Справа №2-212/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
березня 2007 року                                                                                             м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

В складі головуючої судді                                                                          Бердан
Н.В.

секретаря                                                                                                         Богдашка
О.Б.

з участю позивачки                                                                                        ОСОБА_1.

відповідача                                                                                                     ОСОБА_2.

представника відповідача                                                                            ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, -

ВСТАНОВИВ:

що позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів,
посилаючись на те, що зОСОБА_1. перебувала у зареєстрованому шлюбі до 17.01.2002 року, від якого народилося двоє дітей які на даний час є повнолітніми.
Подружнє життя не склалося. Відповідач фактично не сплачував аліменти на їх
утримання і на даний час не надає допомоги на утримання дочки, яка навчається в
Калуському ХТТ на третьому курсі денної форми навчання. Одній навчати дочку
накладно, а відповідач має таку можливість оскільки, хоча і перебував на обліку
як безробітній в Калуському МРЦЗ, однак
крім того їздить на заробітки в Росію. Тому просить суд стягнути з
відповідача в її користь на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1р. н. утримання в розмірі 200 грн. в місяць до
досягнення нею 23
років.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх
задоволити.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що від шлюбу народилися дочка та
син. Знає, що на даний час дочка навчається в технікумі. Однак він не має змоги
надати їй будь які кошти, так як перебуває на утриманні матері, постійно хворіє
і на заробітки не їздить. На даний час він не працює і на обліку як безробітній
не перебуває.  Просить в задоволенні
позову відмовити.

Представник відповідача позовні вимоги позивачки не визнав, в задоволенні
позову просить відмовити.

В судовому засіданні встановлено такі фати та
правовідносини.

У відповідності до вимог ст.199
СК України якщо повнолітні дочка,
син, продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення
двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В судовому засіданні з"ясовано, що сторони розірвали шлюб 17.01.2002 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу /а.с.2/. Відповідач є батьком дочки ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1року народження /а.с. 4/, яка проживає з
позивачкою по справі /а.с.38/ та навчається на 3-му курсі Калуського хіміко-технологічного технікуму денного відділення і
закінчить його 01.07.2008
року /а.с.7/. З представлених
в судове засідання довідок, виданих Калуським ХТТ /а.с. 40-41/ вбачається  що  ОСОБА_4. отримує
стипендію

сума якої за
січень- червень 2006
року становить 832 грн. 30 коп., а за липень -
грудень 2006 р. - 878 грн. 43
коп. Сума доходів позивачки за 2006 рік становить 7327
грн. 04 коп., що в середньомісячному виразі становить 610
грн. 59 коп .
/а.с. 42/. Працює на роботі і син
позивачки, який проживає разом з ними /а.с.43/.

Як зазначає п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо батьківства, материнства
та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов"язок батьків утримувати повнолітніх
дочку, сина, які продовжують навчатися після
досягнення повноліття, виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів :
досягнення дочкою віку, який
перевищує 18, але
є меншим 23
років; продовження ними навчання;
потреба у зв"язку з цим у матеріальній
допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Дочка сторін підтвердила, що стипендію, яку вона отримує
витрачає на потреби навчання, а мама дає кошти
на побутові витрати, витрати на їду і одяг. Тато має борг ще по аліментах і не приймає участі у
витратах на її навчання.

З трудової книжки відповідача /а.с.28-30 / видно, що з 1993
року він не мав
постійного місця роботи, а з березня по листопад 2006
року перебував на обліку в Калуському міському центрі зайнятості. З
отриманої допомоги перераховував
половину для погашення заборгованості по аліментах /а.с.5/.
Починаючи з 2004
року відповідач хворіє, про що
свідчать виписки з медичних карт
ТМО /а.с. 14,18, 21-27/. Допитані в судовому засіданні свідкиОСОБА_5, ОСОБА_6.
підтвердили, що відповідач перебуває на утриманні матері, 1936 року народження, інваліда 2-ої групи, та по стану
здоров"я не може працювати і на заробітки не їздить.

Хоч позивачка наполягала в судовому засіданні на тому, що
відповідач має тимчасові заробітки, однак доказів
про це суду не представила.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, про те, що в задоволенні
позову позивачки слід відмовити, оскільки відповідач немає можливості надавати допомогу повнолітній дочці,
яка навчається.

На підставі викладеного, ст.ст. 198-199 СК України, керуючись ст.ст. 209,212,214-215,218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволення позову ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.