Справа № 2-750/2007 рік
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді Бабича В.І., при секретарі Крушевській Л.Л., з участю сторін,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Бердичеві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка просить розірвати шлюб зареєстрований 24 червня 1994 року
Бердичівським міським відділом РАГС Житомирської області, актовим
записомНОМЕР_1, укладений
між нею та відповідачем, витрати, пов"язані з отриманням свідоцтва про
розірвання шлюбу, покласти на них двох, дитину просить залишити на її
виховання.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що їхні з
відповідачем сімейні відносини не склалися, тому що між ними відсутнє
взаєморозуміння, через що в сім"ї виникають сварки. На даний час вони
проживають в одній квартирі, але ніяких стосунків не підтримують. Позивачка
стверджує, що вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, а тому
вважає, що їх шлюб необхідно розірвати, оскільки налагодити сімейне життя
неможливо.

В попередньому судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві.
Пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями. З нового року зі стану
алкогольного сп»яніння не виходить. Жити з ним однією сім»єю вона не бажає.

Відповідач позов визнав повністю, з мотивами, наведеними позивачкою
погодився, не заперечив проти розгляду справи у попередньому судовому
засіданні.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч„ 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим
задоволенню, оскільки обставини, на думку суду, свідчать про неможливість
збереження шлюбу.

Відносно місця проживання дитини сторін, суд вважає за
необхідне залишити її проживати з матір'ю, так як вона   на даний момент проживає з

позивачкою і відповідач не заперечує проти цього.

Витрати
пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу суд вважає за необхідне
покласти на відповідача.

Таким чином,
визнання відповідачем пред'явлених у попередньому судовому засіданні позовних
вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.
111, 112 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 10,
11, 88, 209, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 зареєстрований 24
червня 1994 року Бердичівським
міським відділом РАГС Житомирської області, актовим записомНОМЕР_1, розірвати.

Доньку сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити
проживати разом з матір'ю -
ОСОБА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2, витрати пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в
органах РАЦС в розмірі -
17 гривень, а ОСОБА_1 від таких витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду в Житомирській області через Бердичівський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.