Справа №2-257/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2007 року                                                                        м.Богуслав.

Богуславський районний Київської області у складі: судді
Чумаченка О.В., при секретарі
Ткаченко НА., з участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2.,
відповідачаОСОБА_3., представника відповідача ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богуслав
цивільну справу за позовом ОСОБА_1доОСОБА_3про відшкодування майнової та
моральної шкоди завданої внаслідок дорожно-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася із вказаним позовом доОСОБА_3.
обґрунтовуючи його тим, що 21
лютого 2007 року
відповідач, керуючи автомобілем АЗЛК-2140 реєстраційний н/з НОМЕР_1 в м.Богуслав по
вул.Франка, грубо порушив правила дорожнього руху, здійснив наїзд на неї,
внаслідок чого заподіяв їй легкі тілесні ушкодження, що потягнули короткочасний
розлад здоров "я понад 6
днів. В зв"язку з цим їй була заподіяна майнова шкода на суму 103,15 грн., моральна
шкода на суму 6000 грн., та
вона понесла витрати на надання їй правової допомоги на суму 250 грн., які вона
просить стягнути з відповідача на її користь.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала,
посилаючись на обставини викладені в позовній заяві і пояснила, що 21 лютого 2007 року вона
переходила вул.Франка навпроти Будинку побуту. Пішохідної доріжки в тому місці
не було. Дійшовши приблизно до середини дороги, яку розділяла суцільна лінія
розмітки, вона помітила що з центру міста в її напрямку рухався автомобіль.
Вона зупинилась біля суцільної лінії розмітки, щоб пропустити цей автомобіль.
Однак помітила, що вказаний автомобіль незрозуміло для неї маневрує і вирішила
відійти назад подалі від смуги руху, по якій рухався цей автомобіль. В цей час
вказаний автомобіль перетнув суцільну лінію розмітки і здійснив на неї наїзд на
зустрічній для цього автомобіля смузі руху. Внаслідок наїзду автомобіля вона
впала на асфальт і отримала перелом кісток носа, чисельні садна та забої, що
призвело до необхідності тривалого лікування. Під час лікування вона понесла
матеріальні витрати на суму 103,15
грн. їй також була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що вона
тривалий час переносила значний біль і повністю здоров"я не відновилось до
цього часу, тривалий час вона змушена була ходити із великими синцями на
обличчі, за що їй було соромно перед оточуючими. Заподіяну їй моральну шкоду
вона оцінює в 6000 грн.
Крім того, вона понесла витрати на суму 250
грн. на надання їй правової допомоги адвокатом в судовому засіданні. В
зв"язку з цим вона просить стягнути з відповідача на її користь в рахунок
відшкодування завданої їй шкоди та понесених нею витрат 6353.15 грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 будучи допитаним
з його згоди як свідок по справі позов визнав частково і пояснив, що 21 лютого 2007 року він керуючи
автомобілем АЗЛК рухався
по вул.Франка із центру м.Богуслав в напрямку ЦРЛ. Перед цим він вживав
алкогольні напої. Рухаючись по дорозі зі зшидкістю близько 40 км/год на
відстані близько 50м він побачив жінку, яка переходила дорогу напроти Будинку
побуту. Він продовжував рух і на відстані близько 10м від жінки почав
гальмувати від чого його автомобіль почало зносити юзом на зустрічну смугу
руху. В цей час жінка, яка вже знаходилась на його смузі руху, також почала
відходити назад і потрапила під його автомобіль на зустрічній для нього смузі
руху. Він вважає, що винен в ДТП лише частково, оскільки не виконав вимоги
Правил дорожнього руху України і виявивши небезпеку для руху своєчасно не вжив
заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки автомобіля. Він вважає, що саме
позивачка спричинила цю ДПТ, оскільки вона всупереч вимогам правил дорожнього
руху переходила дорогу в недозволеному місці. В зв"язку з цим він визнає,
що повинен відшкодувати позивачці понесені нею витрати на лікування на суму 103,15 грн. та 500 грн. моральної
шкоди. Решта позовних вимог на його думку не підлягають задоволенню, оскільки є
завищеними.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 засвідчила,
що через декілька днів після ДТП від свого внука - відповідача по справі вона дізналась, що останній збив
автомобілем жінку. Вона їздила провідувати цю жінку, щоб дізнатись про її стан
здоров"я. Розмовляючи з цією жінкою, остання їй сказала, що під час ДТП
вона не злякалась. Вони мали розмову з приводу відшкодування заподіяних
збитків, але домовленості не досягли.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши та
перевіривши надані сторонами докази встановив, що 21 лютого 2007 року відповідач
ОСОБА_3., керуючи автомобілем АЗЛК-2140 н.з. НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп"яніння чим
порушивши пункт 2.9 Правил
дорожнього руху України, під час руху по вулиці Франка в м.Богуслав, виявивши
на проїзжій частині дороги перешкоду для руху (якою для нього стала пішоход
ОСОБА_1.) всупереч вимогам п.п. 12.1,
12.3, 12.4 Правил дорожного
руху України, відразу не почав зменшувати швидкість руху аж до зупинки
керованого ним автомобіля, легковажно розраховуючи безпечно об"їхати
пішохода, не справився з керуванням, не врахував дорожню обстановку, не обрав
безпечну швидкість, внаслідок чого його автомобіль занесло і він допустив наїзд
на пішохода ОСОБА_1. В результаті наїзду ОСОБА_1. були заподіяні легкі тілесні
ушкодження у вигляді перелому кісток носа, забою м"яких тканин голови та
спинки носа, крововиливи на обличчі, правій молочній залозі, лівому передпліччі,
правому та лівому колінних суглобах та лівій гомілці. Це визнається
відповідачем та підтверджується постановами Богуславського районного суду від 14.03.2007 року про
притягненняОСОБА_3. до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді
штрафу на суму 34 грн. та
за ст. 130 ч.1
КУпАП у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспорту строком на
один рік, протоколом медичного огляду для встановлення стану сп"яніння №83 від
21.02.2007р., актом судово-медичного дослідження №39 від 27.02.2007
року та схемою дорожно-транспортної пригоди.

Позивачка ОСОБА_1., всупереч вимогам пунктів 4.7 та 4.14 Правил
дорожнього руху України переходила проїзжу частину дороги не по пішоходному
переходу і не на перехресті по лінії тротуару чи узбіччя.

Внаслідок наїзду автомобіля позивачці ОСОБА_1. була
заподіяна майнова та моральна шкода.

Відповідно до ст. 1166
ЦК України майнова шкода, завдана направомірними діями чи бездіяльністю
майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою,
яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167
ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі
направомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до Ч.2.СТ.1187 ЦК України шкода, завдана
джерелом підвищеної

небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній
правовій підставі володіє

транспортним засобом.

Відповідно до ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України
майнова шкода, завдана позивачу неправомірними діями відповідача повинна бути
відшкодована в повному обсязі, пропорційно до їх вини.

Відповідно до ч.2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла
виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а

3

в разі
вини особи, яка
завдала шкоди,- також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування
зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Суд вважає, що у виникненні ДТП винні і позивачки і
відповідач. Визначаючи ступінь вини кожного з учасників ДТП, суд вважає, що на
відповідачаОСОБА_3. покладається 70% вини у створенні ДТП та в заподіянні
внаслідок цього шкоди позивачці, а на позивачку ОСОБА_1. покладається 30 %
вини.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 103,15 грн. в
рахунок відшкодування понесених позивачкою витрат на лікування підлягають
задоволенню в повному обсязі, оскільки вони визнані відповідачем.

Позов про відшкодування моральної шкоди підлягає
частковому задоволенню із слідуючих підстав.

Суд вважає, що позивачка довела, що заподіяна їй моральна
шкода полягає в пережитих нею душевних стражданнях внаслідок перенесеного нею
фізичного болю та сорому перед оточуючими людьми з приводу наявності в неї на
обличчі на протязі тривалого часу великих синців.

Суд, визначаючи суму відшкодування моральної шкоди,
враховує ступінь вини відповідача, діяльністю якого була заподіяна шкода,
характер шкоди та її тривалість. Суд також враховує ступінь вини позивачки і
вважає, що розмір вимог позивачки щодо відшкодування моральної шкоди є явно
завищеним і не відповідає обсягу заподіяних їй моральних страждань, а тому
моральна шкода їй повинна бути відшкодована на суму 1400 грн.

Відповідно до ст. 88
ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Якщо позов
задоволено частково то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до
тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві було відмовлено.

Позивачі понесли слідуючі судові витрати, які належним
чином документально підтверджені: 30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; та 250 грн. на оплату
правової допомоги адвокату.

Витрати на оплати правової допомоги адвокату, який
приймав участь в одному судовому засіданні тривалістю одну годину має бути
відшкодований в розмірі, що не перевищує встановленого постановою КМУ №590 від
27.04.2006р «Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок
держави», тобто 40% від мінімальної заробітної плати за одну годину роботи, що
на день розгляду справи становить 168 грн. (420x40%).

Таким чином з урахуванням вини позивачки загальна сума
судових витрат, які повинні бути відшкодованими відповідачем, становить (30+168)-30%=140 грн.

Керуючись ст.ст. 10,
11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22,
23, 1166, 1167,  1187,  1192 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути ізОСОБА_3на користь ОСОБА_1103 грн. 15 коп. в рахунок відшкодування
завданої майнової шкоди, 1400
грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та 140 грн. в рахунок
відшкодування понесених позивачкою судових витрат.

Стягнути ізОСОБА_3,
на користь місцевого бюджету державне мито на суму 51 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції, шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, або в порядку, втановленому ч.4 ст 295 ЦПК України.