Справа
№2-1171 2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2007 року                                                                                               місто
Запоріжжя

Жовтневий
районний суд міста Запоріжжя в складі:

Головуючого
судді                           - Скользнєвої Н. Г.,

при секретарі                                    - Комліченко B.C.,

з участю
представників:

позивача      - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 лро визнання дійсним договору міни жилого
приміщення, визнання права власності третя особа: "Запорізька регіональна
біржа нерухомості", -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
Запорізької регіональної біржи нерухомості про визнання дійсним договору міни
жилого приміщення, визнання права власності.

В обгрунтування
позовних вимог зазначила, що вона 23.01.1998
р. здійснила міну своєї трьохкімнатної квартири № АДРЕСА_1 у м. Запоріжжі
на двохкімнатну квартиру №
АДРЕСА_2 у м. Запоріжжі, яка належала відповідачам ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Договір міни
здійснила Запорізька Регіональна Біржа Нерухомості, про що зроблено запис у
журналі реєстрації за № НОМЕР_1.
Даний договір зареєстрований у ОП "ЗМБТІ" 26 січня 1998 р., та на її ім'я було
видано реєстраційне посвідчення про право приватної власності, зроблений запис
у реєстрову книгу за №
НОМЕР_2.

Вищезазначений
договір міни не був нотаріально посвідчений, в зв'язку з чим вона не може
повністю розпоряджатися квартирою на свій розсуд.

Сторони по
справі за договором домовилися щодо всіх суттєвих умов договору, що
підтверджується підписами сторін, після укладення угоди сторони по справі
вивільнили квартири, взаємних претензій один до одного не мають.

У цей час
позивачка бажає розпорядиться своєю квартирою, у зв'язку із чим звернулася в
нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив їй, указавши на те, що оскільки
договір міни у 1998 році не
був нотаріально посвідченим, він не є дійсним.

На підставі
викладеного, позивачка просить суд визнати договір міни квартир дійсним та
визнати за нею право власності на квартиру № АДРЕСА_2 в м. Запоріжжя.

Ухвалою суду від
06.03.2007 р. за клопотанням представника позивача ОСОБА_1, "Запорізька
регіональна біржа нерухомості була виведена з кола співвідповідачів, надавши їй
статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_1. підтримала позовні вимоги свого
доручителя. Відповідачі по справі ОСОБА_4.,
ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_7, кожний в окремості в судовому засіданні не
заперечували проти позовних вимог.

Представник 3-ї особи
"Запорізька регіональна біржа нерухомості ОСОБА_2. в судовому засідання не
заперечував проти позовних вимог позивача.

Виходячи з наведенного, суд вважає,
що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідания.

Відовідно до ч.4
ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленному ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за нявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено, що позивачка по справі дійсно 23.01.1998 р. здійснила
міну своєї трьохкімнатної квартири № АДРЕСА_1 у м. Запоріжжі на двохкімнатну квартиру № АДРЕСА_2 у м. Запоріжжі,
яка належала відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 6).

Договір міни
здійснила Запорізька Регіональна Біржа Нерухомості, про що зроблено запис у
журналі реєстрації за № НОМЕР_1.
Даний договір зареєстрований у ОП "ЗМБТІ" 26 січня 1998 р., та на її ім'я було
видано реєстраційне посвідчення про право приватної власності, зроблений запис
у реєстрову книгу за №НОМЕР_2
(а.с.8).

Вищезазначений
договір міни не був нотаріально посвідчений, в зв'язку з чим вона не може
повністю розпоряджатися квартирою на свій розсуд.

Сторони по
справі за договором домовилися щодо всіх суттєвих умов договору, що
підтверджується підписами сторін, після укладення угоди сторони по справі
вивільнили квартири, взаємних претензій один до одного не мають.

У цей час
позивачка бажає розпорядиться своєю квартирою, у зв'язку із чим звернулася в
нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив їй, указавши на те, що оскільки
договір міни у 1998 році не
був нотаріально посвідченим, він не є дійсним.

Оскільки сторони
по договору не оспорюють вчинений ними правочин, домовились про всі його
суттєві умови, здійснили повне виконання умов договору, однак продавець
ухилився від нотаріального посвідчення договору, то в силу ч. 2 ст. 220 ЦК України
покупець має право в тюдальшому нотаріального оформлення правочину,
передбаченого ст. 657 ЦК
України.

За обставин,
встановлених в судовому засіданні, суд вважає необхідним визнати договір міни
квартир дійсним та визнати право власності на квартиру за позивачем.

Керуючись ст.ст. 130-174,209,212,213,214
- 215 ЦПК України, ст.ст. 220,657
ЦК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 -
задовольнити.

Визнати договір
міни від 23.01.1998 р.
квартири № АДРЕСА_1 у м.
Запоріжжі та квартири № АДРЕСА_2
у м. Запоріжжі, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, зареєстрований
"Запорізькою регіональною біржею нерухомості" - дійсним.

Визнати за
ОСОБА_3 право власності на квартиру №
АДРЕСА_2 в м. Запоріжжя.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного порядку до апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня роголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.