№2-1211/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15 березня 2007 року                                                                         м.
Запоріжжя

Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Жупанової І.Б. при
секретарі Брагіній І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до КП «ВРЕЖО № 2», Виконавчого комітету Запорізької міської ради, про
визнання права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2007 року позивачі
звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за ними право
користування квартирою АДРЕСА_1.

В позові
позивачі пояснили, що згідно службового ордеру № 260 від 29.06.1979
року, виданого на підставі рішення Запорізького міськвиконкому № 283 від 23.08.1979 року двокімнатна
квартира АДРЕСА_1 житловою
площею 27,3 кв.м.,
загальною площею 47,9 кв.м.,
яка розташована у 9-ти поверховому житловому будинку АДРЕСА_1 є службовою
квартирою КП «ВРЕЖО №
2».

01.11.1979 року згідно
листа начальника ЖЕК № 2
та службового ордеру №
260 від 29.06.1979 року у
вищезазначену службову квартиру була поселена та прописана сім'я працівника ЖЕК
№ 2 (електрогазозварювальника)
ОСОБА_3 у
складі: ОСОБА_3 - як основний
квартиронаймач, ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_2, дочка.

ОСОБА_3 відпрацював
електрогазозварювальником в КП «ВРЕЖО №
2» з 06.07.1970 року по 05.11.1981 року, тобто
більше 10 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Сім'я
померлого продовжувала проживати і проживає у службовій квартирі КП «ВРЕЖО № 2» до теперішнього
часу, тобто більше 27 років,
за період їхнього проживання вони проводили неодноразові поточні ремонти
службового приміщення, вкладали в нього кошти, добросовісно оплачували за
квартирну плату та комунальні послуги.

За період з дня
звільнення ОСОБА_3,
05.11.1981 року, з «КП «ВРЕЖО №
2», тобто понад 25 років,
останнє не приймало будь-яких дій по відселенню їхньої сім'ї із спірної
службової квартири із наданням іншої житлової площі, яка б знаходилась у межах
даного населеного пункту і відповідала б встановленим санітарним та технічним
вимогам.

На теперішній
час сім'я ОСОБА_2 складається із ОСОБА_1, основного квартиронаймача,ОСОБА_2, дочки, ОСОБА_4,
онуки. Згідно санітарних норм на їх склад сім'ї при відселенні із службової
квартири повинна бути надана двокімнатна квартира житловою площею 40,95 кв.м, при нормі 13,65 кв.м, на одну
людину згідно ст. 47 ЖК
України, тобто, аналогічно займаній.

15.12.2006 року позивач, ОСОБА_1, звернулася із
заявою про виключення квартири АДРЕСА_1 із
числа службової житлової площі КП «ВРЕЖО №
2», щоб мати можливість здійснити приватизацію квартири державного житлового
фонду. У зв'язку з відсутністю на теперішній час у КП «ВРЕЖО № 2» двокімнатних
квартир керівництво КП «ВРЕЖО №
2» в усній формі

2

запропонувало їм відселення із
спірної квартири у помешкання меншою житловою площею - однокімнатну
квартиру.

Письмової
відповіді від КП «ВРЕЖО №
2» на адресу відповідачів про виключення квартири АДРЕСА_1 із числа
службової житлової площі до теперішнього часу не надійшло.

Виходячи з
вищевикладеного, позивачі вимушені звернутися до суду з вказаним позовом.

В судове
засідання з'явилися позивач та їх представник, позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, просять його задовольнити.

Представник
відповідача - КП
«ВРЕЖО № 2», Ветушко
М.Ю., у судове засідання не заявився, надав суду заяву, в якій позов визнав в
повному обсязі, просить розглядати справу без його участі.

Представник
відповідача - Виконавчого
комітету Запорізької міської ради у судове засідання не з'явився, про час та
місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

Вислухавши
пояснення позивачки та її представника, вивчивши заяву представника
відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню, оскільки він відповідає вимогам закону та обґрунтований письмовими
доказами.

Судом
встановлено, що ОСОБА_3 на підставі
рішення Запорізького міськвиконкому №
283 від 23.08.1979 року
видано службовий ордер №
260 від 29.06.1979 року на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 27,3 кв.м., загальною площею 47,9 кв.м., яка розташована у житловому будинку АДРЕСА_1, яка є
службовою квартирою КП «ВРЕЖО №
2»(а.с.8).

Згідно довідки № 41-к від 18.12.2006 року, виданої КП
«ВРЕЖО № 2», ОСОБА_3 дійсно
працював в КП «ВРЕЖО №
2» газоелектрозварювальником ЖЕУ №
2 з 06.07.1970 року по 05.11.1981 року, звільнений
за ст. 38 КЗпП УРСР
за власним бажанням, згідно наказу №
472 від 30.10.1981 року.

01.11.1979 року згідно
листа начальника ЖЕК № 2
та службового ордеру №
260 від 29.06.1979 року у
вищезазначену службову квартиру була поселена та прописана сім'я працівника ЖЕК
№ 2 (електрогазозварювальника)
ОСОБА_3 у
складі: ОСОБА_3 - як основний
квартиронаймач, ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_2, дочка (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим міським відділом РАГС, актовий
запис № 9772 (а.с. 15).

15.12.2006 року представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_5,
що діє на підставі довіреності, звернулася до начальника КП «ВРЕЖО № 2» із заявою про
виключення квартири ОСОБА_1 в зв'язку з тим, що ОСОБА_3 пропрацював в КП «ВРЕЖО № 2» понад 10
років (а.с. 14).

Згідно довідки
(виписки із домової книги), виданої КП «ВРЕЖО № 2», від 11.01.2007
року, в квартирі АДРЕСА_1
проживають ОСОБА_1., основний
квартиронаймач, ОСОБА_2,
дочка, ОСОБА_4, онука.

Суд встановив,
що відповідачі не мають заборгованості за квартирну плату та комунальні
послуги, про що свідчить довідка, видана начальником ЖЕУ № 27, а також за
спожиту електроенергію, про що свідчить довідка від 25.12.2006 року, видана ВАТ
«Запоріжжяобленерго» (а.с. 17,
19).

За ОСОБА_1 не
зареєстроване право власності на будинки та домоволодіння, згідно довідки ОП
ЗМБТІ № 3385 від 15.12.2006 року (а.с. 20).

Ст. 61 ЖК України
передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного та
громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого
приміщення, укладеного в письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення.

3

Відповідно до ст. 125 ЖК України
особи, які працювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм
службове жиле приміщення, не менше як десять років, не можуть бути виселені без
надання іншого жилого приміщення, яке має відповідати вимогам ст. 114 цього кодексу.

Як вбачається зі
ст. 64 ЖК
України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з
ним усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму
житлового приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти
та батьки.

Ст. 65 ЖК України
передбачено право наймача на вселення інших осіб у займане ним жиле приміщення,
за якою згоди на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди всіх членів
сім'ї не потрібно.

Виходячи з
вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10,
59-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 61, 64, 65, 125 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати КП
«ВРЕЖО № 2» та
Виконавчий комітет Запорізької міської ради виключити квартиру АДРЕСА_1 із
числа службової житлової площі.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційну скаргу не буде подано у встановлений
строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з
дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подання апеляційної скарги
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Суддя:                        І.Б.Жупанова