Справа № 2-95/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2007
року                                           Кіровоградський
районний суд Кіровоградської

області в складі:

головуючого - судді Пономаренко В.Г.,

при секретарі - Мартинюк Є.Я.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті
Кіровограді цивільну справу за

позовом       ОСОБА_1 до ОСОБА_2,    про

розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем вона перебуває з серпня 1992 року. Шлюб у неї і у відповідача перший. Від
спільного життя мають двох неповнолітніх дітей. Подружні
відносини між собою вони припинили і протягом останніх п'яти років їх не підтримують. Причиною розпаду сім'ї стали
несумісність характерів, різні погляди на подружнє життя, ведення спільного
господарства, сварки та конфлікти, що виникали на цьому ґрунті і призвели до
втрати порозуміння та взаємоповаги між ними. Шлюб між ними
існує формально і збереження його суперечило б інтересам їх обох, а також їх дітей.

Посилаючись на вказане, просила
позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав, про що надав суду письмову заяву, підтвердивши при цьому, що подружні відносини з
позивачкою припинені, сім'я їх розпалася і зберігати сім'ю, коли
цього не хоче позивач, він не має наміру.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.1992 року. Від спільного проживання мають
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Шлюбні стосунки між собою сторони припинили і поновлювати
їх не мають намірів. Спору про місце проживання дітей, їх
утримання, а також майно спільне нажите за час шлюбу, між
сторонами не існує.

Відповідно до п.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явленим одним із подружжя.

Згідно з п.2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного
з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На
підставі   встановленого,   суд
приходить   до   висновку,
що      визнання

2

відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає
задоволенню.

Витрати на сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах
РАЦС суд за згодою відповідача покладає на нього.

Керуючись ст.ст. 110,112, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 174,
213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 29 серпня 1992 року у АДРЕСА_1,
актовий запис за № 14, - розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 17 грн., ОСОБА_1 від витрат у справі
звільнити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з одночасним надісланням копії
апеляційної скарги особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України