Справа № 22ц-1988                                                Головуючий
суддя - Андреев
Категорія-21    Доповідач: суддя -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року           м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі головуючого: судді Шабанової В. О. суддів: Стратіло
В.І. таРезникової Л.В. при секретарі Кошмак Т.С. з участю позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Кураченко СВ.,

розглянувши у
відкритому судовому у засіданні у приміщенні апеляційного суду у місті Донецьку
справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Дзержинську на рішення Дзержинського міського суду від 19 грудня
2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Дзержинську про
відшкодування моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Дзержинську Донецької області про відшкодування
моральної шкоди.

В заяві
посилався на те, що він з 1977 року працював на шахті „Північна" ДП
„Дзержинськвугілля" на підземних роботах у несприятливих умовах з повним
робочим днем під землею і під час виконання трудових обов'язків отримав трудове
каліцтво в результаті нещасного випадку та професійне захворювання. Згідно з
висновком МСЕК від 04.10.2006 року йому встановлено 40% втрати професійної
працездатності за сукупністю: 25% - у зв'язку бронхітом та 15% у зв'язку з
трудовим каліцтвом. Позивач вказував, що у зв'язку з ушкодженням здоров'я
відчуває фізичні страждання і, посилаючись на Закон України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань, які потягли втрату
працездатності", просив відшкодувати моральну шкоду, стягнувши на його користь
грошову компенсацію з відповідача в розмірі 15000 грн.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 19 грудня 2006
року позовні вимоги задоволені частково.

З відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Дзержинську на користь позивача стягнуто 7500 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

На дане рішення
подана апеляційна скарга відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Дзержинську.

Апелянт вважає,
що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального
законодавства, позивачем не доведено наявність моральних страждань. Крім того,
вказував, що відповідно до п.27 ст.77 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2006 рік" зупинено дію абзацу 4 статті 1 підпункту „є"
пункту 1 частини першої ст. 21, частини 3 статті 28, частини 3 ст. 34 Закону
України ,Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та профзахворювання, які потягли втрату
працездатності", тому підстав для задоволення позову немає.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду підлягає
скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з
наступних підстав.

Розглядаючи
справу суд першої інстанції правильно встановив, що позивач тривалий час
перебував у трудових відносинах з вугледобувним підприємством, а саме шахтою
„Північна" ДП „Дзержинськвугілля". Дійсно він працював на підземних
роботах з повним робочим днем під землею. Під час виконання трудових обов'язків
позивач отримав хронічне професійне захворювання -хронічний бронхіт II ст. у
стадії затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, правосторонній
плеврит, що підтверджується повідомленням про професійне захворювання від
21.06.2006 року за формою П-3 (а.с.3).

Дійсно
висновками МСЕК від 04.10.2006 року йому з 30.08.2006 р. встановлена стійка
втрата працездатності в розмірі 40 % за сукупністю:

-25 % у зв'язку з хронічним професійним захворюванням
первинно;

-15 % у зв'язку
з трудовим каліцтвом від 15.08.1994 року повторно, безстроково (а. с. 8).

Суд першої
інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди у зв'язку з втратою професійної працездатності у розмірі 15% у
зв'язку трудовим каліцтвом в результаті виробничої травми, яку позивач отримав
у 1994 році. Оскільки Закон України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності", відповідно з яким страхові виплати
здійснює Фонд, набрав чинності з 01.04.2001 року, а нещасний випадок стався до
зазначеної дати, у позивача не виникло право на відшкодування моральної шкоди з
Фонду за травму, отриману у 1994 році.

Разом з тим,
встановивши зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у
позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з
ушкодженням здоров'я в результаті хронічного професійного захворювання,
встановленого в нього у 2006 році. Посилаючись на ст.ст. 21, 28, 34 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які потягли втрату
працездатності", стягнув з Фонду на користь позивача 7500 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Однак з таким висновком суду повністю погодитись не
можна, оскільки він не відповідає нормам матеріального права, що згідно до ст.
309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового
рішення по суті позовних вимог.

Відповідно
до п.27 ст.77 Закону України ,Про Державний бюджет України на 2006 рік" та
п.22 ст. 71 Закону України ,Про державний бюджет України на 2007 рік"
зупинено дію абзацу 4 статті 1 підпункту „є" пункту 1 частини першої ст.
21, частини З статті 28, частини 3 ст. 34 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
надвиробництві та профзахворювання, які потягли втрату працездатності".

Суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги ту
обставину, що призупинення дії закону так саме не дає підстав для його
застосування щодо правовідносин, які виникли після введення його в дію.

За таких обставин апеляційний суд визнає, що при
вирішенні справи судом першої інстанції неправильно застосовано норми
матеріального права в частині задоволення позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я умовами виробництва
після набрання чинності Закону України „ Про Державний Бюджет України на 2006
рік", положеннями якого призупинено дію закону щодо відшкодування
моральної шкоди застрахованим особам.

Таким
чином, позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, пов'язані з
ушкодженням здоров'я на виробництві після 1.01.2006 року, задоволенню не
підлягають.

Керуючись
ст.ст.307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Дзержинську задовольнити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 19 грудня 2006
року скасувати, ухваливши нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 в
позові до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області про відшкодування моральної шкоди.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення, однак може бути оскаржене протягом двох місяців з моменту
набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.