АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2006
року.                                                                                                        м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого
- судді Фальчука В.П.

суддів:
Каранфілової В.М., Троїцької Л.Л.

при секретарі -
Петренко Г.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_2,
представника Відкритого акціонерного товариства «Мобістар» - Чорного С.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ренійського
районного суду Одеської області від 14 грудня 2006 року про закриття
провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства «Мобістар» про зобов'язання звільнити займане приміщення -

встановила;

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 14.12.2006 року
закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1. до ВАТ
«Мобістар» про зобов'язання звільнити займане приміщення, так як сторонами у
справі є юридичні особи. Тому цей спір підлягає розгляду не в порядку
цивільного судочинства, а в порядку господарського судочинства - в
господарському суді Одеської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1.
просить ухвалу суду скасувати у зв'язку з порушенням судом норм
процесуального права вказуючи, що вона є власницею будівлі АДРЕСА_1, яким без
відповідної правової підстави володіє ВАТ «Мобістар». Захист цивільних прав
фізичних осіб відбувається у цивільному судочинстві відповідно до ст.1,15 ЦПК
України. Вона просила суд першої інстанції зобов'язати відповідача не перешкоджати
їй, як фізичній особі і власниці зазначеного майна користуватися ним, вказуючи,
що укладений договір оренди спірного приміщення від 01.11.2005 року між
приватним підприємцем ОСОБА_1. та відповідачем у справі є нікчемним згідно
ч.1ст.385 ЦК України, і визнання його судом недійсним - не потребується. Суд
цих обставин не встановив, та неправомірно закрив провадження у справі.

В запереченнях на апеляційну скаргу ВАТ «Мобістар» зазначає, що між ним та
приватним підприємцем ОСОБА_1.
01.11.2005 року укладено договір оренди приміщення АДРЕСА_1, яке належить
на праві приватної власності ОСОБА_1. як фізичній особі. Таким чином
правовідносини виникли між юридичними особами, які підлягають розгляду в
порядку господарського судочинства. Тому суд першої інстанції правомірно
постановив ухвалу про закриття провадження у справі у зв'язку з непідвідомчістю
цього спору суду загальної юрисдикції.

Колегія
суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів в необхідному обсязі зміст
судового рішення, що оскаржується, доводи апеляційної скарги та заперечення на
неї вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав;

Судом
першої інстанції законно та обгрунтовано встановлено, що згідно договору
купівлі - продажу магазину від 22.04.2002 року, розташованого у АДРЕСА_1

Справа
№22а-466/07

2

, ВАТ
«Ренійське районне підприємство матеріально-технічного постачання» продало, а
фізична особа - ОСОБА_1.
придбала його за 25000 гривен.

ОСОБА_1. є суб'єктом підприємницької діяльності, і займаючись такою
діяльністю має право використовувати майно, яке належить їй на праві приватної
власності.

01.11.2005 року приватний підприємець ОСОБА_1. уклала угоду оренди зазначеного приміщення з відповідачем
у справі, тобто як приватний підприємець розпорядилася майном, яке належить їй
як фізичній особі.

Всі спори, які виникають щодо виконання умов договору оренди є спором між
юридичними особами. Будь-яких правових підстав вважати цей договір нікчемним
позивачем у справі не надано.

Згідно ст.ст.1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є розгляд і
вирішення справ з метою захисту порушених прав та інтересів фізичних осіб.

ОСОБА_1. вважає,
що її права як фізичної особи порушені діями ОСОБА_1. як юридичної особи.

В такому випадку стороною у спорі між ВАТ «Мобістар» повинна виступати
ОСОБА_1. як юридична особа.

Статтями 1,12 ГПК України передбачено, що до господарського суду мають
право звертатися громадяни, які в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Тому суд першої інстанції правомірно, на підставі п.1ч.1ст.205 ЦПК України
закрив провадження у справі у зв'язку з непідвідомчістю цього спору суду
загальної юрисдикції.

Колегія суддів визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з
додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, тому що власник
спірного майна - фізична особа ОСОБА_1. і приватний підприємець - ОСОБА_1. є
одна й та ж особа. Предмет спору був переданий відповідачу за договором оренди
юридичною особою, тому право вимагати повернення цього майна належить юридичній
особі.

Згідно п.1ч.1ст.312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін,
якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Колегія суддів вважає необхідним виключити з мотивувальної частини ухвали
помилково вказані судом першої інстанції ст.ст.21, 157, 158, 165 КАС України,
вказавши п.1ч.1ст.205, ст.ст.209,210,213,215,217 ЦПК України.

Керуючись ст.304, п.1ч.2ст.307, п.1ч.2ст.312, ст.313, п.4ч.1ст.314,
ст.ст.315,317,319 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільний справах
реляційного суду Одеської області -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 14 грудня 2006 року
-залишити без змін.

Виключити з мотивувальної частини ухвали суду посилання на ст.ст.21, 157,
158, 165 КАС України, вказавши п.1ч.1ст.205, ст.ст.209,210,213,215,217 ЦПК
України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду
України протягом двох місяців, з дня набрання законної сили.