АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
інстанції Стародуб О.В.
інші     справи
позовного провадження
Доповідач   в   апеляційній інстанції Магда Л.Ф.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 р. колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого
Храпка В.Д.

суддів
Магди Л.Ф. Трюхана Г.М.

при секретарі
Наконечній М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду від
11 грудня 2006 р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до Уманського комунального підприємства «Виробничо-житлового
ремонтно-експлуатаційного управління №
1» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вивчивши матеріали
справи,-

встановила:

ОСОБА_1 1
серпня 2006 р.
звернулася до суду з позовом до Уманського комунального підприємства
«Виробничо-житлового ремонтно-експлуатаційного управління № 1» про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В позовній заяві вказувала, що
25 липня 2005 р. вона звернулася до відповідача про ліквідацію протікання
водопровідно-каналізаційних труб у належній їй та її чоловікові ОСОБА_2
квартирі АДРЕСА_1.

Протікання було усунуто робітками підприємства тільки 4
жовтня 2005 р. В період з 25 липня по 4 жовтня 2005 р. внаслідок несвоєчасного
ремонту з вини відповідача в її квартирі були пошкоджені: вхідні двері, двері в
спальню, двері в туалетну та ванну кімнату, чим позивачці заподіяно
матеріальної шкоди на суму 830 грн.

Крім того, винними діями відповідача їй заподіяно значної
моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях через необхідність
неодноразових

2.

звернень до відповідача з приводу проведення ремонту труб
та у зв'язку з пошкодженням належного їй на її родині майна. Розмір моральної
шкоди визначений позивачкою у 1700
грн. Про стягнення вказаних сум з відповідача ОСОБА_1 і просила суд.

Рішенням Уманського міськрайонного суду від 11 грудня 2006 р. в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачка подала
апеляційну скаргу, в якій просить про скасування рішення суду і скерування
справи на новий судовий розгляд з тих підстав, що суд невірно застосував норми
матеріального права, висновки суду не ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та її представника,
які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія судців приходить до висновку про те, що апеляційна
скарга повинна бути відхилена виходячи з наступного.

Судом вході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1
проживає в приватизованій квартирі АДРЕСА_1, яка
розташована на 1 поверсі
цього будинку. Протікання водоканалізаційної труби, яка проходить у
відокремленій від квартир шахті будинку, протягом часу з 25 липня по 4 жовтня
2005 р. відбулося тричі і кожного разу працівниками РЕУ ці протікання були
усунуті, що підтверджується актом від 4 жовтня 2005 р.

Перешкодою для своєчасного виявлення і усунення протікань
труби явилось те, що мешканцями квартир, які розташовані над квартирою
позивачки, під час проведених в квартирах ремонтів без дозволу РЕУ було
замуровано цеглою та облицьовано плиткою виходи до шахти, в якій проходить
водоканалізаційна труба.

Тому суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що в діях
працівників РЕУ не встановлено будь-яких неправомірних дій чи невиконання
зобов'язань по обслуговуванню комунікацій в будинку.

Не надала позивачка суду переконливих доказів і про те,
що двері в її квартирі прийшли в непридатність через підвищену вологість, яка
утворилася внаслідок несвоєчасного усунення працівниками РЕУ протікання труб.

Зокрема у висновку спеціаліста від 30 листопада 2005 р. про вартість
матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням внутрішньо квартирних та вхідних
дверей, на який, як на підставу своїх вимог, посилається позивачка,
зазначено,   що   стан
виробів   (дверей)   відповідає
вказаному   нею   терміну

3

використання
(експлуатації).   Висновків  про
те, що двері прийшли в непридатність від підвищеної вологості в квартирі
спеціаліст не надав.

Крім того, з висновку спеціалістів Уманської міської
санітарно-епідеміолочної станції від 23
листопада 2005 р.
вбачається, що температура і відносна вологість в квартирі позивачки відповідає
встановленим вимогам.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав
для скасування рішення суду, постановленого з дотриманням вимог чинного
матеріального та процесуального права.

А тому керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Уманського
міськрайонного суду від 11
грудня 2006 р.
залишити без змін.

Ухвала судової палати набирає чинності одразу після
проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному
порядку протягом двох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді