Справа  2-95307
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

15 лютого
2007 року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі головуючого
судді - Бондаренко Г.М.

при
секретарі - Муравської О.С.

адвокатів
- ОСОБА_1

- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду м. Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_3  до ОСОБА_4
про розірвання договіра довічного утримання  , суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду
з позовом , в якому просить суд
розірвати  договір  довічного утримання  від 16
липня 2002 року , який  вона
заключила  з  ОСОБА_4.

У
відповідності  до  ст.755 ЦК України   , договір довічного  утримування
може бути  розірваний  за рішенням
суду , на вимогу  відчуждателя , у
випадку невиконання або неналежного виконання набувачем  своїх обов'язків , незалежно від  його вини .

Позовні вимоги мотивовані
тим, що  вона  16 липня 2002 року  склала договір  довічного утримання  з відповідачкою .

Відповідно до
пункту  № 1  договіру , позивачка передала у
власність  відповідачці  квартиру
АДРЕСА_1, замість відповідачка
відповідно до п.4 договіру , взяла на
себе зобов'язання  довічно утримувати
позивачку, забезпечувати її одягом, харчуванням , оглядом , необхідною
допомогою . Після укладання договіру надавала гроші  у розмірі 50 гривень ,  два роки у розмірі 70 гривень , останній час
у розмірі  80 гривень . Однак належного
догляду за позивачкою  не здійснювала, у
зв'язку із чим позивачка хоче розірвати договір довічного утримування  з відповідачкою   та не заперечує сплатити відповідачки  5 000 гривень
за частково надану  допомогу .

Відповідачка у  судовому
засіданні  позов визнала та
пояснила, що згідно щоб  суд розірвав
договір довічного утримування , та
позивачка сплатила їй 5 000 гривень
які вона затратила на утримання
останньої.

Суд
вислухавши сторони ,  свідків, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню  по наступних підставах.

Як
встановлено  судом   16 липня 2002 року   ОСОБА_3 уклала договір довічного утримування
з   ОСОБА_4.

Згідно
пункту  № 1  договіру ,
позивачка передала у власність
відповідачці  квартиру  АДРЕСА_1 ( а.с.10).

Згідно  п. 4 договіру , відповідачка  замість
взяла на  себе зобов'язання  довічно утримувати позивачку, забезпечувати
її одягом, харчуванням , оглядом , необхідною допомогою .

Згідно
пояснень позивачки у судовому засіданні
ОСОБА_4  умови договору не
виконувала, а саме   не надавала
необхідної допомоги ОСОБА_3  , не забезпечувала
одягом  , продуктами , необхідними ліками
.

Тому що
позивачка  перебуває в похилому віці  та відповідачка не виконувала умов договіру у
повному обсязі, то  позивачці доводилося  звертатися
неодноразово з проханнями до сусідів .

Крім того у
матеріалах  справі є заяви свідків  ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,  ОСОБА_8 які свідчать про те, що
відповідачка  своїх зобов'язань за
договором не  виконує  , та
тому що  позивачка не має родичів
,то  вони будучи сусідами  останньої , надають їй необхідну допомогу .

Так  само  і
у судовому засіданні вищевказані
свідки  пояснили , що  відповідачка
не   виконувала своїх зобов'язань
за договіром   довічного  утримування .

Відповідачка
та її представник у судовому засіданні
не суперечили проти розірвання договіру довічного утримування .

Суд приходить
до висновку , що  ОСОБА_4  тривалий час
не виконувала в повному обсязі
своїх зобов'язань  за договором
довічного утримування  і його  слід розірвати  .

На підставі
викладено  та керуючись  ст. 755 ЦК України,  ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_3  задовольнити .

Розірвати  договір
довічного утримання  від 16  липня 2002 року ,  укладений
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Рішення може бути
оскаржене в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський суд у порядку та
строки передбачені ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя: