АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
р.                                                                                        м.
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Сулятицької М.М. суддів: Перепелюк Л.М., Чупікової В.В. секретар: Орлецька Я.І.
за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_1.
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, -

встановила:

Позивачка ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження.

Посилалась на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до
ІНФОРМАЦІЯ_3року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від ІНФОРМАЦІЯ_4р. шлюб
між ними було розірвано.

В теперішній час донька перебуває
на її повному утриманні.

Справа №22ц-131
2007 р.                                                    Головуючий
у І інстанції

Категорія:   34/36                                                                             Богдан
С.І.

Доповідач: Перепелюк Л.М.

Відповідач ухиляється від свого обов'язку по
утриманню дитини, не надає матеріальної допомоги доньці, хоча має дохід від
торгівельної діяльності на ринку. Остання потребує кошти для належного
харчування, придбання спортивної форми, інвентаря, відвідування спортивної
секції, лікування та оздоровлення.

Крім того,
позивачка є студенткою медичного коледжу Буковинського державного медичного
університету та навчається на контрактній формі навчання.

Просила стягнути
з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 800грн. щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.Чернівці від ІНФОРМАЦІЯ_1 року позов
задоволено частково.

Вирішено
стягувати, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_5 року з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на
утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження
аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 51 грн.

Допущено негайне
виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежів за один
місяць.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити, винести нове рішення, зменшивши
йому розмір стягуваних аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3. з 400 грн. на
200 грн.

Вважає, що в
частині визначеної суми стягування аліментів у розмірі 400грн. рішення суду є
необ'єктивним, необгрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам
справи, нормам матеріального та процесуального права, порушує його гарантовані
Конституцією України права та законні інтереси.

Так, суд при
визначенні розміру стягуваних аліментів не врахував стан здоров'я відповідача,
матеріальне становище, наявність непрацездатних батьків, те, що розмір його
заробітної плати становить 300-400 грн на місяць.

Також в
порушення принципу всебічності та повноти з'ясування обставин справи судом не
взято до уваги його добровільну згоду під час судового розгляду даної справи на
сплату аліментів на утримання доньки в розмірі 200 грн. щомісячно,

В запереченнях
на апеляційну скаргу ОСОБА_1. просить відхилити апеляційну скаргу, як
необгрунтовану, рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів,
заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного рішення, мотиви апеляційної
скарги, сторін, перевіривши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Ст.309 ЦПК
України передбачає, що підставами для зміни рішення суду першої інстанції є:

·
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для
справи;

недоведеність
обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

·
невідповідність
висновків суду обставинам справи;

·    порушення
або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Суд
першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач, будучи батьком
дитини, зобов'язаний сплачувати аліменти на її утримання. Він є працездатною
особою, доказів того, що в нього є утриманці, суду першої інстанції не
представлено, а тому він спроможний виконувати свій обов'язок по утриманню дитини,
який передбачений ст.180 СК України.

Проте,
при визначенні розміру аліментів в сумі 400 грн. суд не врахував, що позивачка
не довела розмір доходу відповідача та його спроможність сплачувати аліменти в
розмірі 400 грн., а не більше чи менше.

Відповідно
до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини,
які суд вважав встановленими, не доведені позивачкою, а його висновки не
відповідають обставинам справи, тому рішення суду, яке постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає зміні.

Що
стосується необхідності врахування судом при визначенні розміру аліментів
додаткових витрат, які відповідно до позовних вимог ОСОБА_1., вона несе у
зв'язку з хворобою дитини та розвитком її здібностей, то згідно ст. 184 СК
України, такі витрати стягуються при поданні відповідного позову.

Керуючись ст.309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Шевченківського районного суду м.Чернівці від ІНФОРМАЦІЯ_1 року змінити.

Стягувати
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження аліменти в твердій грошовій сумі в
розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_5 року до досягнення дитиною
повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.