overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-788/2007 р.
РІШЕННЯ іменем України

"19" березня 2007 р.                   Богородчанський районний суд
Івано-Франківської

області в складі
головуючого - судді
Круль І.В.

секретаря  -
Макарової О.С. з участю позивачки -       ОСОБА_1 розглянувши у відкритому
судовому засіданні суду в місті Богородчани справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив: ОСОБА_1
звернулася із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим,
що життя з відповідачем не складається, через те, що він зловживає спиртними
напоями, вчиняє в сім'ї скандал. Просить шлюб розірвати.

В судовому
засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що їх шлюб не склався. З
відповідачем не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин. В шлюбі у
них народилися троє дітей, двоє з яких повнолітні, один син помер. Шлюб носить
формальний характер. Примирення між ними не відбулося.

Відповідач в
судове засідання не з"явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи
у його відсутності, позов визнав, розлучатися бажає, з дружиною не проживає вже
5 років має іншу
сім"ю.

Заслухавши
пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в
судовому засіданні сторони припинили спільне проживання в зв"язку з
постійними скандалами в сім'ї, проживають окремо, миритися не бажають, обоє
згідні на розірвання шлюбу.

При таких
обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення.

На підставі
ст.ст. 110, 112 Сімейного
Кодексу України , керуючись
ст.ст. 213, 215 ЦПК
України, суд

вирішив :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1, зареєстрований 06 листопада 1976 року в Гутівській сільській раді,
Богородчанського району, Івано-Франківської області, актовий запис НОМЕР_1,
розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути держмито з ОСОБА_1 в розмірі одного
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, звільнити від оплати ОСОБА_2

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. В разі подачі
заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подана протягом 10
днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення подається
протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

06 липня 2007 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 січня 2007
року та ухвалу апеляційного  суду
Харківської області від 22 травня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - приватний нотаріус ОСОБА_5., ОСОБА_6
про скасування генеральної довіреності, визнання недійсними договорів
купівлі-продажу квартири, 32/100 частини жилого будинку з надвірними будівлями
та автомобіля,

в с т а н о в и в:

У вересні 2005 року ОСОБА_7. звернувся із зазначеним позовом, посилаючись
на те, що відповідачі внаслідок зловмисної домовленості використовуючи його
хворий стан, оформили від його імені генеральну довіреність на управління та
розпорядження його майном, а також договори відчуження майна. Просив скасувати
генеральну довіреність, визнати недійсними договорів купівлі-продажу квартири,
32/100 частини жилого будинку з надвірними будівлями та автомобіля.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7. помер. ІНФОРМАЦІЯ_2 ухвалою суду провадження у справі
було зупинено. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 в якості правонаступника і сторони у справі
в позовній заяві просила задовольнити свої вимоги відносно спірного майна.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 січня 2007
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22
травня 2007 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Після набрання
рішення законної сили скасувати забезпечення позову, а саме: скасувати арешт на
квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2.; на
32/100 частини будинку за адресою: АДРЕСА_2 що належить на праві власності
ОСОБА_7., накладений ухвалою суду від ІНФОРМАЦІЯ_4 та на автомобіль “Москвич
АЗЛК-2140”, 1986 року випуску, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4,
накладений ухвалою суду від ІНФОРМАЦІЯ_5

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені рішення суду,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - приватний нотаріус
ОСОБА_5., ОСОБА_6 про скасування генеральної довіреності, визнання недійсними
договорів купівлі-продажу квартири, 32/100 частини жилого будинку з надвірними
будівлями та автомобіля.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України
В.І. Гуменюк
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

06 липня 2007 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
АТЗТ “Червоний Жовтень” на рішення апеляційного суду Харківської області від 17
квітня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до АТЗТ “Харківський
машинобудівельний завод “Червоний жовтень” про стягнення заробітної плати та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з
відповідачем перебувала в трудових відносинах з ІНФОРМАЦІЯ_1.ІНФОРМАЦІЯ_2 вона
вийшла на роботу після декретної відпустки, однак була відправлена в період з
ІНФОРМАЦІЯ_3 в неоплачувану відпустку, у зв'язку з відсутністю обсягу робіт.
Вважає, що має місце простій, який повинен бути оплачений у розмірі 2/3 частини
від суми щомісячної заробітної плати. Просила стягнути з відповідача на свою
користь грошову компенсацію за невиплату заробітної плати протягом 45 місяців у
розмірі      1 080 грн. 25 коп., грошову
компенсацію за недоотриману частину заробітної плати у розмірі 125 грн. 18 коп.
та 1 185 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 2 лютого 2007 року позов
задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 224 грн. 21 коп. не
отриману та недоотриману заробітну плату, 3 320 грн. у рахунок відшкодування
моральної шкоди, 697 грн. 60 коп. вартість судової економічної експертизи.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 квітня 2007 року
рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 2 лютого 2007 року змінено.
Стягнуто з відповідача на користь позивача 51 грн. 49 коп. невиплачену
заробітну плату, 500 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій
частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі АТЗТ “Червоний Жовтень” просить скасувати
ухвалене рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за
позовом. ОСОБА_1 до АТЗТ “Харківський машинобудівельний завод “Червоний
жовтень” про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України
В.І. Гуменюк
РІШЕННЯ                                                  №
2-473/07

ЇМ' ЯМ                УКРАЇНИ

29.01.2007р. Вільнянський районний суд Запорізької області в складі
головуючого судді Черненко Л.І., при секретарі Тарасовій О.М.., розглянувши у
відкритому судовому засіданні м.Вольнянска цивільну
справу за позовом Вільнянського ОВУЖКГ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
по квартирній платі та комунальним послугам,

Встановив:

Позивач звернувся до суду із заявою вказуючи на те, що у відповідності з договором від 23.07.1998 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 і повинен своєчасно здійснювати оплату за користування жилим приміщенням та наданими послугами з
теплопостачання. Однак відповідач не виконує умови договору
та ухиляється від сплати за надані їй послуги, в зв'язку з чим станом на
01.10.2006р. виникла заборгованість в сумі - 2883,34 грн..

В судовому засіданні представник позивача наполягає на своїх позовних
вимогах та просить суд стягнути з
відповідачки заборгованість в сумі - 2883,34 грн., а також витрати по оплаті інформаційно технічного забезпечення в розмірі - 30 грн. на користь Вільнянського ОВУЖКГ та державне мито в
розмірі - 51 грн. на користь держави.

Відповідач
неодноразово не з'являлася в судове засідання, хоча про день, місце та час
слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими
повідомленнями.

Зважаючи на те,
що суд не має відомостей про причини неявки відповідача, суд відповідно до ч.4
ст.169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній
даних та доказів, тобто згідно до ч.І ст.224 ЦПК України ухвалити заочне
рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що його вимоги
є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються наданими
суду доказами: зворотною відомістю особистого рахунку, довідкою про стан сім'ї
та іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 88, 169, 224, 226, 228, 233 ЦПК України, ст.ст. 64, 66, 68
ЖК України, ст..
1166 ЦК України суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вільнянського ОВУЖКГ заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам в розмірі - 2883,34 грн., а також витрати по оплаті інформаційно
технічного забезпечення в розмірі - 30 грн. на користь позивача, та державне мито в розмірі 51 грн. на користь держави.

Заочне рішення
підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в
судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази
на які він посилається мають істотне значення для справи.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідачки.

Заяву про
перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення
набирає законної сили згідно загального порядку, якщо не буде подано заяву про
його перегляд.

СУДДЯ:                                                                                              Л.І.
ЧЕРНЕНКО

Рішення   набуло чинності   08.02.2007р.   має
силу  Закону  України
та  підлягає

виконанню.

СУДДЯ:   Л.І. ЧЕРНЕНКО

ВІРНО:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2007 року                                                                                                       м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого -
Левенця Б.Б.

суддів -
Галушко Л.А., Плавич
Н.Д.

при секретарі -
Кодінцевій С.В.

за участі
відповідачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на подачу апеляційної скарги на
ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від ІНФОРМАЦІЯ_1 року про залишення позовної заяви
без розгляду по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки в натурі, -

встановила:

Ухвалою
Суворовського районного суду м. Одеси від ІНФОРМАЦІЯ_1
року, позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку із повторною неявкою
позивачів до суду.(а.с. 133)

ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивачі звернулися із заявою
про поновлення строку і апеляційною скаргою, зазначаючи при цьому, що у
судовому засіданні участі не приймали, оскільки не були повідомлені про
слухання справи (а.с.135,136).

Відповідачка та її представник заперечували проти
задоволення заяви.

Інші особи були
повідомлені належним чином про розгляд заяви, про що у справі є
докази(а.с.141-145) до суду не прибули про причину неявки не повідомили.
Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 73 ЦПК України така
неявка не перешкоджає розглядові заяви про поновлення строку.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів дійшла висновку,
що заява позивачів про поновлення процесуальних строків на оскарження вказаного
рішення суду підлягає задоволенню за наступних підстав:

Згідно з ч. З
ст. 294 ЦПК
України апеляційна скарга, подана після закінчення строків, встановлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка їх
подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до
ст. 73 ЦПК
України суд поновлює строк, встановлений законом, за клопотанням сторони чи
іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Право доступу до
суду апеляційної інстанції у тому числі, для оскарження рішення суду є
невід'ємною частиною права на справедливий судовий розгляд, законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції       повинна бути    перевірена судом

Справа № 22ц -1401/2007

Головуючий у
першій інстанції - Бузовський
В.В..                                  Категорія
ЦП:   5

Доповідач - Левенець Б.Б.

апеляційної інстанції, так як позбавлення учасника
процесу права на оскарження -
є порушення ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав та основних свобод людини, яка є частиною
національного законодавства України.

Керуючись ст.ст.
73, ч. З ст.
294, 313, 315, 317 ЦПК
України, судова колегія ,-

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 -задовольнити і
поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м.
Одеси від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа №2-231/2007
Рішення

іменем України

07 березня 2007 року

Новоукраїнський районний суд
Кіровоградської області в складі:

Головуючого................................................. А.В.
Загреби

при секретарі............................................... І.В.
Лозовій

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вони з відповідачкою уклали шлюб. Від
подружнього життя дітей не мають. Вказавши, що сімейне життя не склалося з
причини того, що не зійшлися характерами та через різні погляди на життя в
результаті чого в сім'ї постійно виникали сварки. Шлюбні відносини з
відповідачкою припинені.

Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав в іювцому обсязі.

Відповідачка про час і місце судового засідання
повідомлялася належним чином,причини неявки суду не повідомила,Зі згоди
позивачка суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб
ІНФОРМАЦІЯ_1 в Рівнянській сільській раді,Новоукраїнського району,
Кіровоградської області, актовий запис НОМЕР_1, що підтверджується довідкою
РАЦС (а.с. 5). Від шлюбу дітей не мають . На даний час сторони разом не
проживають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне
проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного
з подружжя та їхніх дітей.

Спору про поділ майна не має.

Витрати пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в
органах РАЦС покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 213,215 ЦПК України, ст. ст. 105, 109
Сімейного кодексу України, суд,-

Вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований
ІНФОРМАЦІЯ_1 в Рівнянській сільській раді,Новоукраїнського району,
Кіровоградської області, актовий запис НОМЕР_1.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з
ОСОБА_1. 17 грн.а ОСОБА_2. від сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею
копій до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня
отримання того копії.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

31
cерпня 2007 року                                                              м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі :

головуючого     -                  Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                   Барсукової В.М.,

Патрюка М.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного
нотаріуса ОСОБА_4, приватного нотаріуса ОСОБА_5, Рівненського бюро технічної інвентаризації,
Рівненського міського управління житлового господарства про визнання недійсним
доручення, наказу про приватизацію, свідоцтва про право власності та договору
купівлі-продажу квартири,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 25 вересня 2006 року, позов задоволено. Визнано
недійсними: доручення ОСОБА_1 видане ОСОБА_2, посвідчене приватним нотаріусом
ОСОБА_4 19 липня 2003 року; наказ управління комунального господарства
Рівненського міськвиконкому НОМЕР_1про приватизацію АДРЕСА_1; свідоцтво про
право власності від 08 липня 2003 року на вказану квартиру; договір
купівлі-продажу цієї квартири, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований
приватним нотаріусом ОСОБА_5

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 27 грудня 2006 року рішення суду першої інстанції
змінено в частині підстави задоволення позову. Позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено на підставі норм Цивільного кодексу України 1963 року, які
регулювали спірні правовідносини в 2003 році; в решті рішення суду першої
інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на його необґрунтованість та порушення норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги
не дають підстав для висновку, що при розгляді справи суд неправильно
застосував норми процесуального права, які передбачені ст. 338 ЦПК України, як
підстави для зміни або скасування судових рішень. Наведені у касаційній скарзі
доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення апеляційного суду
Рівненської області від 27 грудня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

В.М. Барсукова

М.В. Патрюк
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 серпня 2007 року                                                                     м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Лященко Н.П., Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Комунальний центр соціальної та медичної
допомоги одиноким непрацездатним громадянам “Турбота”, про позбавлення права на
спадкування та скасування свідоцтв про право на спадщину,

в
с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року
ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом, зазначала, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом від 25 лютого 2005 року у її власність
перейшла 1/3 частина АДРЕСА_1, яка належала її сину ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 Крім неї власниками спірної квартири, відповідно до свідоцтв про
право на спадщину, є відповідачі.

Спадкодавець ОСОБА_4
був інвалідом 2 групи і отримував пенсію в розмірі 97 грн., у зв'язку з чим потребував
догляду та матеріальної допомоги. Відповідачі не надавали допомоги померлому
батькові, хоча мали таку можливість, тому він вимушений був звернутись до
відділу соціального захисту населення Чернівецької міської ради, а також
отримувати допомогу комунального центру соціальної та медичної допомоги одиноким непрацездатним
громадянам “Турбота”.

Посилаючись на викладене, просила
позбавити відповідачів права на спадкування майна померлого ОСОБА_4 та
скасувати їх свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Чернівці від                       21 листопада 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 24 січня
2007 року, позов задоволено. Позбавлено відповідачів права на спадкування майна
померлого ОСОБА_4 і скасовані їх свідоцтва про право на спадщину.

У
касаційній скарзі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 просять
зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Чернівці від                       21 листопада 2006 року
та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 24 січня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

Н.П.Лященко   Ю.В.Прокопчук