АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня
місяця 30 дня колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії в складі:

Головуючого,
судді   - Моісеєнко Т.І.

суддів    -
Мамасуєвої Л.О., Іщенка В.І.

при
секретарі    - Піцик Н.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу гаражу
дійсним, визнання на нього права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду АРК від 25.04.2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі - продажу
гаражу дійсним та визнання на нього права власності.

Позов мотивовано
тим, що вона має у приватній власності три сховищних приміщення, розташованих у
АДРЕСА_1, під літ. „В", „Д", „Е" які вона придбала у
представника Фонду Державного майна АРК. Між сховищами під літ. „В" і
„Д" розташований гараж під літ. „Г", який належить ОСОБА_2, який
погодився продати гараж позивачці, через свого представника за довіреністю -
ОСОБА_3 Спірний гараж складався із стін та даху, тому ОСОБА_1 провела у ньому
капітальний ремонт, під час якого ОСОБА_3 зобов'язався оформити правочин, однак
у подальшому став умисно ухилятися від цього.

Рішенням Кіровського районного суду АРК від 25.04.2006 року позов задоволено у повному обсязі.

Було визнано
дійсним договір купівлі -
продажу гаражу під літером «Г», розташований у АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і визнано право власності на вказаний
гараж за ОСОБА_1.

На вказане
рішення суду ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просять його
скасувати і направити справу на новий розгляд.

Справа
№ 22-ц-4-
ф/2007                                                         Головуючий
в першій інстанції

суддя Бердієва Б.А.

суддя-доповідач      Мамасуєва Л. О.

Вважають рішення суду не обґрунтованим та невідповідним нормам
матеріального та процесуального права і, що суд
першої інстанції не надав належної і об'єктивної оцінки доказам і обставинам
справи. Стверджують, що гроші за гараж не отримували, тобто не відбулося
повне або часткове виконання договору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідачів, перевіривши матеріали справи в межах
передбачених ст. 303 ЦПК України, судова колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.309 Цивільного процесуального Кодексу України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухваленням нового рішення є неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка має у приватній власності три сховищних приміщення, розташованих у АДРЕСА_1, під літерами «В», «Д», «Е», які купила у представника
Фонду Державного майна. Між сховищами під літерами
«В» та «Д» за вказаною адресою розташовано нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 у вигляді гаражу під літером «Г», якій
останній придбав у представника Фонду Державного майна на підставі договору
купівлі - продажу від 24 вересня 1999 року (а.с.42).

Задовольняючі позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, діючі через свого представника ОСОБА_3,
погодився продати позивачці належне йому на праві власності
нерухоме майно у вигляді гаражу під літером «Г», розташованого у АДРЕСА_1 і, що сторони
домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі - продажу, і ніби це підтверджено письмовими доказами у справі, після чого
позивачка провела капітальний ремонт спірного гаражу, проте
відповідач став умисно ухилитися від нотаріального оформлення
правочину, однак такі доказі у справі відсутні

Відповідно до ст..60 Цивільного процесуального Кодексу
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка не довела суду про укладення правочину між нею та відповідачем,
не додала доказів про сплату нею грошей за спірний
гараж ОСОБА_2 ,та що взагалі вони домовлялися про його продаж.

При викладених обставинах рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню, апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303,309Цивільного процесуального Кодексу України колегія суддів судової палати по цивільних справах Апеляційного
суду АРК у м. Феодосії, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на рішення
Кіровського районного суду АРК від 25.04.2006 року задовольнити
частково.

Рішення Кіровського районного суду АРК від 25.04.2006 року - скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1
до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу гаражу під літером «Г»,розташованого за адресою
АДРЕСА_1 дійсним і визнанні за нею права власності
на зазначений гараж.

Рішення апеляційного суду набуває чинності з дня його
проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.