У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г.,
розглянувши                      24
квітня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Южноукраїнського
міського суду від 15 листопада 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Миколаївської
області від 8 лютого 2007 року в справі за позовами ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням, вселення, зміну умов договору найму та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
такою, що втратила право користування жилим приміщенням, і за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування
жилим приміщенням,

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись
на те, що вона проживала в квартирі, яку було отримано на підставі ордера від
18 вересня 2004 року на членів сім'ї ОСОБА_1: ОСОБА_2, її та їх малолітнього
сина.

Із грудня 2004 року відповідачі перешкоджають їй у
користуванні квартирою, просила її вимоги задовольнити.

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом,
зазначаючи, що ОСОБА_3з листопада 2004 року без поважних причин  не проживає у спірній квартирі. Просив
визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування зазначеною квартирою.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом,
обгрунтовуючи його тим, що ОСОБА_3 втратила право користування спірним жилим
приміщенням на підставі ст. 107 ЖК Української РСР. Просив його вимоги
задовольнити.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Южноукраїнського міського суду від 15
листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Миколаївської  області від 8 лютого 2007
року, позов ОСОБА_3 задоволено, усунуто їй перешкоди у користуванні жилим
приміщенням, вселено позивачку з малолітнім сином до квартири; в
задоволенні  позову  ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2  відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1, ОСОБА_2 посилаються на невідповідність висновків судів обставинам
справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм
процесуального права та ставлять питання про скасування рішень суду й ухвалення
нового рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 і
відмовляючи в задоволенні  позову ОСОБА_1
та зустрічного позову ОСОБА_2, суд першої інстанції та апеляційний суд,
погоджуючись з ним, виходили з того, що ОСОБА_3 не проживала в спірній квартирі
з поважних причин, через складні відносини з відповідачем, вона мала намір повернутися
до спірної квартири і проживати в ній, але була позбавлена такої можливості у
зв'язку зі зміною замків у вхідних дверях квартири, через що вимушена була
звертатися до спливу шестимісячного терміну з дня непроживання до відповідних
органів за вирішенням питання щодо усунення перешкод у користуванні квартирою.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України    суд касаційної інстанції
не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у
х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовами
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням, вселення, зміну умов договору найму та ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування жилим
приміщенням, і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такою, що
втратила право користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Южноукраїнського міського суду від 15 листопада 2006 року
та  ухвалу Апеляційного суду
Миколаївської  області від 8 лютого 2007
року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду
України                                                      А.Г. Ярема