 1241 ЦК України щодо  наявності у відповідачки - дружини
спадкодавця,1928 року народження, - права на обов*язкову частку у спадщині.

Відповідно
до вимог зазначеної норми
відповідачка  спадкує, незалежно
від змісту заповіту, половину частки, яка б належала для неї у разі спадкування
за законом, в даному випадку ця частка становить 1/ 8  частку від усієї квартири( у разі спадкування
за законом відповідачка успадкувала б 1/2
частки  спадкового майна, тобто 1
/ 4  квартири , оскільки  позивачка за правом представлення мала право
також на   таку ж частку).

Видане
22 грудня 2005 року  Другою Рівненською
державною нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину за законом
ОСОБА_2підлягає визнанню частково недійсним.

На підставі
наведеного,  ст.ст. 1241 Цивільного  кодексу України, керуючись ст.ст.309,316 ЦПК
України, судова колегія, -

в  и  р
і  ш  и
л  а  :

Апеляційну
скаргу задовольнити частково.

Рішення
Рівненського  міського суду від 5 квітня
2006 року змінити.

Позовні вимоги
ОСОБА_1частково      задовольнити.

Визнати видане
22 грудня 2005 року ОСОБА_2Другою Рівненською
державною нотаріальною  конторою
свідоцтво  про право власності на
спадкове майно після смерті ОСОБА_3частково недійсним.

Визнати за
ОСОБА_1право власності на  спадкове майно
за заповітом  на 3/8 квартири АДРЕСА_1.

Рішення  суду апеляційної інстанції набирає законної
сили  з моменту проголошення.

Сторони  мають право оскаржити  в касаційному порядку  рішення суду першої інстанції та рішення
апеляційного суду протягом  двох місяців
з дня набрання  законної сили  рішенням апеляційного суду.

Головуючий
:
судді: