УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

02 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді   Панкова M.B. Суддів    Ісаєва Г. А.

Белинчук
Т.Г. при секретарі   Іванові O.K.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця державної виконавчої служби
м.Євпаторія за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ДВС м.Євпаторія на
ухвалу Євпаторійського міського суду АР Крим від  28
листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду зі скаргою на дії державного виконавця
державної виконавчої служби м.Євпаторія

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державною виконавчою
службою м.Євпаторія з вересня 2002
року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 15 900 грн.

05.04.2006
року відповідно до ч.4 ст. 34
Закону України „Про виконавче провадження" Кримови подали п'ять заяв
до ДВС м.Євпаторії: заяву про зупинення виконавчого провадження, заяву про
відвід державного виконавця, заяву про направлення копій виконавчих документів,
заяву про надання належно завірених копій ухвал про арешт автомобіля.

Позивачі вважають, що оскільки в провадженні
Євпаторійського міського суду знаходяться позови: про визнання заповіту
виданого ОСОБА_4, ОСОБА_3 недійсним, витребування їх майна з чужого незаконного
володіння у ОСОБА_3 і ОСОБА_5, і позов ОСОБА_2 про виключення майна з опису і
виділення його частки у спільному майні, тому державний виконавець відповідно
до ст.. 36 Закону
України „Про виконавче провадження" був зобов'язаний зупинити виконавче
провадження і направити в трьохденний строк копію постанови на їх адресу, але
він цього навмисно не зробив.

Крім цього вони з 03.05.2006
року по 20.07.2006 року не
одержали від відповідачів відповіді на їх п'ять заяв.

Позивачі також вважають, що державна виконавча служба м.Євпаторії в
порушенні вимог ст.. 57 Закону
України „Про виконавче провадження" арештувала спільне майно подружжя
ОСОБА_1 і автомобіль ВАЗ 21063.

Ухвалою Євпаторійського міського суду АР Крим від 28.11.2006 року скарга
ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволена частково.

Суд визнав неправомірними дії державного виконавця ДВС м.Євпаторії в
частині не направлення копії документів на заяву ОСОБА_1 від 03.05.2006 року. В інший
частині скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі Кримови просять ухвалу суду змінити,
задовольнити їх скаргу в повному обсязі.

Справа №22- ц- 2331 /2007 року
Головуючий першої

Інстанції                            Абзатова Г.Г.

Доповідач_____________ Панков
М.В.

2

В апеляційній скарзі ДВС м.Євпаторії просить ухвалу суду
скасувати, ухвалити нову про відмову в задоволені скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивачів
ОСОБА_1, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала
скасуванню.

Судом встановлено, 13.09.2002
року до ДВС м.Євпаторії надійшов виконавчий лист Євпаторійського міського
суду АР Крим про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 15 900 грн. і цього ж
дня державним виконавцем Мамедовим відкрито виконавче провадження.

06.04.2006 року
ОСОБА_1 були подані заяви до ДВС м.Євпаторії про зупинення цього виконавчого
провадження, ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, про відвід
державного виконавця, направлення копії виконавчих документів, надання належно
завірених копій ухвал про арешт автомобіля.

Судом встановлено, що всі ці звернення ОСОБА_1 державним виконавцем були
розглянуті.

Постановою ДВС М.Євпаторії 18.04.2006
року ОСОБА_1 відмовлено у зупиненні виконавчого провадження, оскільки
ухвала Євпаторійського міського суду АР Крим від 01.02.006 року, про залишення позовної заяви ОСОБА_2 про виключення
майна з акту опису, залишена без розгляду і набрала законної сили. Суд першої
інстанції прийшло до висновку, що ця постанова законна і обґрунтована, оскільки
відповідно до п.4.5. Інструкції про проведення виконавчих дій, що затверджена
Наказом МЮ України 15.12.1999
року, боржник має надати письмове повідомлення суду про порушення
провадження за цим позовом, однак заявник цих доказів не надав.

На заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого
провадження, заявникам була надана відповідь (а.с.38).

Також було вирішено питання про відвід державного виконавця. Постанова
начальника ДВС м.Євпаторія з цього питання була направлена на адресу заявників.

На заяву про направлення копій виконавчих документів, заявникам направлені
ці документи (а.с.36).

На заяву про надання належно завірених копій ухвал про арешт автомобіля
надана відповідь і копії документів направлені заявникам (а.с.39), але лист повернувся
обратно в зв'язку
з тим, що Кримови не прийшли на пошту забрати листа.

03.05.2006 року
ОСОБА_1 знову звернулась з заявою до начальника ДВС м.Євпаторії з нагадуванням
про те, що на її п'ять заяв вона не отримали відповіді та просила повідомити на
їх адресу про прийняття рішення по її заявам. Державний виконавець не направив
заявникам копії документів за її заявою від 03.05.2006 року, посилаючись на те, що копії витребуваємих ними
документів, заявникам направлені раніше. (а.с.ЗЗ).

Суд першої інстанції порахував, що в цій частині скарга ОСОБА_1 являється
обгрунтованою, і дії державного виконавця щодо не направлення заявникам повної
відповіді на їх заяву від 03.05.2006 року та копії постанов, не відповідають
вимогам закону.

Доводи ОСОБА_1, що стягнення повинно застосовуватися тільки відносно до
майна, що належить особисто боржнику, а державний виконавець описав і арештував
все майно і провів оцінку всього майна на суму боргу 15 900 грн.,
необгрунтовані.

Встановлено, що державним виконавцем правовстановлюючі документи на майно у
боржника не витребувалось, на реалізацію не передавалось, при проведенні опису
були присутні подружжя ОСОБА_1 і ніяких заяв щодо оцінки майна вони, не робили,
не вказували про свою незгоду з оцінкою майна, що підтверджується актом опису і
арешту майна. Державним виконавцем було роз'яснено право заявників на звернення
до суду з позовом про вилучення майна з акту опису, що і було зроблено ОСОБА_2.
Таким чином посилання ОСОБА_1, що при оцінці майна, що їм належить, повинні
бути присутні експерти відповідно до ст..
57 Закону України „Про виконавче провадження", не спроможні.

Доводи ОСОБА_1,
що державним виконавцем неправомірно винесена постанова від 27.04.2006 року про арешт
автомобіля ВАЗ 21063 держ.
номер НОМЕР_1, а також ВАЗ

3

2101 держ. номер НОМЕР_2, з тих
підстав, що  позивачі завчасно
повідомляли ДВС, що автомобіль був проданий в 2001 році, також не обґрунтовані.

Згідно відповіді начальника МРЕВ м.Євпаторія від 03.10.2002 року яка
знаходиться в матеріалах виконавчого провадження, встановлено, що за ОСОБА_1
зареєстровані автомобілі ВАЗ 21063 і ВАЗ 2101. Документів, які б з очевидністю
свідчили про призупинення її права власності на автомобілі, ОСОБА_1 державному
виконавцю не надала. Таким чином, дії державного виконавця відповідно до ст.. 55 Закону України
„Про виконавче провадження" в цій частині являються правомірними.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів,
вважає їх правильними та обгрунтованими і не знаходить правових підстав для
скасування рішення суду, яке ухвалено судом з дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи і
прийшов до правильного висновку, що вимоги заявників не підлягають задоволенню.

Інші доводи ОСОБА_1 викладені в скарзі не спростовують висновків суду, тому
не можуть бути прийняті до уваги, оскільки висновки суду відповідають дійсним
обставинам справи.

Що стосується доводів ДВС м.Євпаторія щодо скасування ухвали суду в повному
обсязі І ухвалення нової про відмову в задоволені скарги, то вони не можуть
бути прийняти до уваги. Оскільки судом першої інстанції встановлено, що на
заяву ОСОБА_1 від 03.05.2006 року повна відповідь і копія постанов не були
направлені, а тому в цій частині скарга ОСОБА_1 являється обґрунтованою, і дії
державного виконавця щодо не направлення заявникам повної відповіді на їх заяву
від 03.05.2006 року та копії постанов, не відповідають вимогам закону.

Керуючись ст. ст.
303, 312, 315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ДВС м.Євпаторія відхилити.

Ухвалу Євпаторійського міського суду АР Крим від 28 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.