РІШЕННЯ Справа № 2-45/2007р.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.

при секретарі - Корнієнко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування при Володимирівській сільській раді Якимівського району в інтересах ОСОБА_1, до ОСОБА_2, 3-я особа: служба у справах неповнолітніх Якимівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та утримання аліментів,

встановив:

Позивач Орган опіки та піклування при Володимирівській сільській раді, який діє в

інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою до

ОСОБА_2, 3-я особа: служба у справах неповнолітніх

Якимівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та

утримання аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до

ст.. 165 СК України на органи опіки та піклування покладено право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

Органом опіки та піклування при Володимирівській сільській раді виявлено факт жорстокого поводження ОСОБА_2 щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. За заявою батька дівчинка навчається в загальноосвітній школі-інтернаті №1 м. Мелітополя. Вдома знаходиться тільки у вихідні дня та під час канікул. Під час перебування ОСОБА_1 вдома, батько примушує її виконувати непосильну роботу: рубати дрова, носити вугілля, поратися по господарству. ОСОБА_2 не займається духовним розвитком дочки: дівчинці не дозволяється читати ніяких книг, окрім Біблії, відвідувати сусідів. Цим наноситься шкода її фізичному та моральному здоров'ю, та призводить до затримання розумового та духовного розвитку. Відомі факти, що ОСОБА_1 взимку, легко одягнена, у пізній час йшла на вокзал до якоїсь тітки, бо батько не пускав її до хати, бив дитину різками, також дівчинка просила у сусідів хліба.

Мати дівчинки ( за заявою батька ) проживає в Росії. З часу приїзду сім'ї ОСОБА_2 до с Володимирівна, тобто з 22.11.2000 року, мати дівчинки не з'являлася та долею дитини не цікавилася.. 15.09.2006 року ОСОБА_2 запрошувався на засідання органу опіки та піклування, з ним проводилася профілактична бесіда щодо виховання дочки. ОСОБА_2 порушує покладений на нього державою та суспільною мораллю обов'язок щодо утримання дітей до досягненню ними повноліття.

Позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його дочки ОСОБА_1 та стягнути з нього аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача пояснив суду, що погане ставлення до дівчинки їм стало відомо з листа сусідів, тому з ОСОБА_2 проводилася профілактична бесіда щодо виховання дочки, але він заперечував, що порушує покладений на нього державою та суспільною мораллю обов'язок щодо утримання дітей до досягненню ними повноліття та виховує доньку в любові та праці. При обстеженні матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 виявлено, що дійсно у дитини є своя кімната, де прибрано та достатньо світла, на відсутність іграшок та дитячих книжок ОСОБА_2 пояснив, що дитина ними не цікавиться.

Представник 3-ї особи: служби у справах неповнолітніх позов підтримала, вказуючи на те, що таке рішення відповідає інтересам дитини, та пояснила суду, що ОСОБА_2

2

ніде не працює, є інвалідом 3-ї групи, вихованням доньки ОСОБА_1 не займається, просто самоусунувся від її виховання.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно вони з дружиною вірують у бога і мають спільних власних дітей, але вони усиновили дівчинку, яка народилася тяжко хворою і забезпечили її сімейним оточенням. Коли вони з дружиною розлучилися, ОСОБА_1 було вісім років і дитину повинні були віддати до інтернату, дружина була згодна. Якщо б він мав такий намір і прагнув вчинити це, то віддав би ОСОБА_1, але йому стало шкода дівчинку. З часом дівчинка стала дорослішати, хвороблива, зі складним характером, але ні разу представники служби опіки та у справах неповнолітніх не допомогли йому з вихованням, або наданням безоплатного відпочинку влітку, а в інтернаті ОСОБА_1 навчається, спілкується з вихователями, влітку оздоровлюється у таборах, а на вихідні їздить додому і допомагає йому по господарству. Він вважає, що у дитини є все необхідне для повного розвитку. Але якщо всі вважають, що між ним і дитиною склалися стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання ним своїх батьківських обов'язків, а ОСОБА_1 бажає, щоб усиновлення скасували, він вважає, що не має права іти проти волі дівчинки.

Свідок ОСОБА_3, вихователь ОСОБА_1 пояснила суду, що дійсно у дівчинки складний характер, вона хвороблива, але при цьому дуже щедра та добра, завжди з задоволенням на вихідні дні їде додому. Дівчинка знає, що батько не рідний і дуже страждає, тому вважає недоцільним їх розлучати. Свідок ОСОБА_1 пояснила суду, що дуже любить свого батька і просила не розлучати їх з батьком.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає у будинку, поряд з будинком сім'ї ОСОБА_2, та знає ОСОБА_2 як доброго господаря, ввічливого та порядного чоловіка. В період з 2000 року вона не бачила та їй не відомо факту побиття доньки ОСОБА_1 чи поганого відношення до неї. Навпаки дівчинка завжди охайно вдягнена, нагодована, допомагала по господарству з задоволенням та власним бажанням. Аналогічні свідчення надані гр.ОСОБА_5, гр.ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що вони з відповідачем у дружніх стосунках, але у них різні погляди на виховання дітей, тому він звернувся з листом до Органу опіки та піклування при Володимирівській сільській раді Якимівського району про неналежне ставлення до ОСОБА_1, так як вважає, що дітям треба дозволяти все та не залучати до роботи. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що вимоги, вказані в заяві необгрунтовані, та такі, що не підлягають задоволенню за обставинами, що підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст.. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно ст.. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач ОСОБА_2 в даному випадку не є батьком дитини, а є усиновителем /а.с.28/.Усиновлення стосується, головним чином, дитини і є правовим засобом забезпечення її сімейним оточенням, вкрай необхідним для повного і гармонійного розвитку особистості. В судовому засіданні факти жорстокої поведінки щодо дитини, експлуатування її відповідачем, викладені в позовній заяві позивачами не підтвердилися, а навпаки існування батька дає позитивний результат у долі дитини, тому суд приходить до висновку, що скасування усиновлення не дасть дитині полегшення і суперечить інтересам дитини.

На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 150,155,164, 165 , 238 Сімейного кодексу України та керуючись ст. 10, 60, 208,209, 212-215 ЦПК України, суд

3

ВИРІШИВ: В задоволенні позовних вимог позивача Органу опіки та піклування при Володимирівській сільській раді Якимівського району, який діє в інтересах ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та утримання аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному до Запорізького апеляційного суду через суд 1-ї інстанції шляхом подачі в 10-денний строк заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги в 20-деннй строк починаючи з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя