Справа
№ 22А- 866/2007 р.                                    Головуючий
1 інст. - Саркісян О.А.
Доповідач -    Шевченко Н.Ф.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13   лютого        2007  року  судова  колегія
судової  палати  з
цивільних  справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого                         - Ізмайлової Г.Н.

суддів                                   -
Шевченко Н.Ф., Івах А.П.

за участю секретаря            -   Білицької
Ю.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова від 24 листопада 2006 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

15 лютого 2006 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків
та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної події.

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що їй на
праві власності належить автомобіль «Сеат Кордоба»,
яким за її дорученням управляв син ОСОБА_3.

02  жовтня 2005
року з вини відповідача, який управляв автомобілем ВАЗ 2102, її автомобілю
завдані механічні пошкодження, у зв'язку з чим їй спричинена матеріальна шкода
в розмірі 4120 грн. 41 коп. та моральна
шкода, яку вона оцінила у сумі 5000
грн.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, посилаючись на
відсутність своєї вини у скоєнні ДТП.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від
24 листопада 2006 року позовні
вимоги задоволені частково.

3    ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 стягнуто 3774
грн. 91коп. на відшкодування матеріальної шкоди, за оплату проведеної авто - товарознавчої
експертизи 290 грн.,
поштові витрати у сумі 04
грн. 50 коп. , та 51 грн. судового
збору, а всього 4120 грн.41 коп.

У задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної
шкоди ОСОБА_2 відмовлено.

На рішення ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу в якій
поставлене питання про його скасування та передачі справи на новий розгляд.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у
скарзі доводи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає з таких підстав.

Суд встановив, що з вини відповідача ОСОБА_1 2 жовтня 2005 року сталася
дорожньо-транспортна подія, в результаті якої автомобілю позивачки ОСОБА_2
спричинені механічні пошкодження чим завдана матеріальна шкода на суму 3774 грн. 91 коп.

Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду
м.Харкова від 18 липня 2006 року ДТП сталася
внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху (а.с.71).

Постанова
набрала чинності і на час розгляду цивільної справи не скасована,
тому суд обгрунтовано відмовив відповідачу у клопотанні про призначення авто
технічної експертизи.

За таких обставин неможливо погодитись з доводами
відповідача про відсутність його вини у пригоді, оскільки зазначене вище
рішення відповідно п.4 ст.61 ЦПК України є обов'язковим для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову
суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано поклав на ОСОБА_1
обов'язок по відшкодуванню матеріальних збитків, завданих ОСОБА_2 в результаті
пошкодження автомобіля.

Доводи апеляційної скарги та матеріали справи не дають
підстав для висновку про неправильну оцінку доказів в цій частині. Та
обставина, що суд в рішенні послався на ст. 1187 ЦК України на його законність та обґрунтованість не
вплинула, оскільки при вирішенні спору суд правильно виходив із принципу вини,
тобто вимог ст. 1188 ЦК
України.

В іншій частині рішення суду також є законним та
обґрунтованим.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не дають підстав
для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело чи могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303,
304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від
24 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.