Категорія    212                                                                   Інстанції
Доповідач Соколан Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15
лютого 2007 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого
судді Барильської А.П.

Суддів - Соколан Н.О.Дяховської І.Є.

при секретарі -
Чубіній А.В.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача Відкритого
акціонерного товариства

«Криворізький
залізорудний комбінат»

Дульського
Анатолія     Леонідовича

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними
скаргам Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний
комбінат»,Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі на
рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 жовтня 2006 року за
позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі про перерахунок відшкодування шкоди, стягнення
компенсації за порушення строків виплати сум відшкодування шкоди

Встановила:

В січні
2006 року позивач звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі ВАТ «КЗРК»), Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професіональних захворювань України в м. Кривому Розі (надалі
Відділення Фонду) про відшкодування шкоди. Просив суд на його користь стягнути
з ВАТ «КЗРК» заборгованість по щомісячним виплатам у розмірі 7037 грн.23 коп.,
у рахунок відшкодування шкоди, компенсацію в сумі 4409 грн. 70 коп., з
Відділення Фонду заборгованість по щомісячним страховим платежам в сумі 15353
грн. 01 коп., компенсацію у сумі 2930 грн. 71 коп. та стягувати щомісячно по
549 грн.58 коп., починаючи з 1 .01.2006 року до зміни обставин, що тягнуть їх
перерахунок, або припинення виплат.

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 жовтня 2006 року позов
задоволено частково.

З ВАТ «КЗРК» на користь позивача, стягнута заборгованість
по щомісячних виплатах відшкодування шкоди у сумі 7037 грн.23 коп.,
компенсаційні виплати в сумі 4409 грн. 70 коп., з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі стягнуто заборгованість по
щомісячним страховим виплатам в сумі 15353 грн. 01 коп., та щомісячно,
починаючи з 1 червня 2005 року страхові виплати в сумі 549 грн.58 коп. до
зміни-обставин, що тягнуть їх перерахунок.

В інші частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ «КЗРК» ставить питання про
скасування рішення суду, яке ухвалено з порушенням норм матеріального права та
направлені справи на новий розгляд в той же суд в іншому склад в зв'язку з тим,
що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального
права.

При ухвалені рішення судом першої інстанції не взято до уваги, що на
підприємстві ВАТ «КЗРК» відбувалася зміна структури заробітної плати без
збільшення фонду споживання та не дана належна оцінка економічному
обґрунтуванню застосування або не застосування коефіцієнтів підвищення тарифних
ставок та окладів, судом неправомірно задоволені позовні вимоги позивача в
частині стягнення компенсації за несвоєчасно виплачені суми відшкодування шкоди
та не застосовано трирічний строк позовної давності. В апеляційній скарзі
Відділення фонду ставить питання про скасування рішення суду і направленням
справи на новий розгляд в той самий суд в іншому складі, оскільки судом
порушені норми матеріального і процесуального права. Зокрема на думку
скаржника, у Відділення фонду існує інтерес як 3-ї особи, тому суд безпідставно
залучив Відділення Фонду до участі в справі як відповідача, а не третьої особи.
Суд необгрунтовано відкоригував суми відшкодування шкоди на коефіцієнти росту
тарифних ставок, окладів, а не на коефіцієнти фактичного росту заробітної
плати, не давши належної оцінки економічному обґрунтуванню застосування або не
застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і окладів. Суд не взяв до
уваги, що в період з 1996 року по 2000 рік на підприємстві ВАТ "КЗРК"
відбувалася зміна структури заробітної плати без збільшення фонду оплати праці,
вважає що суд не застосував строк позовної давності та неправильно застосував
п.28 «Правил відшкодування шкоди, оскільки застосував з 1.01. 1996 року К- 2,5,
та з 1.06.1997 року К-1,25.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги ВАТ «КЗРК»,Відділення Фонду підлягають задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачу не
застосовувались коефіцієнти підвищення ставок, посадових окладів по ВАТ «КЗРК»,
у зв'язку з чим виникла заборгованість по щомісячним відшкодуванням шкоди.

Однак з
таким   висновком погодитись неможливо,
так як він зроблений на неповно досліджених обставинах по справі.

Згідно пункту 41 Правил відшкодування власником підприємства, установи і
організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків (далі Правила) якщо
заяву на відшкодування шкоди потерпілий або заінтересовані особи подали через
три роки з дня визначення МСЕК стійкої втрати працездатності, відшкодування
шкоди проводиться з дня подання заяви.

Згідно роз'яснень Верховного Суду України у пункті 22 Постанови Пленуму від
27.03. 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди» де зазначено, що виплати призначені, але своєчасно не
одержані потерпілим або особою, яка має право на їх одержання, а також вимоги
про перерахунок сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або
роботодавцем, підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років.

Однак всупереч зазначених правил суд стягнув недоплачені
виплати за весь період з 1.01.1996року.

Крім того, відповідно до пункту 28 Правил перерахований або нарахований
розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної
працездатності не може бути більшим від середнього заробітку відповідного
працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом
повного календарного або у перерахунку на повний календарний місяць роботи.

Вирішуючи спір суд не звернув уваги на зазначене положення й не з'ясував розмір
середньомісячного заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних
ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у
перерахунок на повний календарний місяць роботи, та чи не буде перевищувати
розмір відшкодування нарахованого позивачу встановлені обмеження.

В зв'язку з тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми
матеріального права, ухвалене рішення підлягає скасуванню з направленням справи
на новий розгляд.

Керуючись
ст. 303,307,ч. 1 п.5 ст.311,313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Відкритого акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат», Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Кривого Рога від 25 жовтня 2006
року  скасувати.

Справу направити на новий розгляд в той же суд в іншому
складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.