Справа №
22-ц-3659/2006    Головуючий в суді І інстанції Волчко А.Я.
Доповідач в суді II інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
березня 2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Київської області
у складі:

Головуючого: Дьоміної О.О.

Суддів:           Мережко М.В., Данілова О.М.

При секретарі: Колесник
Н.І.

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 02
листопада 2006
року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Виконком Боярської міської ради, про
знесення самочинних забудов ,-

заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія
суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 р. позивачка звернулася до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину від 06.07. 1994
р. їй належить 38100 будинку АДРЕСА_1,
відповідачам відповідно належить 13/100 та 10100.

Земельна ділянка площею 1 069 кв.м, знаходиться у спільному користуванні співвласників, порядок користування якою не
визначений.

Відповідачі без погодження з іншими співвласниками звели
самочинні прибудови та забудови, чим порушили
права позивачки, за що притягувалися до
адмінвідповідальності.

Просила задоволити позов, забов»язати відповідачів знести
самовільні забудови.

Рішенням суду від 02
листопада 2006
р. в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивачка подала
апеляційну скаргу, в якій просила
рішення суду скасувати, посилаючись на його незаконність, постановите нове рішення.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи
вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.07. 1994 р. позивачці належить 38100 будинку АДРЕСА_1,
відповідачам відповідно належить 13/100
та 10100.

Земельна
ділянка площею 1
069 кв.м, знаходиться у спільному
користуванні співвласників.

Відмовляючи в позові, суд на підставі зібраних доказів та
вимог закону, п. 7 ст.376
ЦК України
обгрунтовано дійшов висновку про те, що за таких умов право по вирішенню питань про знесення самовільного
будівництва належить відповідному
органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

В судовому засіданні Апеляційної інстанції ОСОБА_3
пояснив, що порядок користування земельною ділянкою склався з 1952
p., з цього часу земельні
ділянки сторін відокремлені забором і в користуванні позивачки знаходиться
земельна ділянка розміром, який перевищує належну їй частку, -відповідно ідеальним долям у будинку.

Будинок під літ. «В» був побудований у 1989
р., на той час позивачка власницею будинку ще не була, тому не могла давати згоду на його будівництво, а інші споруди збудовані на земельній
ділянці, яка знаходиться в його користуванні і права позивачки не
порушуються.

За таких обставин, рішення суд першої інстанції
постановив з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі
всебічно з'ясованих обставин справи, тому апеляційна
скарга підлягає відхиленню, так як її доводи
не спростовують висновки суду першої інстанції та не ґрунтуються на матеріалах
справи.

Керуючись ст.ст. 308, 313,314 ЦПК України, колегія судової палати,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2006
року - залишити без змін.

Ухвала суду вступає в законну силу з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.