Справа № 2-615/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

21 грудня 2007 року
м.Свалява

Свалявський
районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого-судді                 Вінер Е.А.

з
секретарем                        Левко
М.В.

за участю  позивача ОСОБА_1.,  адвоката ОСОБА_2., представників  відповідача
Морозюк О.С., Шелевер В.Д., Грабар В.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Свалява цивільну справу за позовом  ОСОБА_1до військового комісару
Свалявсько-Воловецького об»єднаного районного військового комісаріату про
поновлення на роботі  та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до військового комісару Свалявсько-Воловецького
об»єднаного районного військового комісаріату  про поновлення на роботі  та стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, посилаючись на те, що він
працював на посаді  інспектора з
військового обліку та бронювання Свалявсько-Воловецького об»єднаного районного
військового комісаріату з 07 грудня 1998 року. Наказом військового комісару
Свалявсько-Воловецького ОРВК №1 від 02.01.2007 року був звільнений у зв”язку зі
скороченням штату. Вважає, що його посада скороченню не підлягала. Крім того,
він мав переважне право на залишенні на роботі. А тому просить  поновити його на роботі  та стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Позивач в судовому засіданні
заявлені вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

Представники відповідача в
судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що ОСОБА_1. був звільнений
відповідно до вимог чинного законодавства. На підставі  директиви Міністра оборони України від
06.04.2006 року та директиви командувача Західного оперативного командування
припинив існування Свалявсько-Воловецький об»єднаний районний військовий
комісаріат зі старим штатом. Позивач був попереджений більш ніж за два місяці
до звільнення. Просять відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить
до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1.
згідно наказу від 04.12.1998 року за № 141 прийнятий  на роботу 07 грудня 1998 року інспектором з
обліку та бронювання.

31 жовтня 2006 року за № 127 видано наказ  військовим комісаром Свалявсько-Воловецького
об»єднаного районного військового комісаріату на підставі  директиви Міністра оборони України від
06.04.2006 року та директиви командувача Західного оперативного командування
про припинення існування Свалявсько-Воловецького об»єднаного районного
військового комісаріату зі старим штатом. У зв»язку із скороченням штатів
підлягали звільненню  інші працівники
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6.,ОСОБА_7.

Пунктом 2.6. даного наказу
зазначено, що  працівника ЗСУ ОСОБА_1.
інспектора з військового обліку та бронювання , який знаходиться на
стаціонарному лікуванні в військовому шпиталі військової частини А-1047
м.Мукачево з 01 листопада 2006 року
вивести за штат Свалявсько-Воловецького об»єднаного районного
військового комісаріату до закінчення лікування.

Військовим комісаром
Свалявсько-Воловецького об»єднаного районного військового комісаріату
проведено  з працівниками бесіду з
складанням  аркушів бесіди про реформування
Збройних сил України, вимоги щодо скорочення штатів та про перехід на нові
штати з 01.11.2006 року, про скорочення посад.

З ОСОБА_1. було проведено дві
бесіди  про скорочення посади, яку він
обіймає, що стверджується аркушами бесіди від 06.02.2006 року та від 08.06.2006
року.

Профспілкова організація Свалявсько-Воловецького
об»єднаного районного військового комісаріату відсутня.

Наказом військового комісару
Свалявсько-Воловецького ОРВК №1 від 02.01.2007 року був звільнений у зв”язку зі
скороченням штату.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що
розглядаючи трудові спори, пов”язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України,
суди зобов”язані з”ясувати чи не користувався вивільнюваний працівник
переважним правом на залишення на роботі.

Судом перевірено переважне
право на залишенні на роботі у відповідності до ст.42 ч.1 КЗпП України, яка
передбачає, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв”язку із
змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на
роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю
праці.Частиною другою ст.42 КзпП України зазначено категорії працівників, які
мають переважне право на залишенні на роботі. Відповідно до ч.3 ст.42 КзпП
України перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям
працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Судом встановлено, що переважне
право на залишенні на роботі
Свалявсько-Воловецького ОРВК було надано ОСОБА_8., оскільки в сім»ї,
крім неї, немає інших працівників з самостійним заробітком, має на утриманні
неповнолітню дитину.

При наведених обставинах, суд
вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1. слід відмовити.

Керуючись ст.ст.57,212 ЦПК
України, ст.ст.40 п.1, 42 КЗпП України, суд

Р І Ш И В:

В
задоволенні позову  ОСОБА_1до військового
комісару Свалявсько-Воловецького об»єднаного районного військового комісаріату
про поновлення на роботі  та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу  протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга та заява про
апеляційне оскарження рішення суду подаються
до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний
суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ :                                                                       Е.А.ВІНЕР