2 квітня 2007 року                                                               м.
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
Пшонки М.П.,                       Прокопчука Ю.В.,                Романюка  Я.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ “Українська транспортна
страхова компанія”, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування, за касаційною
скаргою ЗАТ “Українська транспортна страхова компанія” на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 11 липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 17 листопада 2006 року,
в с т а н о в и л а:
У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 січня 2005 року за участю
позивача і  третьої особи  - ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої
його автомобіль “BMV-530” було
пошкоджено. Оскільки ЗАТ “Українська транспортна страхова компанія” заперечує
виплатити страхове відшкодування, просив задовольнити його позов.
Рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 11 липня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 17 листопада
2006 року, з відповідача на користь позивача стягнуто страхові
відшкодування в розмірі 29 350 грн. 56 коп. та сплачений судовий збір - 293
грн. 50 коп., а всього 29 644 грн. 06 коп.

У касаційній скарзі
відповідач ставить питання про скасування судових рішень та направлення справу
на новий розгляд, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням  норм
матеріального та  процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 332, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ЗАТ
“Українська транспортна страхова компанія” відхилити, а рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 11 липня
2006 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                      Прокопчук
Ю.В.                            Романюк  Я.М.