Справа № 22 ц -3937 2006 р.                                             Головуючий у 1-й інстанції Борисова Л.Б.
Категорія                                                                         Доповідач - Мережко М.В.
РІШЕННЯ              ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

13 лютого
2007 p. колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого - Дьоміної О.О.

Суддів               -
Мережко М.В., Данілова О.М.

При секретарі - Козак І.А.

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2006 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі і гідності, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди , за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі і гідності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін , перевіривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів ,

Встановила:

У липні 2007 р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, гідності , відшкодування матеріальної
та моральної шкоди посилаючись на те, що він
протягом двох років вимушений був захищатися від безпідставних обвинувачень з боку відповідачки, витрачати свій час ,
приймаючи участь у неодноразових
судових засіданнях, витрачати кошти та час на звернення до адвокатів за
отриманням правової допомоги, оскільки відповідачка звернулася до суду із
скаргою в порядку ст..
27 КПК України
і просила притягнути його до кримінальної відповідальності
за ознаками злочину, передбаченого ст.. 356 КК України.

Своїми навмисними діями відповідачка образила його честь та гідність, розповсюджуючи неправдиву інформацію про позивача серед
людей, заподіяла йому значної моральної шкоди на суму 9
000 грн, оскільки протягом тривалого часу позивач був позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, у нього погіршився
стан здоров"я. Всього позивач просив стягнути 9 000
грн моральної шкоди, 1 000 грн матеріальної шкоди, та
зобов"язати ОСОБА_1 вибачитись перед ним.

З аналогічним позовом до ОСОБА_1 звернувся ОСОБА_3. Також просив стягнути 9 000 грн моральної шкоди, 1 000 грн
матерільаної шкоди , та зобов'язати ОСОБА_1 вибачитись перед
ним.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16
листопада 2006 р. позов ОСОБА_2 задоволений
частково. Стягнуто на його користь 400 грн матеріальної шкоди, 500 грн моральної шкоди, 137 грн судових витрат. Позов ОСОБА_3
задоволений частково.  Стягнуто на його
користь     - 400 грн

матеріальної шкоди, 500 грн. моральної шкоди, 81 грн.
судових витрат. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись
з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на його незаконність,
та ухвалити нове рішення .

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суд , частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачі
під час розгляду кримінальної справи сплатили адвокату ОСОБА_4 по 400
грн кожний, справа розглядалась тривалий
час, що спричинило незручності позивачам , в зв"язку з чим вони
перенесли моральні страждання.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна.

Відповідно до ч.З ст. 10 , ст.. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов"зана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає : у фізичному болю та стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров"я,
; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до
ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Звернення особи до правоохоронних органів за захистом своїх прав, порушених
іншою особою, а також показання свідка на попередньому слідстві не можуть
розглядатися як поширення неправдивих відомостей , якщо не встановлено, що
фактичною метою цих дій було приниження честі, гідності та ділової репутації
певної особи. Наведене стосується і випадків, коли кримінальну справу, яка
порушується не інакше як за скаргою потерпілого , було закрито за примиренням
останнього з обвинуваченим.

Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови від 28 вересня 1990 року № 7
„ Про застосування судами законодавства , що регулює захист честі, гідності
та ділової репутації громадян та організацій" роз"яснив, що в порядку
цивільного судочинства не можуть розглядатися позови про спростування
відомостей, які містяться у вироках та інших
судових рішеннях, а також у постановах слідчих та інших відповідних органів,
для оскарження яких законом установлено інший порядок.

Відповідно до
ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскільки законом
встановлений інший порядок оскарження відомостей, які містяться у вироках та інших судових рішеннях, правові підстави для
задоволення позовів ОСОБА_3, ОСОБА_2 відсутні, за таких обставин рішення
суду не може вважатися законним та обгрунтованим , підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовів.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317,319  ЦПК України, колегія суддів ,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення
Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2006 - скасувати. Ухвалити нове рішення. В задоволенні
позовів ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі і гідності , відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі і
гідності , відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення    набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржено
протягом двох місяців в касаційному порядку до Верховного Суду України.