Апеляційний суд Запорізької області
Справа №
22- 658 /07                                                             Головуючий
Кучерук І. Г. Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року                                                                                 м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого Приймака В. М.

суддів :             Подліянової Г. С

Осоцького І.І.

при секретарі: Батарейній О. О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника
ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2006 року по справі
за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

У
листопаді 2006 року
ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2про розірвання шлюбу. В позові
зазначала, що з відповідачем перебувають у

зареєстрованому
шлюбі з 28.10.1967 року.
Неповнолітніх дітей від нього не мають.

Посилаючись
на те, що шлюбні відносини між ними фактично припинені з червня 2006

року, а
також те, що спільне життя вважає неможливим через взаємні сварки та скандали,

просила суд
розірвати шлюб з відповідачем.

Рішенням
Хортицького районного суду від 25.12.2006
року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
зареєстрований 28.10.1967
року Орджонікідзевським рай бюро РАГС м. Запоріжжя, актовий запис НОМЕР_1.

В апеляційної
скарзі ОСОБА_1 - представник
ОСОБА_2 просив скасувати вказане рішення як таке, що постановлене з порушенням
норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

З матеріалів
справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.10.1967 року.
Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Шлюбні відносини між ними фактично
припинені з червня 2006 року.

Згідно ст. 112 СК України при
розгляді справ про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги

2

наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що
мають істотне значення.

Суд першої інстанції встановив
дійсні правовідносини сторін і цілком правомірно , на думку колегії, поставився критично до твердження
відповідача про можливість збереження сім'ї. Відповідно до оглянутого у
судовому засіданні адміністративного матеріалу № 3-5948-06 р. постановою суду від 19.07.2006 року відповідач
був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 173-2 ч. 1 КУпАП. Згідно
постанови відповідач у стані алкогольного сп'яніння виражався нецензурною
лайкою на адресу своєї дружини, вчинив насильство у сім'ї. Суд по справі
обмежився усним зауваженням.

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та
моральним засадам суспільства.

Довід
апеляційної скарги про те, що суд не зупинив розгляд справи у зв'язку з тим, що
він подав до суду заяву про визнання ОСОБА_3 обмежено цивільно дієздатною , не може бути
прийнятий судом як підстава для скасування рішення суду першої інстанції,
оскільки суд першої інстанції розглянув клопотання ОСОБА_2 та дійшов цілком
обгрунтованого висновку, що розгляд зазначеної заяви не перешкоджав розгляду
цивільної справи про розлучення.

Інші доводи
апеляційної скарги також не спростовують правильності рішення суду першої
інстанції.

Постановляючи
рішення суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, правильно
встановив правовідносини сторін та застосував норми матеріального та
процесуального права, які регулюють вказані правовідносини. Оскільки
постановлене по справі рішення є законним та обгрунтованним і підстав для її
скасування колегія судців не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 307, 308
,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну   скаргу
ОСОБА_1  -
представника
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Хортицького   районного суду м.
Запоріжжя    від 25 грудня     2006
року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили негайно, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його проголошення.