overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 серпня 2007 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Лященко Н.П., Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Оперативного воєнізованого гірничорятувального загону (далі - ОВГРЗ) про
стягнення одноразової допомоги,

в
с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року
ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що він працював у
відповідача до звільнення 11 квітня 2006 року за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

Галузевою угодою
передбачено, що робітнику, який має право на пенсію за віком, при першому
звільненні з підприємства виплачується одноразова допомога, розмір якої
залежить від стажу роботи в галузі та середньомісячного заробітку.

Оскільки стаж його
роботи складає близько 28 років, а середньомісячний заробіток 2220 грн. 38
коп., він має право на отримання одноразової допомоги в розмірі 3-х
середньомісячних заробітків, а саме 6661 грн. 14 коп.

Проте відповідач
відмовив йому виплатити допомогу, посилаючись на те, що такі витрати не
передбачені Положенням про грошове забезпечення особового складу ОВГРЗ.

Рішенням Калінінського
районного суду м. Донецька від 25 грудня 2006 року позов задоволено. Стягнуто з
відповідача на користь позивача вихідну допомогу при звільненні з роботи на
пенсію за віком у розмірі 6661 грн. 14 коп.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 1 березня 2007 року зазначене рішення суду скасовано,
постановлено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і
залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів
над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 1 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

Н.П.Лященко   Ю.В.Прокопчук
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
В.М.,    Балюка М.І., Лященко Н.П.,  -
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до відкритого акціонерного товариства “Маріупольський металургійний комбінат
імені Ілліча”, Державної податкової інспекції у м. Маріуполі Донецької області
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2006 року ОСОБА_1,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що при звільненні з ВАТ “ММК
ім. Ілліча” у зв'язку з виходом на пенсію йому була
було відраховано 13% прибуткового податку, що складає 1680 грн.
Посилаючись на те, що він є дитиною
війни і згідно Закону України “Про соціальний захист дітей війни” звільнений
від оподаткування, просив стягнути з ВАТ “ММК ім. Ілліча” незаконно відраховану
суму в розмірі 1680 грн.
Рішенням Іллічівського районного
суду м. Маріуполя від 17 січня 2007 року позов задоволено. Стягнуто з ВАТ “ММК
ім. Ілліча”  на користь позивача 1680
грн.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 16 березня 2007 року зазначене рішення суду скасовано.
Постановлено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, і залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 16 березня 2007  року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М.Барсукова

М.І.Балюк

Н.П.Лященко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

29 серпня 2007 року

м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Балюка М.І., Охрімчук Л.І., Прокопчука Ю.В.,  Сеніна Ю.Л.-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про спростування неправдивої інформації та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2006 року ОСОБА_1
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про спростування неправдивої інформації та відшкодування
моральної шкоди .

Зазначав, що відповідачами було
розповсюджено про нього неправдиву інформацію, яка полягала у тому, що він 11
грудня 2002 року у кабінеті судді розкидав справи.

Посилаючись на те, що зазначені
відомості не відповідають дійсності, просив зобов'язати відповідачів спростувати поширену про нього неправдиву інформацію та
відшкодувати на його користь моральну шкоду у розмірі 1 770 грн.

Рішенням Ленінського районного суду
м. Харкова від 22 січня 2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 3 квітня 2007 року рішення Ленінського районного суду
м. Харкова від 22 січня 2007 року скасовано, провадження по справі закрито на
підставі п. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 336, 342 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 3 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

М.І. Балюк

Л.І. Охрімчук

Ю.В. Прокопчук

Ю.Л. Сенін
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 серпня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Головуючого

Патрюка М.В.,

Суддів:

Балюка М.І., Барсукової В.М.,
Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2
про  визнання його таким, що втратив
право користування квартирою,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 жовтня
2004 року  ОСОБА_1 відмовлено  в задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання
його таким, що втратив  право  користування квартирою АДРЕСА_1.

На зазначене рішення
ОСОБА_1  була подана апеляційна
скарга.

Ухвалою судді
Хмельницького міськрайонного суду
від 26 листопада  2004 року  апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без  розгляду
та повернуто.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 була
подана скарга.

Ухвалою судді  Хмельницького міськрайонного суду  від 15 грудня                   2004 року скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу судді від  26 листопада 2004 року
залишено без  розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 31
березня        2005 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилено та залишено без змін ухвалу  Хмельницького міськрайонного суду  від 15
грудня 2004 року.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої й апеляційної інстанції та
направити справу до суду для
вирішення  питання про
прийняття  апеляційної скарги, в зв'язку
з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно положень ст. ст. 86-87 ЦПК України 1963 року,
чинних у  період  вчинення процесуальних дій обчислення початку
строку на апеляційне оскарження ухвали судді від 26 листопада 2004 року
має  обчислюватися з дня ,
наступного  після  того дня, з якого починається строк, тобто з
27 листопада 2004 року. Цей строк апелянт пропустив, і тому мав подати заяву
про поновлення цього строку, чого ним зроблено не було. Обчислення ним           строку - з  дня
отримання  копії ухвали  є помилковим і не відповідає вимогам  ст.ст. 86-87 ЦПК України.

Відповідно  до ст. 337 ЦПК України
суд касаційної  інстанції  відхиляє
касаційну скаргу, якщо вважає, що рішення ухвалено з додержанням
норм  матеріального і процесуального  права.

Оскільки оскаржувані ухвали відповідають вимогам процесуального  права, а наведені  в касаційній
скарзі  доводи висновків суду не
спростовують, касаційна скарга підлягає відхиленню з  залишенням ухвал судів без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1  відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду  від 15
грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 31
березня 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий:                                                               М.В.
Патрюк

Судді:                                                                             М.І. Балюк

В.М. Барсукова

Н.П.
Лященко

Л.І.Охримчук
Справа №2-935/07/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                                                              УКРАЇНИ

27 лютого   2007 року           Київський районний суд м. Харкова в
складі:

Головуючого
- судді Зуба Г. А. при секретарі -
Федіній О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за   позовом приватного підприємства
„Віктореал" до ОСОБА_1 про захист ділової репутації, та стягнення
моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - приватне підприємство „Віктореал" звернулося до суду в особі
ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_7. з позовом, у якому просить визнати такими, що не
відповідають дійсності й ганьблять ділову репутацію відомості, які викладені в
заявах відповідача в прокуратуру Ленінського району м.Харкова , Ленінського РВ
ХМУ УМВСУ в Харківській області, ХМУ УМВСУ в Харківській області, кабінет
міністрів України. Крім того позивач просить стягнути з відповідача 3000 грн.
моральної шкоди, 1 грн. 45 коп. затрат понесених в наслідок виклику відповідача
до суду, 150 грн. держмита, банківських послуг по сплаті держмита в розмірі 1 грн.
70 коп., 150 грн. понесених збитків на додаткову оплату часу представника
позивача та 1 грн. 45 коп. банківських
послуг.

Представник відповідача ОСОБА_2. заявив
клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в зв'язку з повторною
неявкою в судове засідання позивача та його представника ОСОБА_3

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Дана справа призначалася до судового розгляду 13.12.2006р. та 27.02.2007р.
про час і місце розгляду справи позивач належним чином повідомлений, про що
свідчать письмові заяви позивача про відкладення розгляду справи. Судом не може
бути визнано поважною причиною неявки в судові засідання представника позивача
ОСОБА_3 у зв'язку з його хворобою тому, що в справі містяться довіреності від
імені ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7. на представництво інтересів підприємства ОСОБА_4.,
ОСОБА_5. та ОСОБА_6, і ОСОБА_7., як директор приватного підприємства, яке надає
і юридичні послуги, не позбавлена можливості представляти інтереси підприємства
як сама, так і через іншого представника.

В заявах ОСОБА_7. про відкладення розгляду справи , не міститься інформації
про можливість слухання справи за відсутністю позивача або його представника.

Керуючись
ст.ст. 169 , 209,210 та 207 ч.І п.3 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Приватного Підприємства „Віктореал" до ОСОБА_1 залишити без
розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом 5 днів з дня проголошення
ухвали та подання самої апеляційної скарги протягом 10 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження через Київський районний суд м.Харкова.
Справа №2-410/2007 рік
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2007 року
Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Роздільна
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу, мотивуючи свої
вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, в сім'ї постійно
виникали суперечки та сварки, внаслідок чого вони з відповідачем втратили
взаємоповагу один до одного та взаєморозуміння, фактичні шлюбні відносини між
ними припинились. Від спільного життя мають двох дітей, які досягли повноліття,
майновий спір відсутній. Позивачка вважає, що збереження шлюбу та подальше
спільне життя з відповідачем неможливо. Відповідач не бажає розірвати шлюб в
органах РАЦС, у зв'язку з чим позивачка просить позов задовольнити.
суду не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся в
установленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомив.
В порядку ст. 224 ЦПК України, суд
ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі
доказів та згоди позивачки.
матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позов ОСОБА_1.
підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом
встановлено, що 26 серпня 1984 року сторони
уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Понятівською
сільською радою Роздільнянського району Одеської області 26.08.1984 року.
відповідачем не склалось. ОСОБА_2. постійно учиняв сварки та скандали.
Подружніх стосунків сторони не підтримують понад шість місяців. Позивачка на
примирення не погоджується, вважає, що сім'я розпалась остаточно.
Суд, враховуючи
вищеназвані обставини, приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
існує лише формально і підлягає розірванню.
10,11,209,212,214-215,224-226
ЦПК України, ст. ст. 104
п.2, 110 п.1, 112 СК
України, суд -
та ОСОБА_2, зареєстрований 26
Понятівській сільській раді Роздільнянського району Одеської області - розірвати.
свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито у розмірі 17 гривень стягнути
свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_2 звільнити від сплати державного мита.
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: /підпис/ Копія вірно:

Суддя
Роздільнянського районного суду

Одеської області        Бобровська І.В.
районний   суд Одеської області
Справа №2-621/2007р.
ІМЕН Е М У К Р А їН И
Роздільнянський районний суд Одеської області, у складі: головуючого, судді - Герасимюк В.М.,
при секретарі - Кирилової
розглянувши   у   відкритому
судовому   засіданні   м.
Роздільна   цивільну   справу
за   позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,
звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи
свій позов тим, що відповідач з вересня 2005
року проживає окремо, свої зобов'язання по утриманню й вихованню дитини не
виконує, матеріальної допомоги не надає.
ІНФОРМАЦІЯ_1 просить залишити проживати з нею, та на її вихованій.
місце та час судового засідання був сповіщений належним чином, але в судове
засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.
позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до
Суд дослідив
матеріали справи, дав їм належну оцінку, після чого дійшов висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають задоволенню у повному обсязі.
Висновок суду обгрунтований слідуючим:
справі зареєстрували шлюб 31 липня 2004
року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського управління
юстиції Одеської області, актовий записНОМЕР_1.
В період шлюбу, у них народився син ОСОБА_3,
відносини припинили з 2005
року, син проживає з позивачкою, та знаходиться на ії утриманні. Позивачка
на примирення не згідна, у зв'язку з чим звернулася до суду з позовом про
розірвання шлюбу. Майновий спір відсутній.
сім'ї явилось те, що відповідач з вересня 2005
року проживає окремо, свої зобов'язання по утриманню й вихованню дитини не
виконує, матеріальної допомоги не надає.
обставинах, суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, та інтересам їх сина.
викладеного, керуючись ст.ст.105,110,112СК України,
209,212,214-215 ЦПК України, суд
зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільиянського
управління юстиції Одеської області 31
актовий записНОМЕР_1, між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, розірвати.
ОСОБА_3.ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з позивачкою. ОСОБА_1.
держмито на користь держави після розірвання шлюбу, в розмірі 17грн. з
відповідача, ОСОБА_2.
направити відповідачу для ознайомлення, у зв'язку з його відсутністю у судовому засіданні.
Рішення може
бути оскаржене в Апеляційному суду Одеської області через Роздільнянський
районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Суддя:/ підпис/
СПРАВА № 2-179/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2007
року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого
судді                                        Ясинок
М.М.

при
секретарі                                                 Терещенко О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Білопіллі справу за позовом ОСОБА_1 до Річківської
сільської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви до
нотаріуса про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2001 року ОСОБА_2 який
доводився дідусем позивачеві склав заповіт на останнього. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Позивач
не звернувся вчасно з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини і пропустив
таким чином 6-ти місячний строк. Як вказує позивач він не звернувся вчасно з
заявою до нотаріуса, бо спочатку займався організацією поминок свого дідуся, а
потім захворів.

В зв"язку з даними обставинами позивач просить визначити йому
додатковий строк для подачі заяви нотаріусу для прийняття спадщини.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився, але сільський голова направив до
суду заяву в якій просить розглянути позов ОСОБА_1 в їх відсутність погоджуючись із заявленим позовом.

Суд , вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши наявні докази по
справі, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню.
До такого висновку суд приходить виходячи з слідуючого.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (а. с. 9) слідує, що ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Останній при житті склав заповіт ( а. с. 7) на ОСОБА_1. Із довідки
Жовтневої лікарні слідує, що позивач з 17 по 27 липня 2004 року хворів. Як
вказує позивач з цих підстав не зміг вчасно звернутися до нотаріуса з заявою
про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк,
достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд вважає, що пропуск строку у шість місяців для прийняття спадщини
передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК
України позивач пропустив з поважних причин, а тому є всі підстави щодо
надання йому додаткового строку для подачі заяви нотаріусу про прийняття
спадщини.

Керуючись ст.
ст. 209,212, 213,215 ЦПК України, ст. 1270, 1272   ЦК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Визначити
ОСОБА_1
додатковий строк    для подання заяви
нотаріусу для прийняття спадщини на два місяці.

Даний строк бере
свій початок з дня вступу даного рішення в законну силу.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області шляхом подання в 10 -
ти денний строк заяви до Білопільського райсуду
про оскарження даного рішення і з цього часу надається 20-ть днів для складання
і подання апеляції до Білопільського райсуду.