У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 листопада 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про визнання
правочинів недійсними, поновлення строку звернення до суду та переведення прав
і обов'язків покупця, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду
Черкаської області від 20 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2007 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до              ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа            ОСОБА_5, про визнання
правочинів недійсними, поновлення строку звернення до суду та переведення прав
і обов'язків покупця.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від          24.01.2007 р. позов задоволено:
договір дарування 111/1000 частини будинку АДРЕСА_1 у м. Умані Черкаської
області, укладений 17.11.2004 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, визнано недійсним;
договір дарування зазначеного будинку, укладений 15.12.2004 р. між ОСОБА_2
та   ОСОБА_3 визнано частково недійсним,
в частині дарування 111/1000 частини будинку; переведено права та обов'язки
покупця 111/1000 частини цього будинку з ОСОБА_2 на ОСОБА_1

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 20.03.2007 р. рішення
місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в
позові, апеляційний суд, з урахуванням обставин справи, виходив з того, що
позивачкою не надано належних та допустимих доказів у підтвердження укладення
між відповідачами договорів купівлі-продажу частини будинку, а тому правові
підстави для переведення на неї прав та обов'язків покупця відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом
норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновки суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 20 березня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук