АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД
Справа - № 22а-
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2007
року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого - Кравченко Н.В.,
суддів - Пригорнєвої Л.І., Борисова
Є.А. за участю секретаря - Сотникової О.А. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Луганську
справу за апеляційною скаргою Луганського   обласного військового комісаріату на
постанову Краснолуцького міського суду Луганської області від 12 грудня 2006
року  за позовом ОСОБА_1   до
Луганського   обласного       військового   комісаріату       про
стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню, -

встановила:
У
жовтні 2006 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача
Луганського обласного військового комісаріату. В якому послався, що він
проходив у відповідача військову службу в Красно луцькому міськвійськкоматі,
звідки звільнився в запас 8 листопаду 2004 року з вислугою років більше ніж 25
років. Згідно Указу Президента України № 389 від 5 травня 2003 року " Про
надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Державного Комітету зі справ охорони державного кордону України
і Управління державної охорони України за безперервну службу", та виданого
у його виконання Наказу міністра Оборони України від 26 травня 2003 року №149
" Про затвердження Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної
надбавки за безперервну військову службу у Збройних Силах України",
зареєстрованого в установленому порядку Міністерством Юстиції України,
військовослужбовцям, які мали вислугу більш ніж 25 років безперервної служби
сплачувалася надбавка у розмірі 90% грошового забезпечення. Однак у порушення
цього Указу, відповідач починаючи з червня 2003 року вказану надбавку сплачував
йому не в повному обсязі, внаслідок чого за період з червня 2003 року по
жовтень 2004 року створилася заборгованість у загальній сумі 11425 гр. 35 коп,
які позивач і просив стягнути з відповідача на його користь.

Постановою Краснолуцького міського суду Луганської області від 12 грудня
2006 року позовні вимоги позивача задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач не згоден з постановою суду, вважає її
такою, що не відповідає вимогам закону, просить скасувати та відмовити у
задоволенні позову позивача.

Заслухавши доповідача, дослідивши надані докази, перевіривши законність та
обгрунтованість постанови суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач проходив у відповідача
військову службу в Красно луцькому міськвійськкоматі, звідки звільнився в запас
8 листопаду 2004 року з вислугою років більше ніж 25 років.

Згідно Указу Президента України № 389 від 5 травня 2003
року " Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства
внутрішніх справ України, Державного Комітету зі справ охорони
державного кордону України і Управління державної охорони України за
безперервну службу", та виданого у його виконання Наказу міністра Оборони
України від 26 травня 2003 року №149 " Про затвердження Інструкції про
порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу у
Збройних Силах України", зареєстрованого в установленому порядку
Міністерством Юстиції України,. військовослужбовцям, які мали вислугу більш ніж
25 років безперервної служби сплачується щомісячна надбавка у розмірі 90%
грошового забезпечення.

Судом встановлено, що під час проходження позивачем служби у відповідача
йому був призначений та виплачувався вказаний вид надбавки, але за розсудом
відповідача у меншому розмірі, ніж це передбачено Указом Президента України,
внаслідок чого за період з червня 2003 року по жовтень 2004 року створилася
заборгованість у загальній сумі 11425 гр. 35 коп.

Тому суд обґрунтовано стягнув цю
заборгованість на користь позивача.

Посилання апелянта про те, що згідно вказаному Наказу
Міністра Оборони України розмір вищезазначеної надбавки за безперервну службу у
Збройних Силах України щорічно встановлюється, виходячи з наявного фонду
грошового забезпечення, на увагу не заслуговують, оскільки Указ Президента
України не містить такої вказівки, тому він повинен виконуватися у такому
вигляді, як він викладений, тобто єдиною умовою для виплати вказаної надбавки є
наявність підстав за яких вона може бути призначена, і за наявності обставин,
які є підставою для її призначення, вона повинна сплачуватися у встановленому
цим Указом розмірі.

Оскільки у позивача вислуга років становила більш ніж 25 років, то ця
обставина давала підстави для призначення та виплати йому цієї надбавки у
встановленому зазначеним Указом розмірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, та не дають підстав для скасування постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам
справи.

Керуючись ст.. 198,200,205,206
КАС України, судова колегія судової палати апеляційного суду Луганської
області, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу Луганського обласного військового комісаріату -відхилити.

Постанову Краснолуцького міського суду Луганської області
від 12 грудня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до Луганського обласного військового
комісаріату про стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню, - залишити
без зміни.

Ця ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, та
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після його проголошення.