Справа № 2-1241/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

18 вересня 2007
року   Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Чорнобук В.І.

при секретарі - Корсун Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до виконавчого комітету Жовтневої районної у
м. Дніпропетровську ради, Першої Дніпропетровської Державної нотаріальної
контори, про визнання права власності, -

в с т а н о в и
в

22 січня
2007р. ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Жовтневої
районної у м. Дніпропетровську ради, Першої Дніпропетровської Державної
нотаріальної контори, про визнання права власності.

В
обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 22 лютого 2003 року
позивача мати ОСОБА_2подарувала йому на праві власності 67/100 частини
домоволодіння № АДРЕСА_1, а 33/100
частини домоволодіння належить ОСОБА_3. Договір дарування від 5 липня 1994
року.

ІНФОРМАЦІЯ_1року
ОСОБА_2. померла. Свідоцтво про смерть видано відділом реєстрації смерті у м.
Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції, реєстраційний
№ 1908.

Після її смерті
відкрилася спадщина на земельну ділянку біля домоволодіння, розміром 0,0866 га.
По Державному Акту про право приватної власності на землю - земля належить на
праві загальної спільної власності ОСОБА_2. і ОСОБА_3.

Право власності
на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах.

Позивач є єдиним
спадкоємцем першої черги і прийняв спадщину.

На день
відкриття і у цей час позивач мешкає у будинку, тому він звернувся у
нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Але йому було відмовлено
в оформленні документів на тій підставі, що земельна ділянка належить його
матері ОСОБА_2. і ОСОБА_3на праві загальної спільної власності.

У відповідності
з діючим законодавством кожен має право на виділ частки у натурі із загальної
спільної сумісної власності.

Позивач бажає
виділити собі частину земельної ділянки відповідно до належної йому частки у
домоволодінні, а саме 67/100 частин землі на суму 159659 грн., тому що його
мати і він завжди користувалися всім будинком і обробляли всю земельну ділянку.

ОСОБА_3. з 1994
року не проживає у будинку і не користується своєю частиною домоволодіння, не
обробляє земельну ділянку.

Позивач має
право на здобуття права власності на земельну ділянку на підставі прийняття
спадщини.

Просив суд
Визнати за ним право власності на 67/100
частини земельної ділянки по вул. АДРЕСА_1 як за спадкоємцем.

В судовому
засіданні позивач позов підтримав.

Представник відповідача виконавчого комітету Жовтневої районної у                                м.
Дніпропетровську ради в судове засідання не з`явився, надали заперечення по
справі в якій пояснили, що до їх повноважень не входить розгляд питань про
розподіл земельних ділянок. На основі зазначеного просили відмовити в позові.

Представник
відповідача Першої Дніпропетровської Державної нотаріальної контори в судове
засідання не з`явився, надали заяву в якій просили розглянути справу на розсуд
суду та без участі їхнього представника. Також повідомили, що на майно померлої
ОСОБА_2. подана заява про прийняття спадщини ОСОБА_1., інших відомостей про
спадкоємців немає.

Суд вислухавши
пояснення позивача та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що 22 лютого 2003 року позивача мати ОСОБА_2подарувала йому на
праві власності 67/100
частини домоволодіння № АДРЕСА_1, а 33/100
частини домоволодіння належить ОСОБА_3. Договір дарування від 5 липня 1994
року.

ІНФОРМАЦІЯ_1року
ОСОБА_2. померла. Свідоцтво про смерть видано відділом реєстрації смерті у м.
Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції, реєстраційний
№ 1908.

Після її смерті
відкрилася спадщина на земельну ділянку біля домоволодіння, розміром 0,0866 га.
По Державному Акту про право приватної власності на землю - земля належить на
праві загальної спільної власності ОСОБА_2. і ОСОБА_3.

07.08.07 р.
Перша Дніпропетровська Державна нотаріальна контора повідомила, що 11.12.2003
року відкрита спадкова справа № 1335/03 на
майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_2заявою про прийняття спадщини за
законом, поданою 11.12.2003 року за № 1888 сином спадкодавця ОСОБА_1та виданого
на його ім'я свідоцтво
про право на спадщину за законом 11.12.2003 року по реєстру № 7-1748 на грошові
вклади. Відомостей про інших спадкоємців немає.

У відповідності
зі ст.. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ частки у натурі із
майна, що є у спільній сумісній власності.

У відповідності
зі ст.. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До
спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право
власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До
спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право
власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх
обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

У відповідності
зі ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив
про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві
з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст.. 81
ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 370, 1225, 1268 ЦК України, ст.. 81 ЗК України, ст. 10, 11, 60, 212-215,
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в

Визнати за ОСОБА_1право власності на
67/100
частини земельної ділянки по вул. АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення заяви на апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                      В.І. Чорнобук