У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

24 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у складі:

Левченка Є.Ф., Лихути
Л.М., Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує
навчання, за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13 червня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2006 року
ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,
мотивуючи свої вимоги тим, що сукупного доходу її та сина не вистачає для
оплати навчання, просила суд стягнути з відповідача на утримання сина 1/3
частини всіх його доходів на її користь до зміни матеріального стану сторін,
але не більше як до досягнення сином 23-річного віку.

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28 грудня 2006 року у
позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного
суду Дніпропетровської області від 13 червня 2007 року рішення
Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28 грудня 2006 року
скасовано.

Ухвалено нове
рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти щомісячно, в розмірі 1/8 частини з усіх
його видів доходів, починаючи з 31 липня 2006 року, до закінчення навчання, але
не більш, як до досягнення ним 23 річного віку.

У касаційній
скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13 червня 2007 року та залишити в силі рішення
Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від     28 грудня 2006 року, посилаючись на
порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування судом
норм матеріального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і доводи
скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 13 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук