Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу управління
архітектури та містобудування Одеської міської ради на рішення Київського
районного суду м.Одеси від 12 грудня 2006 року, ухвалу цього ж суду від 12
грудня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 29 березня
Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 12 грудня
2006 року задоволено позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, управління
архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання права
власності на самочинно збудований будинок по АДРЕСА_1.

Ухвалою цього ж суду від 12 грудня 2006 року постановлено
закрити провадження в справі за позовом управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради, виконкому Одеської міської ради до
ОСОБА_1 про знесення об'єкту самочинного будівництва та приведення його до
первісного стану.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29 березня
2007 року рішення та ухвала суду першої інстанції залишені без змін.

У касаційній скарзі управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради просить скасувати ухвалені в справі судові
рішення та постановити нове рішення про задоволення позову управління та
відмову в задоволенні позову ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
позов ОСОБА_1, суд виходив із того, що ОСОБА_1 самочинно збудував будинок на
земельній ділянці, яка належить йому на праві власності, таке будівництво не
порушує права інших осіб, тому його вимоги про визнання права власності на
такий будинок слід задовольнити згідно положень                    ч. 5 ст. 376 ЦК України;
закриваючи провадження в справі за позовом
управління архітектури та містобудування Одеської міської ради,
виконкому Одеської міської ради суд виходив із того, що такі вимоги підлягають
розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом              ОСОБА_1 до Одеської міської ради,
управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання
права власності на самочинно збудований будинок та позовом управління
архітектури та містобудування Одеської міської ради, виконкому Одеської міської
ради до ОСОБА_1 про знесення об'єкту самочинного будівництва та приведення його
до первісного стану, за касаційною скаргою управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради на рішення Київського районного суду
м.Одеси від 12 грудня 2006 року, ухвалу цього ж суду від 12 грудня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити управлінню
архітектури та містобудування Одеської міської ради.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін