Справа № 2-420/07
02  квітня 2007 року                      Луцький міськрайонний суд Волинської області
головуючого - судді Савицької Н.В. при секретарі - Клейменовій О.Ю.
3 участю позивачки - ОСОБА_1.
позивачки - ОСОБА_2.
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору дарування будинку,-
ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3. про визнання договору
дарування будинку недійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що подарувала
відповідачу житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 Луцького району
Волинської області, що підтверджується договором дарування від 25.09.1997 року.
Даний будинок дорогий для позивачки, як пам"ять про тітку, батьків.
При укладені договору дарування між сторонами була досягнута усна домовленість,
про те, що відповідач та його батьки будуть проживати в будинку, вести
Згідно державного акта про право приватної власності на землю від
09.07.1997 року позивачці належить на праві власності земельна ділянка розміром
0,50 га на якій розташований спірний будинок.
В листопаді 2004 року ОСОБА_1. дізналась, що відповідач продав спірний
будинок іншим особам.
В результаті порушення вищезазначеної домовленості з обдарованим ОСОБА_1.
втратила можливість користуватись будинком та присадибною ділянкою.
Просить суд, визнати договір дарування житлового будинку,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Луцького району Волинської області, який
укладений між позивачкою та ОСОБА_4., яка діяла по дорученню від імені
відповідача ОСОБА_3. - недійсним.
В судовому
та її представник ОСОБА_2. змінили позовні вимоги, просили суд, розірвати
договір дарування спірного житлового будинку. Крім того, додатково суду
пояснили, що даний житловий будинок є «морально-етичною цінністю як пам»ять про
тітку, батьків позивачки, місце народження останньої і проживання, тощо. В
решті позовну заяву підтримали з підстав в ній зазначених. Просили суд, позов
Відповідач ОСОБА_3. в судове засідання не з"явився з невідомих суду
причин. Проте, судова повістка була вручена в порядку п. 7 ст. 76 ЦПК України.
Як вбачається з протоколу судового засідання від 28.08.2006 року, відповідач
позов не визнав, суду пояснив, що наміру продавати спірний житловий будинок
немає, оскільки, в ньому буде проживати, як тільки відремонтує його. На
сьогоднійшній день у відповідача відсутні кошти щоб провести ремонт житлового
будинку. Про домовленість про ведення спільного господарства між позивачкою та
батьками відповідача останьому нічого не відомо. Просив суд, в здоволенні
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочому розгляді справи, що
відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Про заочний розгляд справи судом винесено ухвалу від 02.04.2007 року.
Заслухавши пояснення учасників процесу, свідка ОСОБА_5, оцінивши та
дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов безпідставний та до задоволення не підлягає.
Як пояснила позивачка в судовому засіданні про порушення свого права
дізналась в листопаді 2004 року.
Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.06.1997
року ОСОБА_1. належав на праві власності житловий будинок, що знаходиться по
АДРЕСА_1 Луцького району Волинської бласті. (а.с.     )
Згідно державного акту на право приватної
власності на землю від 09.07.1997 року ОСОБА_1. являється власником
земельної ділянки площею 0,50 гектарів, яка знаходиться в с Баківці Луцького
району Волинської області, (а.с.    )
25.09.1997 року ОСОБА_1. уклала з ОСОБА_4., яка діяла по
дорученню від імені відповідача ОСОБА_3. договір дарування житлового будинку,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Луцького району Волинської області.
З письмової відповіді Баківцівської сільської ради від 14.03.2007 року
вбачається, що спірним будинком ніхто не користується, (а.с.   )
Відповідно до ч.І ст. 243 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором дарування
одна    сторона передає безоплатно другій
власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна
При посвідченні договору дарування судом встановлено, що
дотримана відповідно до ст. 244 ЦК
України (в редакції 1963 року) нотаріальна форма. Будь-яких порушень судом
Цивільний кодекс України ( в редакції 1963 року ), який діяв на час
виникнення правовідносин між сторонами не передбачав розірвання договору
дарування на вимогу дарувальника.
Відповідно до ч.2 ст. 727 ЦК
України (в редакції 2003 року) дарувальник має право вимагати розірвання
договору дарування, якщо обдарований створює загрозу безповоротньої втрати
дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність.
Суд не вбачає жодних підстав для розірвання договору дарування житлового
будинку в порядку ч 2 ст. 727 ЦК
Твердження ОСОБА_1. та її представика про те, що підставою для розірвання
договору дарування спірного будинок є «моральна-етична цінність будинку як
пам»ять про тітку, батьків позивачки, місце народження останньої і проживання,
тощо », а відповідач створює загрозу безповоротної втрати дарунка, суд не
приймає до уваги, оскільки, являється дане твердження необгрунтованим та
безпідставним та всупереч ст. 60 ЦПК України не підтверджуються жодними
Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право
володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.
В ч. 4 ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути
протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є
ОСОБА_1. скористалась даним правом, подарувавши відповідачу спірний
будинок, а тому відсутні підстави позбавляти відповідача права власності на
Таким чином, суд приходить до висовку, що відсутні підстави в порядку ЦК України ( в
редакції 1963 року ), та ч. 2 ст. 727 ЦК
України ( в редакції 2003 року) для розірвання договору дарування від
25.09.1997 року, а тому, в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю
ОСОБА_5. не спростовують висновки суду.
Керуючись,ст.ст.10,11,57,58,59,60,88,208,209,210,212,213,214,215,224-228
ЦПК України, ЦК України
(в редакції 1963 року); ст.727 ч.2 ЦК
України, суд-
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору
даруваннявід 25.09.1997 АДРЕСА_1 Луцького району Волинської області - відмовити.
На рішення може бути подано заяву про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана протягом двадцяти
днів після подання заяви про оскарження рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.