РІШЕННЯ                                                              №2-46-07

ІМ'ЯМ            УКРАЇНИ

27.03.2007р. Вільнянський районний суд Запорізької
області в складі головуючого судді Черненко Л.І., при секретарі Тарасової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Вільнянськ справу
Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Калініна» до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальних збитків,

встановив:

Позивач звернувся до суду з заявою і пояснив наступне:
11.02.2000р. між позивачем та відповідачем на основі сертифікатів було укладено
договір оренди земельної частки (паю) строком на 7 років.

У 2002р. ОСОБА_1.
одержав державний акт на право власності земельної частки, загальною площею
6.29 га, і звернувся до позивача з заявою про дострокове добровільне розірвання
цього договору.

Позивач розглянув цю заяву і запропонував йому
переукласти договір оренди на основі державного акту на землю на більш вигідних
умовах, але він відмовився. Протоколом №7 від 10.08.04р. правління СВК
«Калініна» відмовлено ОСОБА_1.
в достроковому розірванні договору оренди.

Позивач звернувся до суду і рішенням Вільнянського суду
від 17.12.2004р. було достроково розірвано договір оренди .

Ухвалою апеляційного суду від 25.06.05р. це рішення
Вільнянського суду було скасовано і постановлено нове рішення, яким ОСОБА_1. було відмовлено
в достроковому розірванні договору, яке набуло чинності негайно. Ухвалою
Верховного Суду України це рішення апеляційного суду було залишено без змін.

Ігноруючи ці рішення без погодження з правлінням
кооперативу «Калініна» весною 2005р. ОСОБА_1.
передав свою землю третім особам, які там посіяли урожай і зібрали його, а
кооперативу було цими діями завдано матеріальної шкоди.

Таким чином ОСОБА_1.
порушив умови договору оренди своїми діями позбавив СВК «Калініна»
використати цю землю згідно умов договору.

Відповідно до ст..611 ЦК України в разі
порушення умов договору наступають наслідки у вигляді неустойки та
відшкодуванні матеріальної шкоди у вигляді неодержаного прибутку.

Загальна площа паю становить 6.29 га, середня врожайність соняшника
становить за 2005р. 12.11. цнт/га, середня реалізаційна біржова ціна становила
110 грн./цнт, з урахуванням цього збитки складають 8 379, які позивач просить
стягнути з відповідача, а також стягнути державне мито, та за технічне
забезпечення судового процесу- 83.79грн.та 30грн.

Відповідач позов не визнав і його представник суду пояснив, що 11.02.00р.
між позивачем і відповідачем був укладений договір оренди земельної частки
(паю). 16.08.02р. ОСОБА_1.
отримав державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до перехідних положень Земельного Кодексу
України сертифікат на право на земельну частку (пай) на основі якого було заключено договір оренди,
втратив свою чинність з моменту отримання державного акту. ОСОБА_1. одержав право
реалізувати своє право власності на земельну ділянку і відмовився переукласти
договір оренди з позивачем, оскільки той не виконував свої обов»язки за
договором стосовно орендної плати, орендну плату не доплачував, розрахунки
проводив неякісними продуктами.

Позивач до суду з приводу примусового переукладання договору
з ОСОБА_1. не
звертався, тому ОСОБА_1. уклав
договір оренди цієї земельної ділянки з ТОВ «Прогрес-Агро»,   ,

Крім того позивач не довів суду суму спричинених збитків і чому вона
розрахована саме з приводу не посіяного подсолнуха,
а не якоїсь іншої культури.

ОСОБА_1. повністю підтримав свого представника і просить суд в
позові відмовити.

Суд , заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

11.02.2000р. між позивачем та відповідачем було укладено
договір оренди земельної частки (паю)

строком на 7 років з 11.02.2000по 10.05.2007р.

Згідно п.п.2.3 розділу 2 цього договору сторони не мають
права відмовитись від виконання умов цього договору в односторонньому порядку.
Згідно розділу 4 договору у разі відсутності взаємної згоди

сторін щодо зміни його умов та його
дострокового розірвання на вимогу однієї із сторін, ці су перечення
розглядаються судом.

У 2002р. ОСОБА_1. одержав
державний акт на земельну частку (пай).

Рішенням правління СВК «Калініна» у достроковому розірванні договору оренди
йому було відмовлено, у зв»язку з чим він звернувся до суду. Рішенням
Вільнянського райсуду 17.12.04р.
його позов було задоволено і розірвано договір оренди. Рішенням апеляційного
суду Запорозької області від 25.06.05р. вказане рішення було скасовано і
постановлено нове рішення про відмову ОСОБА_2.
в достроковому розірванні договору оренди.

Рішення набрало
чинності негайно.

Ухвалою
Верховного Суду України рішення апеляційного суду залишено без змін.

Таким чином договір оренди землі між СВК «Калініна» та ОСОБА_1. продовжує діяти
по цей час і відмовлятись від його виконання в односторонньому порядку сторони
не мають право до закінчення терміну його дії.

ОСОБА_1., завідомо
знаючи , що рішення Вільнянського суду від 17.12.200р. було позивачем
оскаржене, будучі усвідомленим, що за його позовом судові процеси в
апеляційному суді, потім у Верховному суді України були продовжені, і в
результаті йому було відмовлено в достроковму розірванні договору, 18.04.2005р.
уклав договір оренди на цю ж земельну ділянку з ТОВ «Прогресс-Агро», порушивши
умови договору оренди з СВК «Калініна», який збирався у 2005р. посіяти на цій
землі подсолнух.

Загальна площа
паю складає 6.29 га.

Згідно ф.№29 середня врожайність соняшника за 2005р. складає 12.11. гнт/га,
згідно інформації про стан цін на біржовому ринку в Запорізькій області на
2005р. середня біржова ціна на соняшник становила 1 Югрн.за 1 центнер.

Таким чином суд зважає, що розрахунок збитків, нанесених позивачу в сумі 8
379грн.знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і оскільки відповідачем
були порушені умови договору , суд керуючись ст.ст.. 57-60 ЦПК України, ст..22,
611, 623 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги
СВК «Калініна» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
сільськогосподарського кооперативу «Калініна» матеріальну шкоду в розмірі 8
379грн.та судові витрати в сумі - 83,79грн. за державне мито і ЗОгрн.за
технічне забезпечення судового процесу.

Рішення може бути оскаржене до запорізького апеляційного
суду протягом 20 днів з дня подачі заяви, яка може бути подана протягом 10 днів
з дня проголошення рішення.