Справа N92-474/07
РІШЕННЯ

іменем
України

20 лютого 2007 року Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді    Крючко НД.

при секретарі                   Заліпі Н.КХ

розглянувши у
відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У   січні 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

У судовому
засіданні позивач позов підтримав. Відповідачка
повторно в судове засідання не з"явилась, про причину своєї неявки суд не повідомила, хоча
завчасно та належним чином була
повідомлена про день розгляду справи, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення з відміткою про
вручення відповідачу судового повідомлення про явку до суду.

Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі
неявки в судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі доказів , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши
матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до
задоволення за наступних обставин.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували
шлюб 27
травня 1989 року у Центральному відділі РАЦС
Полтавського міського управління юстиції. Від шлюбу мають двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як пояснив в судовому засіданні
позивач, з 1999 року вони з відповідачкою припинили
шлюбно-сімейні стосунки, оскільки часто виникали
сварки з різних побутових питань, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, а тому позивач наполягає на
розірванні шлюбу.

Факт спільного непроживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується даними в судовому засіданні показами
свідків.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5
показав, що з позивачем він знайомий з 1998 року , з цього часу останній постійно
проживає сам у квартирі АДРЕСА_1, одружений, але дружину його він
не бачив. ОСОБА_1 спілкується лише з дітьми, які відвідують його на вихідних та
канікулах.

Крім того, даний факт підтвердили,
допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які суду
пояснили, що позивача знають з 1989 року, з дружиною
останній не проживає, не підтримує з нею

ніяких стосунків, спілкується лише зі своїми донькою та
сином, піклується про них, допомагає матеріально.

За таких обставин шлюб необхідно розірвати.

Майнового спору не заявлено. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61,
224-228 ЦПК України, ст.112 Сімейного кодексу України /в редакції 2003 року/, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 27 травня 1989 року у Центральному відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис НОМЕР_1 -розірвати.

При розірванні шлюбу в органах РАЦС
стягнути з ОСОБА_1 держмито на користь держави у
розмірі -10 грн., ОСОБА_2      від сплати держмита -звільнити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заява про апеляційне оскарження
рішення може бути подано до Ленінського районного суду м. Полтави протягом 10 днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга    на рішення суду    подається

протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.