АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22 - 735                                    Головуючий у 1-й інстанції:
2007 р.                                              Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

«06» березня 2007 р.                                                                          м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Запорізької області

у складі:

Головуючого                                      Кочеткової
І.В.,

Суддів                                                 Бондаря
М.С., Крилової О.В.,

При
секретарі                                     Череватій
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1
на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, редакції газети „Кіровець" та КП міського
радіомовлення „Радіо Токмака" про захист честі, гідності та ділової
репутації, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, редакції газети
„Кіровець" та КП міського радіомовлення „Радіо Токмака" про захист
честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Зазначала, що 21 серпня 2006 року під час
проведення прес - конференції,
яка відбулась в приміщенні Токмацького механічного технікуму, його директор
ОСОБА_1 публічно в образливій та принизливій формі виклав відомості стосовно
діяльності позивача як журналіста, що на її думку, не відповідає дійсності та
принижує честь, гідність і ділову репутацію.

23 серпня 2006 року в
радіопередачі міського радіомовлення ОСОБА_1 в брутальній формі ганьбив
професійну діяльність позивача, зазначав, що останнім часом „з'явився шквал
наклепу і лавина бруду на адресу ТМТ з боку ОСОБА_2", „її стиль роботи - це кращий зразок
бульварної преси, де все збудовано на неправді, наклепі, викривленні фактів в
погоні за грошовим авторитетом, сенсацією", „ ОСОБА_2 нічого не зробила для розвитку і процвітання
Токмака і його мешканців, а тільки за рахунок унікальної неправди і наклепу
завойовує авторитет", „чомусь уявила себе месією і вважає за можливе
порушити питання про те, що може звільнити директора з посади", закликав
„не вірити мерзотним вигадкам", „не терпіти мормелізм на токмацькій
землі".

2

Посилаючись на те, що поширені відповідачами неправдиві
відомості завдали шкоди її журналістському авторитету, призвели до емоційного
потрясіння, нервового збудження та роздратованості, завдали моральної шкоди,
просила зобов'язати редакцію газети „Кіровець" і редакцію КП міського
радіомовлення „Радіо Токмак" спростувати відомості, які не відповідають
дійсності, ганьблять честь, гідність і ділову репутацію шляхом опублікування і
оголошення резолютивної частини судового рішення під заголовком
„Спростування" , зобов'язати ОСОБА_1 принести публічні вибачення через
вищевказані засоби масової інформації, стягнути з ОСОБА_1 на відшкодування
моральної шкоди 1700 грн.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 21 грудня 2006 року позов
ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, просить рішення
районного суду скасувати та закрити провадження по справі, судові витрати
покласти на позивача.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 через
засоби масової інформації розповсюджені відомості, які не відповідають
дійсності, ганьблять честь і гідність позивача, а тому ЗМІ, які розповсюдили
такі відомості, зобов'язані їх спростувати, ОСОБА_1 - принести
позивачеві публічні вибачення і сплатити на відшкодування моральної шкоди 1700 грн.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм
матеріального і процесуального права, а тому з ними не можна погодитись.

Судом першої інстанції установлено, що влітку 2006 року в одному із
номерів газети „Субота -
плюс" журналіст ОСОБА_2 виступила із критикою на адресу керівництва
механічного технікуму.

У серпні 2006
року директор Токмацького механічного технікуму ОСОБА_1 провів
прес-конферегіцію, на якій зачитавши звернення до журналістів і мешканців
міста, спростував відомості, викладені в статті ОСОБА_2 щодо зловживань
керівництва технікуму.

Це ж звернення прозвучало в ефірі міського радіо і надруковане в газеті
„Кіровець" (а.с. 11,20,24).

Визнаючи відомості, викладені ОСОБА_1 у зверненні такими, що не
відповідають дійсності і паплюжать честь і гідність позивача, суд першої
інстанції на порушення вимог ст.ст.213,215 ЦПК України не зазначив ані в
мотивувальній, ані в резолютивній частині свого рішення, про які саме
неправдиві відомості йдеться, не обговорив питання про те, чи не йдеться у
розповсюдженій відповідачами інформації про оціночні судження, критичну оцінку
певних фактів і недоліків.

З'ясування цих обставин має суттєве значення для правильного вирішення
спору, оскільки за змістом ст.10 Конвенції про захист прав і основних свобод
людини, ратифікованої Україною в 1997
році, кожна людина має право на свободу виявлення поглядів. Це право
включає свободу дотримуватись своїх поглядів, одержувати і поширювати
інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів.

Статтями 9, 45, 45-1, 47-1 Закону України "Про
інформацію" передбачено, що всі громадяни України, юридичні особи і державні
органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання,
використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації
ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

3

Право на інформацію
охороняється законом.
Держава гарантує всім учасникам інформаційних відносин рівні
права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і
джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних
суджень.

Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які
не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання,
що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на
характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій,
сатири.

Оціночні
судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Покладаючи обов'язок із спростування неправдивої інформації на редакцію
газети "Кіровець" і на КП міського радіомовлення „Радіо Токмак",
суд першої інстанції не з'ясував, чи являються відповідачі юридичними особами,
не обговорив питання про притягнення до участі у справі їх власників (засновників),
хоча відповідно до ст.ст.28,30 ч.2 ЦПК України сторонами у цивільному процесі
можуть бути тільки фізичні і юридичні особи.

На порушення вимог ст.277 ч.4 ЦК України, ст.33
ЦПК України суд першої інстанції не обговорив питання про притягнення до участі
у справі в якості належного відповідача Токмацький механічний технікум - юридичну особу,
посадовою особою якої розповсюджено інформацію, про спростування якої просить
позивач.

За таких
обставин оскаржуване по справі рішення не можна визнати таким, що відповідає
вимогам  ст.ст.  213,
215 ЦПК  України,  воно підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.
Керуючись ст.ст.307,311 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21 грудня 2006 року по цій
справі скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому
складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців.