УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27
березня 2007 року               Колегія судців судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Тернопільської області в складі:

Головуючого:   Міщія О.Я., Суддів: Бершадської Г.В.,Ткача
З.Є., при секретарі Любчик Л., з участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 лютого 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення додаткових витрат

встановила:

В жовтні 2006
року ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на дитину, 18 травня 2005 року народження, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що у зв'язку з лікуванням дитини виникла потреба в додаткових
коштах, яких вона не має, а відповідач ухиляється добровільно їх надавати.

Зокрема , просила стягнути з відповідача : 76 грн.70 коп. на лікування; 21
грн. на придбання мазі «Бебі-дент»; 700 грн. на лікування дитини,
у випадку його настпного захворювання; 30
грн. за перевезення дитини на таксі на аналізи; 6 грн. 48 коп. затрачених на
телеграму в адрес відповідача, якою він повідомлений про захворювання дитини;
вартість конвертів в сумі 6 грн. 54 коп.; та витрати на судовий збір та ІТЗ.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 15 лютого 2007 року вирішено: «Позов
задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1113 грн. 70 коп.
додаткових витрат на дитину та 65 грн. 04 коп. понесених нею судових витрат.

В задоволенні решти позовних -
відмовити.»

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні її позовних скасувати, посилаючись на порушення судом норм
матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1, яка апеляційну
скаргу підтримала, колегія суддів прийшла
до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.185 СК
України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була

Справа № 22а-321                                                  Головуючий у 1-й інстанції: Підлісної І.М.

Категорія:                                                                                      Доповідач Ткач З.Є.

2

подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно ч. З
вищевказаної статті, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення
разово, періодично або постійно.

Відповідно до вимог цієї статті суд обґрунтовано стягнув витрати в сумі 113
грн. 70 коп., які понесла позивачка на лікування дитини.

Разом з тим, суд правильно відмовив у стягненні 700 грн., які позивачка
просила стягнути наперед, на випадок захворювання дитини, оскільки з
урахуванням фактичних обставин справи, правових підстав для стягнення вказаної
суми не має.

Крім того, суд правильно відмовив у стягненні в користь позивачки витрат понесених нею на таксі, конверти, телеграму, оскільки ці
суми не є витратами на дитину, що були б пов'язані з особливими обставинами.

Рішення суду є законним,
обґрунтованим і підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 15 лютого 2007 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена
до Верховного Суду України в касаційному порядку,
протягом двох місяців з дня проголошення, шляхом подачі скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.