Справа № 22-795                                          оскаржуване
рішення (ухвала) ухвалено під головуванням

Категорія: 44                                                                                  Савченка
С.М.

Доповідач:
Чорний В.І.

РІШЕННЯ

ім'ям   України

ЗО
березня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Вінницької області у складі:

Головуючого:
Чорного В.І.

Суддів: Глєбова
І.К., Морозовського В.І.

При секретарі:
Мазур Ю.О.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду
Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1. на рішення
Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 лютого 2007 року за
позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про повернення завдатку та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2006 року ОСОБА_2. звернувся з позовом до ОСОБА_1. про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зазначивши, що 30 травня 2006
року між ним та ОСОБА_1. було укладено угоду в простій письмовій формі про
купівлю-продаж житлового будинку в АДРЕСА_1. На
виконання цієї угоди 30 травня 2006 року передав відповідачу 250 доларів США. В подальшому
відповідачка відмовилась виконувати умови договору і будинок був проданий іншій
особі. На вимогу повернути завдаток та нанесені збитки в добровільному порядку
ОСОБА_1. не реагує. Позивач просить стягнути на його користь завдаток в сумі: 1267
грн., додатково оплатити суму у розмірі завдатку 1267 грн. та відшкодувати
моральну шкоду в сумі 1700 грн.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 лютого
2007 року позов був задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2в повернення завдатку 1267 грн. та
додаткову суму в розмірі завдатку 1267 грн., а також у відшкодування моральної
шкоди 300 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. ставить питання про скасування рішення суду з
направленням справи на новий розгляд, посилаючись на те, що суд не дав належної
оцінки зібраним доказам, не вірно застосував норми матеріального права, а тому
неправильно вирішив спір.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, вважає за необхідне частково задоволити
скаргу з таких підстав.

Постановляючи рішення, суд виходив з того, що між сторонами мала місце
домовленість про укладення договору купівлі-продажу будинку, однак самого
договору укладено не було, тому права власності на будинок не набули, а
сплачений позивачем на підтвердження укладення договору та забезпечення його
виконання завдаток та додаткова сума у розмірі завдатку підлягає стягненню

Суд, ухвалюючи рішення, виходив з того, що передана за договором від 30
травня 2006 року грошова сума є завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. За
змістом указаної статті завдатком може забезпечуватися тільки дійсне
зобов'язання, тому правила ч. 1 ст.571 ЦК України про зобов'язання повернути
боржникові додатково суму у розмірі завдатку, застосовується у випадках, коли
договір було укладено, але сторона ухиляється від цього виконання.

Колегія суддів вважає, що у тих випадках коли сторони
домовились укласти договір, але відповідно його не оформили сплачені в рахунок
виконання договору платежі визнаються авансовими і підтверджуються в тому
розмірі, в якому вони надавалися.

Таким чином судове рішення в цій частині позовних вимог підлягає скасуванню
відмовивши позивачу у задоволенні його позовних вимогах про стягнення
додаткової суми в розмірі завдатку 1267 грн.

Висновок суду, щодо задоволення позовних вимог, у відшкодування моральної
шкоди, суд обгрунтовано визнав доведенням на підставі тих доказів які знайшли
своє підтвердження в судовому засіданні.

В судове засідання апеляційної інстанції апелянт не надав додаткових
доказів які б вплинули на вірність висновку суду про повернення авансу та
відшкодування моральної шкоди.

Наведені в апеляційній скарзі доводи з урахуванням зазначеного не належать
до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення в частині
задоволеного позову про стягнення авансу та відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1. частково задовільнити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 лютого 2007
року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_21267 грн.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1про стягнення додаткової суми в розмірі завдатку
1267 грн. відмовити.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному провадженні до Верховного Суду України протягом двох
місяців.