Справа №2-2293/06
РІШЕННЯ

Ім'ям України

12 березня 2007
року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого               -               судді                                КорнійцяМ.І

при
секретарі                                                                       Несин
О.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання договору дарування удаваною угодою та про визнання
договору довічного утримання недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить суд
визнати договір дарування ½  квартири АДРЕСА_1, укладений між нею та
ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Бориспільської міської державної
нотаріальної контори Меленою Т.К., та зареєстрований в реєстрі за № 2-827, -
удаваною угодою, укладеною з метою приховання договору довічного утримання,
визнати, що договір дарування ½  квартири
АДРЕСА_1, укладений між нею та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом
Бориспільської міської державної нотаріальної контори Меленою Т.К., та
зареєстрований в реєстрі за № 2-827, - є договором довічного утримання, договір
довічного утримання укладений між нею та ОСОБА_2 визнати недійсним, з підстав
невідповідності вимогам закону. Представники позивачки вказаний позов
підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення, представник
ОСОБА_3, присутній в судовому засіданні, - не заперечує.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явилася, про час та місце
розгляду справи повідомлена належним чином, в тому числі через засоби масової
інформації. Клопотання відповідача про передачу справи до іншого суду -
відхилене з підстав виключної підсудності даного спору Бориспільському
міськрайонному суду, за місцем знаходження нерухомого майна - спірної квартири.

Третя особа за
викликами суду не з"явилася.

Суд ухвалив слухати справу у відсутність відповідача і треьої особи, та
допустити заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Встановлено, що 12.05.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено
договір дарування ½  квартири АДРЕСА_1, посвідчений державним
нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Меленою Т.К.,
та зареєстрований в реєстрі за № 2-827 (а.с.5). У лютому 2007 року позивачці
виповнюється 70 років, що підтверджується титульною сторінкою паспорта
громадянина України (а.с.10). Чоловік позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, яке видано відділом РАГС
Бориспільського міського УЮ (а.с.9). Ні рідних, ні прийомних дітей позивачка не
має. Доходи позивачки складають 368 грн. 30 коп., що підтверджується довідкою №
247, яка видана Управлінням ПФУ у м.Бориспіль (а.с.8). Після нотаріального
посвідчення правочину відношення відповідачки до позивача змінилося, вона
перестала купляти позивачці продукти харчування, ліки, допомагати в її справх,
почала провокувати сварки та конфлікти.

За наведених обставин договір дарування, укладений між сторонами суд вважає
договором довічного утримання.

Згідно ст.235 ЦК
України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили, в звя'зку з чим відносини сторін
регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчиппли.

Згідно ст.ст.744, 749, 750 ЦК України, за договором довічного утримання набувач
зобов'язаний забезпечити відчужувана утриманням (доглядом) довічно, та поховати
його. Статтею 751 ЦК України передбачено, що щомісячне матеріальне
забезпечення, яке надається відчужувану підлягає індексації. З наведеного вбачається,
що обов'язки відповідачки, передбачені ст.ст.744, 749, 750 ЦК України, не
викладені у формі встановленій Законом.

Разом з тим, згідно ст.203 ч.4, ст.215 ч.1 ЦК України,
недотримання сторонами форми правочину, встановленої Законом є підставою для визнання
його недійсним.

Відповідно до ст.216 ЦК
України, у разі недійсності правочину кожна з сторін зобов'язана повернути
іншій стороні все одержане на виконання правочину.

З відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути держмито та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ, сплачених при
подачі позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.203, 215, 235, 744, 749, 750 ЦК України, ст.ст.
10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовільнити.

Визнати договір дарування ½  квартири
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який посвідчено державним
нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Меленою Т.К.,
та зареєстровано в реєстрі за № 2-827, - удаваною угодою, укладеною з метою
приховання договору довічного утримання.

Визнати, що договір дарування ½  квартири
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який посвідчено державним
нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Меленою Т.К.,
та зареєстровано в реєстрі за № 2-827, - є договором довічного утримання.

Договір довічного утримання укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнати
недійсним.

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 ½
спірної квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 51 грн. держмита та
30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ,
сплачених при подачі позову.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 (десяти) днів з дня
проголошення з наступною подачею апеляційної скарги протягом 20 (двадцяти) днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.