Справа
№ 2- 8 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 березня 2007 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого -
судді Лічмана Л.Г.

при секретарі -
Виковій О.В.,

з участю 3-х
осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Олександрівської селищної адміністрації

Іллічівської міської ради, Комісії з питань поновлення
прав реабілітованих

Одеської обласної ради про визнання недійсним рішення
Комісії з питань

поновлення прав реабілітованих Одеської обласної ради та
визнання права

власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку
спадкування за

законом

ВСТАНОВИВ: ОСОБА_1 звернулась до
суду з зазначеним позовом, в якому вона просить визнати незаконним рішення
Комісії з питань поновлення прав реабілітованих Одеської обласної ради про
відмову в поверненні 12 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за
нею право власності на 12 частину цього будинку. Уточнив позовні вимоги, ОСОБА_1 вказує, що вона
є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її діда ОСОБА_4 та матері
ОСОБА_5, в яких будинок був конфіскований, а пізніше вони були реабілітовані.
Позивачка просить визнати за нею право власності на 12 частину цього будинку,
яка належала до квітня 1995
року, на праві приватної власності ОСОБА_6 Після смерті ОСОБА_6 в ОСОБА_7 року її, син , ОСОБА_7, спадщини не
прийняв.

Олександрівська селищна
адміністрація м. Іллічівська позов не визнала, вважаючи, що ОСОБА_1 незаконно
претендує на спірну частину будинку.

Комісія з питань поновлення прав
реабілітованих Одеської обласної ради позов не визнала, посилаючись на такі
обставини.

ОСОБА_1
не являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті її діда
ОСОБА_4 Цей будинок значно перебудовувався і зайнятий двома родинами. Крім
того, ОСОБА_1 передана у приватну власність земельна ділянка з незайнятою
нежилою будівлею. 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета
спору на стороні відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечують проти позову,
посилаючись на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 грудня 2006 року за позовом
ОСОБА_2 до Іллічівської

2

міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Зазначеним
рішенням суду за ОСОБА_2 визнано право власності на частину спірної будівлі в
порядку спадкування за заповітом.

Дослідивши в судовому засіданні
докази, суд відмовляє в позові ОСОБА_1 повністю з таких підстав.

Судом встановлені наступні
обставини справи і визначені відповідно до них правовідносини.

Будинок АДРЕСА_1 (на теперішній
час смт. Олександрівка є адміністративною одиницею Іллічівської міської ради)
належав ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження. Земельна ділянка і будинок перейшли йому в спадщину від
батькаОСОБА_8, який купив маєток 27
серпня 1901 року. У 1939 році сім'я
ОСОБА_4 (він,
дружина ОСОБА_9, доньки ОСОБА_6 і ОСОБА_10 та онучка ОСОБА_11, в теперішній час
ОСОБА_1) незаконно
були виселені в адміністративному порядку з конфіскацією цього будинку і інших
будівель. ( т. 1 а.с. 6, 7-8, 29-31)

З 1939 року по 1964
рік в будинку розміщувався гуртожиток учбового радгоспу ім. Трофимова. З 1964 року будинок
надавався спеціалістам радгоспу. Він був закріплений за ОСОБА_12 З цього часу
будинок неодноразово продавався різним фізичним особам. Останніми власниками
будинку у рівних долях були ОСОБА_13 та ОСОБА_6( т.1 а.с. 17, 19-26, 47-56, 136)

У ІНФОРМАЦІЯ_1 році помер ОСОБА_4, його дружина
ОСОБА_9 померла у ІНФОРМАЦІЯ_2
році, а їх доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_13 померли відповідно у 1992 році і 1993 році.

Рішенням виконкому Іллічівськом
міської ради № 1001 від 3.12.1992 року ОСОБА_1
дозволена реконструкція флігелю «Б», який знаходився у аварійному стані і
раніше відносився до будинку ОСОБА_4 (
т. 1 а.с. 45)

30.11.1998
року ОСОБА_1 був виданий акт на право власності на землю НОМЕР_1 площею 0,118 га за адресою
АДРЕСА_1. Цю
земельну ділянку вона продала, (т. 2
а.с. 41- 42 )

Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.1999
року був встановлений факт незаконного виселення в адміністративному
порядку сім'ї ОСОБА_4 з конфіскацією будинку і інших будівель. ( т. 1 а.с. 13-14 )

Рішенням комісії з питань
поновлення прав реабілітованих громадян Іллічівської міської ради Одеської
області від 4.10.2000 року № 3 названі особи
реабілітовані відповідно до ст. З Закону України «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні». Цим рішенням ОСОБА_1 відмовлено у поверненні
житлового будинку АДРЕСА_1, тому
що він зайнятий двома сім'ями на законних підставах. ОСОБА_1 повернули
незайняту будівлю під літ «Б», в якій до 1989
року жила її тітка ОСОБА_13 (
т. 1 а.с. 7-8 )

14.03.2001
року комісія з питань поновлення прав реабілітованих Одеської обласної ради
визнала рішення комісії з питань поновлення прав

3

реабілітованих громадян Іллічівської міської ради Одеської області від 4.10.2000 року № 3 таким, що
відповідає вимогам Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій
на Україні.» Одночасно комісія відмовила ОСОБА_1 в поверненні частини житлового
будинку АДРЕСА_1. ( т. 1 а.с. 39)

Відповідно до ч. 2
ст. 5 Закону
України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» вилучені
будівлі та інше майно по можливості (якщо будинок незайнятий, а майно
збереглося) повертаються реабілітованому або його спадкоємцям натурою. При
відсутності такої можливості

заявнику відшкодовується вартість будівель та майна.
Порядок виплати компенсації, повернення майна або відшкодування його вартості
реабілітованим регулюється Положенням, затверджуваним Кабінетом Міністрів
України.

Таке Положення затверджено
постановою Кабінетом Міністрів України від 24 червня 1991
р. № 48 «Про
заходи щодо реалізації Закону Української РСР «Про реабілітацію жертв
політичних репресій на Україні.» Названим Положенням з відповідними змінами
встановлено, що громадянам, реабілітованим згідно із статтями 1 і 3 Закону України
«Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні», повертаються вилучені у
них  будівлі  та
інше  майно  або відшкодовується їх вартість (за винятком
майна, цивільний обіг якого було заборонено на час піддання репресіям).

У разі смерті реабілітованого
вилучені будівлі та інше майно повертаються (відшкодовується їх вартість)
спадкоємцям першої черги ...,
при поданні свідоцтв про право на спадщину. ( п. З і 10)

Відповідно до п. 9 постанови
Верховної Ради України від 24
грудня 1993 року
«Про тлумачення Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в
Україні» реабілітовані згідно із статтями 1
та З цього  Закону особи (їх
спадкоємці першої черги) мають право на повернення (відшкодування вартості)
вилучених у них будинків, майна (стаття 5).

Таким чином, відповідно до вимог названих актів
законодавства можливе повернення майна тільки реабілітованим особам або їх
спадкоємцям першої черги на час реабілітації. ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 1 ст. 529
ЦК України 1963 року,
яка діяла на час реабілітації її діда та матері, не була спадкоємцем першої
черги за законом після смерті ОСОБА_4 Мати ОСОБА_1 пережила свого батька і за
життя не зверталась з заявою про реабілітацію, компенсацію або повернення
майна, як спадкоємець першої черги після смерті її батька ОСОБА_4

Крім того, суд враховує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_7 Рішенням
Іллічівського міського суду Одеської області від 22 грудня 2006
року за ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове майно після смерті
ОСОБА_7 у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_1 притягалась до
участі у цій справі, в якості 3-ї
особи Рішення суду від 22
грудня 2006 року
вона не оскаржила і воно набрало законної сили.

Керуючись ст.
ст. 212-215 ЦПК України

СУД ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в позові до
Олександрівської селищної адміністрації Іллічівської міської ради, Комісії з
питань поновлення прав реабілітованих Одеської обласної ради про визнання
недійсним рішення Комісії з питань поновлення прав реабілітованих Одеської
обласної ради та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1в порядку
спадкування за законом -
повністю.

На рішення суду може бути подана
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заява про апеляційне
оскарження була подана, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний
строк після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

СУДДЯ:                                                                    Л.Г.ЛІЧМАН

4