У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 року                                                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                     Григор'євої
Л.І.,

Балюка М.І.,                       Данчука
В.Г.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма
“Олімпекс ЛТД” до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус
Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права
власності на квартиру, стягнення штрафу, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс
ЛТД” про визнання недійсним попередніх договорів і додаткових угод, за касаційною
скаргою товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма
“Олімпекс ЛТД” на рішення апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2005 року товариство з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) “Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс ЛТД”
звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2. про зобов'язання його укласти договір
купівлі-продажу квартир АДРЕСА_1

У подальшому ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс
ЛТД” доповнило свої позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2. штрафу за
безпідставне ухилення від укладення двох основних договорів купівлі-продажу
квартир АДРЕСА_1, у розмірі 1 000 000,00 грн., а також змінило вимоги щодо
предмету спору, а саме: просило визнати за ТОВ “Виробничо-комерційна фірма
“Олімпекс ЛТД” право власності на указані квартири.

У квітні 2005 року ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом
до                    ОСОБА_2., ТОВ
“Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс ЛТД” про визнання недійсним попередніх
договорів купівлі продажу квартир АДРЕСА_1 та додаткових угод до зазначених
договорів                             від
6 листопада 2004 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18
жовтня 2006 року позов ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс ЛТД”
задоволено та постановлено визнати право власності на квартири АДРЕСА_1 за ТОВ
“Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс ЛТД”. Стягнути з ОСОБА_2. на користь ТОВ
“Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс ЛТД”                  1 000 000 грн. Стягнути з
ОСОБА_2. та ОСОБА_1 на користь ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс ЛТД”
судові витрати в сумі по 850 грн. з кожного. У зустрічному позові ОСОБА_1 до
ОСОБА_2., ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс ЛТД” про визнання
недійсними попередніх договорів і додаткових угод - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2007
року рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2006 року
скасовано та у справі ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ
“Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс ЛТД” відмовлено. Позов ОСОБА_1 задоволено
та постановлено визнати недійсним попередній договір, укладений між ОСОБА_2. та
ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс ЛТД” щодо зобов'язання сторін укласти
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, посвідчений 11 жовтня 2004 року
приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3.,
реєстраційний № 9650, та додаткову угоду до цього договору, посвідчену 6
листопада 2004 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3., реєстраційний № 11266. Визнати недійсним
попередній договір, укладений між ОСОБА_2. та ТОВ “Виробничо-комерційна фірма
“Олімпекс ЛТД” щодо зобов'язання сторін укласти договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_3 посвідчений 11 жовтня 2004 року приватним нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_3., реєстраційний № 9649 та додаткову угоду
до цього договору, посвідчену 6 листопада 2004 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3., реєстраційний №
11267.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду апеляційної
інстанції, ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс ЛТД” подало касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване
судове рішення скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Скасовуючи рішення Печерського районного суду м. Києва
від 18 жовтня 2006 року та постановляючи нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог ТОВ “Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс ЛТД” про визнання
права власності на квартири та стягнення штрафу відмовлено; позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2. про
визнання недійсним попередніх договорів та додаткових угод задоволено, апеляційний
суд виходив із того, що ОСОБА_2. відмовився від укладення основного договору
купівлі-продажу квартир із-за односторонньої зміни умов оплати вартості квартир
шляхом зарахування зустрічних вимог по поверненню ним грошових коштів,
отриманих за договором позики, оскільки строк повернення цих коштів наступить
лише 1 січня 2008 року та 31 грудня 2012 року, у наслідок                          чого 30 березня 2005
року між сторонами не були укладені основні договори.

Крім того, ОСОБА_2 укладено договори без згоди співвласника квартир - ОСОБА_1

Проте з такими
висновками апеляційного суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов їх без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування
обставин справи, прав та обов'язків сторін у даних правовідносинах, неправильно
застосувавши норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

У порушення названого закону суди не з'ясували природу
укладених спірних попередніх договорів між ТОВ “Виробничо-комерційна фірма
“Олімпекс ЛТД” та його учасниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1., не дослідивши правовстановлюючі документи товариства,
тоді як у відповідності до ст. 11 Закону України “Про господарські товариства”
від 14 жовтня 1992 року № 2692 - ХІІ (з наступними змінами) рішення загальних
зборів є обов'язковим для виконання всіма учасниками.

У супереч вимогам ст.ст. 10, 60, 112 ЦПК України суди
даній обставині не дали належної оцінки.

Крім того, умовами спірних договорів (п. 2 ) передбачено
право другої сторони звернутися до суду з вимогою про примушення до укладення
основного договору та стягнення штрафу до сторони, яка необґрунтовано
ухиляється від укладення основного договору.

На вимогу ч. 2 ст. 635 ЦК України апеляційний суд не
з'ясував об'єктивну причину неукладення основних договорів ОСОБА_2 та ОСОБА_1., чи обґрунтовано ухилялась друга сторона від укладення
основного договору, тоді як укладаючи попередні договори ОСОБА_2. та ОСОБА_1. знали про необхідність
надання нотаріально посвідченої згоди на це, так як спірні квартири є спільним
майном.

Разом з тим, у п. 2 попередніх договорів від 11 жовтня
2004 року  передбачено, що в разі
неукладення основних договорів друга сторона повинна сплатити першій штраф за
кожний неукладений договір.

Апеляційний суд даній обставині не дав оцінки та
скасовуючи рішення районного суду в цій частині не надав ніяких мотивів.

Оскільки обставини справи встановлені з порушенням норм
матеріального та процесуального права, то рішення судів не можуть залишатися в
силі, а справа у відповідності до вимог ст. 338 ЦПК України підлягає
направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338   ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю
“Виробничо-комерційна фірма “Олімпекс ЛТД” задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 31 січня 2007 року
та рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2006 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук