Справа
№ 2-1383/2007 рік
РІШЕННЯ

Іменем
України

03 грудня 2007 року                                     Полтавський
районний суд Полтавської області

у складі:          головуючої судді:      Путрі
О.Г.

при
секретарі:            Макарчуку С.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Микільської
сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання права
власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2007
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності
на спадкове майно після померлого ОСОБА_2, а саме, житловий будинок з
господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,29 га, передану для
обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1

У
попередньому судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному
обсязі, прохала суд позов задовольнити.

Від
відповідача Микільської сільської ради Полтавського району надійшла
телефонограма, у якій прохають справу розглядати у відсутності їхнього
представника, позов визнають.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так,
судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом
про смерть останнього (а.с.3), який являвся чоловіком позивачки, що
підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4) та після смерті якого
залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими
будівлями та земельну ділянку площею 0,29 га, передану для обслуговування
житлового будинку і господарських будівель, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1

Як
вбачається з договору дарування від 17.12.1962 року (а.с. 5), померлий ОСОБА_2
отримав від ОСОБА_3Ѕ частину житлового будинку з частиною господарських
побудов, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 Що було підтверджено свідоцтвом про
право особистої власності на жилий будинок від 14.09.1988 року (а.с. 6).

Як
вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.04.1999 року,
серія ААР № НОМЕР_1, виданого державним нотаріусом Полтавської районної
державної нотаріальної контори (а.с. 7), померлий ОСОБА_2 отримав у спадщину
після ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, нерухоме майно, що складається з Ѕ
частини жилого будинку з частиною надвірних побудов та приватизованої земельної
ділянки розміром 0,29 га, переданої для обслуговування жилого будинку,
господарських побудов, що розташовані за адресою АДРЕСА_1

Таким
чином, померлому ОСОБА_2 на праві власності належали житловий будинок з
господарськими будівлями та земельна ділянка площею 0,29 га, передана для
обслуговування житлового будинку і господарських будівель, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1

Позивачка
своєчасно звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2, однак у зв'язку з тим,
що померлим ОСОБА_2 за життя не було отримано правовстановлюючі документи на
нерухоме майно та земельну ділянку, позивачка не може оформити свої спадкові
права на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну
ділянку площею 0,29 га, передану для обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, і була змушена звернутися до суду з даним позовом.

Окрім
позивача спадкоємцем після померлого являється його дочка ОСОБА_5, яка від
прийняття спадщини відмовилася згідно поданої заяви (а.с. 21)

Таким
чином, оскільки позивачка являється єдиним спадкоємцем, що виявив бажання
прийняти спадщину після померлого, який був власником нерухомого майна та
земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, то відповідно, її можна
визнати власником спадкового житлового будинку з господарськими побудовами та
земельної ділянки.

Згідно
ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не
випливає із закону, або незаконність набуття не встановлена законом.

Тому
позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На
підставі викладеного, ст.ст. 328, 1220, 1222, 1223, 1225 ЦК України, ст. ст.
10, 11, 209, 212, 130, 174, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і
спорудами, що розташовані за адресою:АДРЕСА_1, та позначені на плані земельної
ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку як житловий будинок
"А-1", "а", "а1", літні кухні
"Б", "В", погреба "б", "б1",
гараж "В1", сараї "в", "в2",
"в3", вбиральня "в1", сінник
"Г", гараж "Д", колодязь Ѕч "№1", огорожа
"№2", ворота з хвірткою "№3".

Визнати
за ОСОБА_1право власності на земельну ділянку площею 0,29 га, передану для
обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення
віддруковане суддею власноручно та є оригіналом.

Суддя :