Справа № 2 - 989
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И
суд Криму
складі судді:                                                                                   ПЕРЕВЕРЗЄВОЇ  Г. С.
секретарі   :                                                                                 КОНОНОВОЇ
участю адвоката:                                                                          ОСОБА_2.
у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського суду цивільну
справу за позовом
ОСОБА_1до Ялтинської філії орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» та орендного підприємства «Теплокомуненерго» про
поновлення на роботі, стягнення незаконно утриманої суми та моральної шкоди,
визнання незаконними та скасування наказів,
Позивачка, уточнивши позовні вимоги,
просить суд визнати  незаконним та
скасувати  наказ № 66 від 28 квітня 2006
року та № 281 П від 22 травня 2006  року
про її звільнення з посади начальника відділу кадрів і  поновити її
на роботі на раніше займаній посаді, а також  стягнути заробітну платню за час вимушеного
Позов мотивує тим, що  наказом від 28 квітня 2006 року вона була
звільнена з 4 травня 2006 року, а наказом від 22 травня 2006 року - з 6 травня
2006 року, з посади за прогул, вчинений 06 березня 2006 року. Вважає дані
накази незаконними, оскільки дати її звільнення в них розрізняються, і в дані
дні вона була тимчасово непрацездатною. Крім того, 06 березня 2006 року вона не
була присутня на роботі з поважної причини, у зв'язку з хворобою, викликала
лікаря, після чого з 7 по 17 березня 2006 року знаходилася на стаціонарному
лікуванні в Харківській міській лікарні. По її виходу на роботу з лікарняного
до 28 квітня 2006 року ніяких претензій з приводу її нез'явлення на роботу 06
березня 2006 року їй ніхто не пред'являв, і звільнення було для неї
несподіванкою. Також вважає, що в результаті неправомірних дій відповідача, їй
були заподіяні моральні страждання, які виразилися у тому, що відповідач
навмисно звільнив її, грубо порушивши при цьому трудове законодавство,
внаслідок чого була порушена її ділова репутація, погіршали відносини з
оточуючими, що вплинуло на її стані здоров'я. Свої моральні страждання
Представники відповідача тричі в
судові засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи були повідомлені
належним чином, причини неявки суду хоча і представили, але їх телеграми і
клопотання про відкладення слухання справи у зв'язку з проведенням перевірки
законності видачі позивачці лікарняних листів суд не може визнати  поважними причини їх неявки в судове
засідання по трудовому спору, розгляд якого прийняв волокитний характер.
Суд вислухавши позивачку, її
адвоката, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому
Судом встановлено, що 16 лютого 2001
року ОСОБА_1 була прийнята на посаду інспектора по кадрах. 12 травня 2001 року
- переведена на посаду старшого інспектора по кадрах, а 01 серпня 2003 року -
начальником відділу кадрів ЯФ ОП
«Кримтеплокомуненерго».
Згідно наказу № 66 від 28 квітня
2006 року, ОСОБА_1 була звільнена з посади начальника відділу кадрів з 04
травня 2006 року по ст. 40 п. 4 КзпП України, за прогул, допущений 06 березня
2006 року без поважних причин і виправдувальних
документів, а також у зв'язку з неодноразовим порушенням трудової
дисципліни, спізненнями, самовільним відходом з роботи (а.с. 15).
Крім того, наказом № 281-П від 22 травня 2006 року, ОСОБА_1 також була звільнена з
06 травня 2006 року (а.с. 14).  У  трудовій книжці ОСОБА_1, підставою для її
звільнення також вказаний наказ № 281 від 22 травня 2006 року про її звільнення
з 06 травня 2006 року.
З наказом про звільнення від 28
квітня 2006 року, ОСОБА_1 була ознайомлена того ж дня.  Відомостей про її ознайомлення з наказом від
22 травня 2006 року у суду немає.
Згідно п. 4 ст. 40 КзпП України,
трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у разі прогулу (у тому числі відсутності на роботі
більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.
Разом з тим, звільнення працівника за даною підставою в період його
тимчасової непрацездатності не допускається.
Як встановлено судом, з 04 по 06 травня 2006 року позивачка була тимчасово
непрацездатною і знаходилася на амбулаторному лікуванні в Ялтинській міській поліклініці,
а тому обидва накази про її звільнення з 04 і з 06 травня 2006 року прийняті
відповідачем у порушення ст. 40 КзпП України (а.с. 51).
05 травня 2006 року відповідачем був прийнятий новий наказ № 71 від 05
травня 2006 року «Про зміну наказу № 66 від 28 квітня 2006 року», яким дата
звільнення ОСОБА_1 з 4 травня була змінена на дату виходу з лікарняного листа
Разом з тим, з даним наказом ОСОБА_1 так і не була ознайомлена, і фактично
він виконаний не був, зміни в трудову книжку позивачки не внесені, перерахунок
не здійснений. Крім того, в наказ від 28 травня 2006 року, який був винесений
пізніше, і, по суті, був підставою для звільнення ОСОБА_1, зміни внесені не
Більш того, питання про те, яку причину невиходу на роботу вважати поважною,
необхідно вирішувати окремо у кожному конкретному випадку, і без сумніву, до
поважних причин слід відносити такі обставини, як хвороба працівника або членів
Як встановлено судом, 06 березня 2006 року ОСОБА_1 була оглянута дільничним
терапевтом Харківської міської поліклініки, їй був встановлений діагноз
«Гіпертонічний криз, Гіпертонічна хвороба 2 ст.» і  дано направлення на стаціонарне
лікування і обстеження (а.с. 40 оборот, а.с. 50). З 07 по 17 березня 2006 року
позивачка знаходилася на стаціонарному лікуванні в лікарні, чого відповідач не
оспорює.  Суд вважає причину неявки
позивачки на роботу 06 березня 2006 року поважною.
Відповідь Харківської міськлікарні на запит ЯФ ОП «Кримтеплокомуненерго»  про те,
що ОСОБА_1 не зверталася до поліклініки по медичну допомогу (а.с. 48), суд
вважає помилковим і невідповідним дійсності, оскільки, як пояснила суду
позивачка, виклик лікаря був здійснений на прізвище її матері - ОСОБА_3-
оскільки вона сама постійно в Харкові не проживає. Факт огляду ОСОБА_1 і
встановлення їй діагнозу  «Гіпертонічний
криз, Гіпертонічна хвороба 2 ст.» при виклику
лікаря до хворої ОСОБА_3підтверджений матеріалами справи (а.с. 50).
Крім того, згідно ст. 148 КзпП
України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним
органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з
дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку
з тимчасовою непрацездатністю або знаходження його у відпустці.
Наказами від 28 квітня і 22 травня 2006 року позивачка була звільнена за
прогул, вчинений 06 березня 2006 року. Разом з тим, 20 березня 2006 року
позивачка вийшла на роботу після знаходження на лікарняному, проте ніяких
дисциплінарних стягнень, аж до 28 квітня і 22 травня 2006 року, тобто через
більш ніж один місяць, до неї не застосовувалося.
Таким чином, суд вважає, що підстав для звільнення ОСОБА_1 по ч. 3 ст. 40
КзпП України у відповідача не було.
Також не підтверджені матеріалами справи і інші підстави, вказані у
якості причини звільнення ОСОБА_1: неодноразове порушення трудової дисципліни,
спізнення, самовільний відхід з роботи. Відомостей про те, що ОСОБА_1
притягувалася  за дані порушення
трудового розпорядку до дисциплінарної відповідальності, у суду немає.
Згідно ст. 235 КзпП України, у разі звільнення без законної підстави,
працівник повинен бути поновлений на колишній роботі органом, що розглядає
трудовий спір.  При ухваленні рішення про
поновлення на роботі орган, що розглядає трудовий спір, одночасно ухвалює
рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середньомісячна заробітна платня позивачки складає 1416 гривень (а.с. 42).

Таким чином, оскільки судом було встановлено, що позивачка була звільнена
незаконно і повинна бути поновлена на раніше займаній нею посаді, з відповідача
ОП «Теплокомуненерго», якій є юридичною особою, на її користь також підлягає
стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, тобто з 06 травня 2006
року, як вказано в трудовій книжці, до 18 квітня  2007 року.
Розмір середнього заробітку позивачки за
вказаний період складає  16325
гривень.

Позов про стягнення моральної шкоди суд також вважає таким, що підлягає
частковому задоволенню.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим
ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних страждань, втраті нормальних життєвих
зв'язків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд вважає, що в результаті неправомірних
дій відповідача, позивачці були завдані моральні страждання, які виразилися в
її незаконному звільненні, втраті заробітної платні, що, безумовно, вимагало
від неї додаткових зусиль для організації життя, призвело до втрати нормальних
життєвих зв'язків, оскільки завдало збитку її діловій репутації, знизило
авторитет на роботі. Розмір завданих позивачці моральних страждань суд оцінює в
2000 гривень.

Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь держави також
підлягає стягненню судовий збір в сумі 171, 75 гривень і витрати по
інформаційно - технічному забезпеченню справи в сумі 30 гривень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК  України, ст. ст. 40, 147, 149, 235,
237-1 КЗпП  України, суд

В И Р І Ш И В  :

Позов  ОСОБА_1-  задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати
накази виконуючого обов'язки директора Ялтинського філіалу ОП
«Кримтеплокомуненерго» Ролського Л.К. № 66 від 28 квітня 2006 року «Про
звільнення ОСОБА_1з 04 травня 2006 року»; № 281-П від 22 травня 2006 року «Про
звільнення ОСОБА_1з 06 травня 2006 року».

Поновити  ОСОБА_1на роботі в Ялтинській філії орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго» з 06 травня 2006 року на колишній посаді
начальника відділу кадрів.

Стягнути з Орендного підприємства
«Теплокомуненерго» на користь ОСОБА_1середній заробіток за час вимушеного
прогулу в сумі 16325 гривень, а також моральну шкоду в сумі 2000 гривень, а
всього 18325  (вісімнадцять тисяч триста
двадцять п'ять) гривень.

В інший частині позову - відмовити.

Стягнути з Орендного підприємства
«Теплокомуненерго» судовий збір на користь держави в сумі 171 (сто сімдесят
одна) гривня 75 копійок і витрати по інформаційно - технічному забезпеченню
справи в сумі 30 (тридцять) гривень.

Рішення в частині поновлення на
роботі і стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один
місяць в сумі 1416 (одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень підлягає
негайному виконанню.

Рішення
може бути оскаржене в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський суд у строки
та порядку, передбаченому ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя:
підпис.

З
копією вірно.

Рішення
не набрало законної сили.

Суддя:                                                                                               Секретар: