У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом відкритого акціонерного товариства “Готельний комплекс “Русь”
до ОСОБА_1 про стягнення вартості втраченого майна за касаційною скаргою
відкритого акціонерного товариства “Готельний комплекс “Русь” на рішення апеляційного
суду м. Києва від 5 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2005 року відкрите акціонерне товариство “Готельний комплекс
“Русь” (далі - ВАТ “Готельний комплекс “Русь”) звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_1. про стягнення вартості втраченого майна. Позивач зазначав, що з вини
його водія 9 квітня 2003 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якого належний відповідачу автомобіль “Мерседес Бенц С-200” зазнав
технічних ушкоджень. Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля
перевищувала б його дійсну ринкову вартість і відновлювати його було економічно
недоцільно рішенням Солом”янського районного суду м. Києва від 8 квітня 2004
року з ВАТ “Готельний комплекс “Русь” стягнуто на користь відповідача             246 897 грн. 55 коп., що становить
дійсну ринкову вартість автомобіля відповідача на момент його пошкодження.
Разом з тим, питання про передачу відповідачем пошкодженого автомобіля позивачу
після відшкодування завданої йому шкоди судом при ухваленні зазначеного рішення
не вирішувалося, автомобіль залишився  у
відповідача і той відчужив його на користь ОСОБА_2. За таких обставин позивач
просив стягнути з відповідача ОСОБА_1. 86 793 грн. 89 коп. залишкової вартості
пошкодженого автомобіля.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 7 серпня 2006 року позов
задоволено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 5 грудня 2006 року зазначене
рішення змінено. Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ВАТ “Готельний комплекс “Русь”
1 000 грн.

В касаційній скарзі ВАТ “Готельний комплекс “Русь” просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на його необгрунтованість та порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд серед
іншого вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідно до висновку проведеної по справі судової автотоварознавчої
експертизи залишкова вартість пошкодженого автомобіля відповідача ОСОБА_1.
могла становити 86 793 грн. 89 коп.

Змінюючи зазначене рішення, апеляційний суд вказав, що рішення суду
ухвалене на припущенні про можливу вартість пошкодженого автомобіля та стягнув
з відповідача суму, за якою той продав пошкоджений автомобіль ОСОБА_2.

Однак, погодитися з таким висновком не можна.

Відповідно ст. 453 ЦК Української РСР, який був чинним на час виникнення
спірних правовідносин, присуджуючи відшкодування шкоди, суд відповідно до
обставин справи зобов”язує особу, відповідальну за шкоду, відшкодувати її в
натурі (надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ і таке інше)
або повністю відшкодувати заподіяні збитки.

Пленум Верховного Суду України в ч. 3 п. 9 постанови “Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди” від 27 березня 1992
року № 6 роз”яснив, що, постановляючи рішення про стягнення на користь
потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за
призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання
про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за
шкоду.

Судом встановлено, що передати пошкоджений автомобіль відповідача після
відшкодування шкоди позивачу як особі, відповідальній за його пошкодження,
неможливо у зв”язку з його відчуженням. За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про необхідність стягнення залишкової вартості
пошкодженого автомобіля.

Скасовуючи це рішення з тих підстав, що висновок суду про залишкову
вартість автомобіля грунтується на припущенні, апеляційний суд разом з тим на
порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України не посприяв всебічному і повному
з”ясуванню його дійсної залишкової вартості та помилково стягнув суму, за якою
відповідач продав автомобіль, хоча ця сума є договірною між продавцем та
покупцем і не відображає залишкової вартості автомобіля.

Таким чином, апеляційним судом допущено порушення норм процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ч. 2 ст.
338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого судового рішення та
передачі справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 338, п. 2 ч. 1 ст. 344 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Готельний комплекс
“Русь» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 5 грудня 2006 року скасувати та
передати справу на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г.Ярема

Судді:                                                                                    Є.Ф.Левченко

Л.І.Охрімчук

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін