Копія                                                                                                    Справа № 2-64, 2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

08 жовтня 2007року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області

в складі:

головуючої
судді       -
Куцин В.М.

при
секретарі             - Кольвенко Г.Г.

з
участю адвоката     -ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Миргород

справу за позовом  ОСОБА_2, ОСОБА_3

до Миргородської філії ВАТ
Полтаваобленерго”

про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої споживачу послуг,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до
суду з позовом про відшкодування заподіяної їхньому майну матеріальної шкоди,
та моральної шкоди заподіяної позивачам в результаті надання відповідачем
послуг неналежної якості з електропостачання.

В обгрунтування позовних вимог
зазначали, що вони, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1.
01.07.2005 року ОСОБА_2 уклав договір № 31896 про користування електричною
енергією у вказаній квартирі з відповідачем.

Відповідно до договору, відповідач
(енергопостачальник) зобов'язався постачати власними мережами позивачу
(споживачу) електричну енергію у необхідних обсягах, відповідно до потужності
2.3кВт з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості.

31.05.2006 року, в той час коли
позивачі були відсутні в квартирі, стався обрив проводів електропостачання біля
будинку № 58 по вулиці Багачанській м. Миргорода, в результаті чого відбулося
перевищення сили електроструму мережі електропостачання, що викликало пожежу в
квартирі.

В результаті пожежі, яка сталася в
зв'язку з перенапругою в електромережі енергопостачальника, квартира позивачів
та предмети побуту та домашнього вжитку зазнали значних пошкоджень.

06.06.2006 року ОСОБА_2, як споживач
послуг з електропостачання на адресу відповідача направив претензію з вимогою,
відшкодування заподіяної шкоди в сумі 200000 гривень. Однак відповідач не бажає
відшкодовувати заподіяну шкоду, в зв'язку з чим позивачі змушені звернутися до
суду і просять стягнути з відповідача матеріальну шкоду, пов'язану з
пошкодження майна та опорядженням квартири на користь ОСОБА_2 - 114000 гривень,
на відшкодування моральної (немайнової) шкоди на користь кожного з позивачів по
100000 гривень і судові витрати в сумі 1030 гривень.

Ухвалою суду від 07.08.2006 року до
участі у розгляді справи притягнуто в якості співвідповідачів: відкрите
акціонерне товариство „Полтаваобленерго”, квартирно-експлуатаційний відділ
міста Полтава, військову частину А-1356 м. Миргород та в якості 3 осіб, які не
заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору: Міністерство оборони України
та Державне казначейство України (а.с.63-64 т.1).

В ході розгляду справи позивачі
уточнили позовні вимоги, згідно проведених судових експертиз і просили в
зв'язку з наданням неналежних послуг з електропостачання Миргородською філією
ВАТ „Полтаваобленерго”, в результаті чого виникла пожежа в їхній квартирі та
враховуючи, що повітряні електролінії на яких виник порив станом на 31.05.2006
року знаходилися на балансі в/ч А-1356, просили стягнути солідарно з
Миргородської філії ВАТ „Полтаваобленерго” та в/ч А-1356 - 120619грн. 21коп. -
матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 та 3657грн. 23коп. - судових витрат
понесених при зверненні до суду.

А також солідарно з вказаних
відповідачів на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 100000 гривень на відшкодування
моральної шкоди, оскільки в результаті пожежі, яка сталася з вини
енергопостачальника вони переносили і переносять тривалий час хвилювання,
нервові потрясіння, що негативно впливає на їхній стан здоров'я.

Моральні страждання посилюються
оскільки вони люди пенсійного віку змушені проживати у арендованому житлі,
нести витрати по сплаті за комунальні послуги у власній квартирі, яка зазнала
пошкоджень в результаті пожежі. Крім того і на даний час будинок де розташована
квартира позивачів не обладнаний заходами безпеки - „заземленням”, а повітряні
лінії електропередач знаходяться в неналежному стані.

Представник Миргородської філії ВАТ
„Полтаваобленерго”, позов не визнав, просила відмовити в його задоволенні за
безпідставністю.

Оскільки в позовній заяві позивачі
посилаються на редакцію ЗУ „Про захист прав споживачів”, який втратив чинність
на 31.05.2006 року.

Крім того позивачем не доведено
наявність дефектів у продукції (електроенергії), так як в матеріалах справи є
довідка відповідача, що електроенергія, яка подавалася ОСОБА_2 відповідала
параметрам якості, а даних які б спростовували цей факт не надано.

Також в ході судового розгляду
зважаючи на висновки судової комплексної електротехнічної та пожежно-технічної
експертизи, встановлено, що обрив нульового проводу електропередач 31.05.2006
року, біля будинку позивачів, спричинив виникнення пожежі в квартирі останніх,
обов'язок по утриманню яких покладено на в/ч А-1356, які і мають нести
відповідальність.

Відсутні також підстави для настання
цивільно-правової відповідальності філії так як недоведена наявність
протиправних дій, причинний зв'язок між збитками і протиправними діяннями та
вина філії ВАТ „Полтаваобленерго”.

Крім того розмір заподіяних збитків
завданих пожежею підтверджений неналежними доказами, оскільки висновок товарознавчої
експертизи зроблений без дотримання Інструкції про проведення та призначення
експертиз.

Позовні вимоги про стягнення
моральної шкоди є необґрунтованими, не підтверджені доказами і її розмір
суттєво завищений.

Витрати понесені позивачами на надання
правової допомоги при розгляді справи не підтверджені відповідними
розрахунками, та не зазначено, що правова допомога надавалася саме по цій
справі.

Не підтверджені належними доказами
витрати понесені позивачами на проживання в арендованому житлі, та витрати по
оплаті за комунальні послуги в квартирі позивачів.

На підставі вище викладеного та
враховуючи, що Миргородська філія ВАТ „Полтаваобленерго” не є юридичною особою
вважав, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Представник військової частини
А-1356, вважав, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Оскільки в/ч А-1356 не може нести
відповідальність за наслідки пожежі в квартирі позивачів, яка мала місце
31.05.2006 року, так як на час виникнення пожежі повітряні лінії електромереж
на яких виник обрив перебували на балансі Миргородської міської Ради, які були
передані їй на підставі акту прийому-передачі майна військових містечок № 22 та
№ 23, враховуючи, що вказаний акт був затверджений міським головою м. Миргорода
26.04.2006 року, відповідно до пунктів 10, 14, 15, 16 Порядку вилучення і
передачі військового майна Збройних Сил.

Висновок судової електротехнічної
експертизи, щодо належності повітряних ліній електропередач, де стався порив
31.05.2006 року, в/ч А-1356, вважає помилковим, оскільки експертом при
вирішенні цього питання не враховувалися акти прийому-передач військового майна
та рішення відповідні Миргородської міської Ради.

Виходячи з вищевикладеного просив
визнати військову частину А-1356 неналежним відповідачем і відмовити в
задоволенні позову, за безпідставністю.

Представник ВАТ „Полтаваобленерго”
просив відмовити в задоволенні позову про стягнення шкоди з Миргородської філії
ВАТ „Полтаваобленерго”, поскільки в ході судового розгляду справи не встановлені
будь-які протиправні дії, що потягли за собою порушення майнових прав
позивачів, їх причинний зв'язок між шкодою якої зазнали позивачі та вина з боку
Миргородської філії ВАТ „Полтаваобленерго”.

А також враховуючи, що в ході
судового засідання встановлено, що саме протиправні дії в/ч А-1356 щодо
належного утримання повітряних електроліній і стали причиною виникнення пожежі
в квартирі позивачів та потягли за собою негативні наслідки.

Представник
квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави, вважав, що відповідальність за
заподіяну шкоду повинна нести сторона, яка не дотрималася умов договору.

Представник позивачів, адвокат
ОСОБА_1, вважав позовні вимоги обґрунтованими, просив їх задовольнити. Оскільки
Миргородською філією ВАТ „Полтаваобленерго”, не дотримані умови договору про
надання послуг з електропостачання укладеного з позивачем ОСОБА_2, а в/ч А-1356
не утримувала в належному стані лінії електропередач, тому вони повинні нести
відповідальність за заподіяну позивачам матеріальну та моральну шкоду,
солідарно.

Представник Міністерства оборони
України, вважав обґрунтованою позицію представника в/ч А-1356.

Представник Державного Казначейства
України, в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про
розгляд справи в його відсутність (а.с.173-174 т.2).

Суд заслухавши пояснення сторін,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, експерта ОСОБА_7, дослідивши письмові докази
по справі встановив.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
власниками квартири АДРЕСА_1,  відповідно
до свідоцтва по право власності на житло від 03.12.1998 року (а.с.34 т.1).

Відповідач Миргородська філія ВАТ
„Полтаваобленерго” на підставі договору № 31896 від 01.07.2005 року про
користування електричною енергією укладеного з ОСОБА_2 надавала послуги з
електропостачання споживачам, позивачам по справі.

Відповідно до пункту 1.2 вказаного
договору, електропостачальник (відповідач по справі) філія  Миргородська ВАТ „Полтаваобленерго”, бере на
себе зобов'язання надійно постачати власними мережами  Споживачу ( в даному випадку позивачу ОСОБА_2)
електричну енергію у необхідних йому обсягах, відповідно до потужності 2,3 кВт
електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості.

Пунктом 4.3 цього ж договору
відповідач зобов'язався забезпечувати надійне постачання електричної енергії з
умовами ліцензії та даним  Договором та
гарантував безпечне користування послугами пов'язаними з електропостачанням, за
умови дотримання Споживачем правил безпечної експлуатації внутрішньої
електромережі, електроустановок та побутових електроприладів.

Однак відповідач не дотримався умов
вищевказаних, передбачених договором, і допустив перенапругу в мережі
електропостачання на будинки № 56, 58, 60 по вулиці Багачанській м. Миргорода,
що підтверджується актом опису подій, що стались 31.05.2006 року (а.с.27 т.1),
поясненнями свідків, висновком судової комплексної електротехнічної та
пожежотехнічної експертизи №3519/3817 від 20.06.2007 року що причиною пожежі в
квартирі АДРЕСА_1  31.05.2006 року стало
невиконання вимог державного стандарту, відповідно до якого максимальна напруга
в мережі споживача не повинна перевищувати 242В в сумарному часі дії 1,2 години
на добу, що виразилося у перенапрузі мережі електропостачання, внаслідок чого
відбулося спалахування блоку живлення телевізора та виникнення неконтрольованого
горіння (а.с.145-151 т. 2). А також підтверджується актом про пожежу від
31.05.2006 року (а.с.24 т.1).

В результаті невиконання умов
електропостачання, сталася пожежа в квартирі, яка належить позивачам, що
потягло пошкодження майна, побутової техніки, предметів повсякденного вжитку та
опорядження квартири.

Статтею 4 ЗУ „Про захист прав
споживачів”, передбачено право споживача під час придбання, замовлення або
використання продукції на належну якість продукції.

Крім того ч. 1 ст. 14 ЗУ „Про захист
прав споживачів” закріплено право споживача на те, щоб продукція за звичайних
умов її використання, зберігання і транспортування, була безпечною для його
життя, здоров'я, навколишнього природного середовища, а також не завдавала
шкоди його майну.

Стаття 16 вищевказаного Закону,
покладає обов'язок відшкодування шкоди завданої здоров'ю, життю або майну
споживача продукцією неналежної якості на виробника (виконавця), відповідно до
положень цього Закону, незалежно від дій або бездіяльності інших осіб, які
мають відношення до шкоди, що завдана продукцією неналежної якості.

Виходячи з вищевикладеного, суд
вважає, що матеріальна шкода завдана споживачеві послуг, позивачу ОСОБА_2,
завдана продукцією неналежної якості ( електроенергією параметрів вищих ніж
встановлено стандартом), підлягає стягненню з ВАТ „Полтаваобленерго”, оскільки
продукція неналежної якості була надана структурним підрозділом Миргородською
філією ВАТ „Полтаваобленерго”, який не є юридичною особою, в зв'язку з чим не
може самостійно нести матеріальну відповідальність.

Суд вважає обґрунтованими
вимоги  позивача ОСОБА_2 і підтвердженими
належними доказами матеріальні збитки заподіяні його майну в результаті пожежі:
пошкодження опорядження квартири НОМЕР_1, яка потребує ремонту та відновлення,
вартість якого відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи
№962 від 18.01.2007 року, становить 34 934 гривні (а.с.200-223 т.1) та
пошкодження побутової техніки, меблів, одягу, предметів та інших речей
домашнього вжитку, які відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи
та пояснень наданих суду експертом ОСОБА_7 не підлягають відновленню, і
становлять дійсну вартість з урахуванням проценту зносу, за виключенням
телевізора „Акай” (який не був предметом дослідження експерта) в розмірі 80 211
гривень 10 коп.

Оскільки позивачами не надано
належних доказів на підтвердження витрат понесених позивачами на аренду житла,
в зв'язку з неможливістю проживання у власній квартирі, після пожежі 31.05.2006
року, тому в задоволенні вимог про стягнення оплати за арендоване житло
необхідно відмовити за недоведеністю, а також в стягненні витрат за оплату
комунальних послуг в квартирі, що зазнала пошкоджень від пожежі і належить
позивачам.

Таким чином, позовні вимоги позивача
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню в
розмірі 115 142 гривні 10 коп.

Суд не може погодитися з твердженням
представника Миргородської філії ВАТ „Полтаваобленерго”, що вони не несуть
відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки повітряні лінії електромереж на
яких стався обрив проводів обслуговувала на 31.05.2006 року в/ч А 1356,
оскільки вказане твердження суперечить умовам договору № 31896 від 01.07.2005
року про користування електричною енергією між відповідачем та позивачем, де  в п. 1.2 відповідач зобов'язався „надійно
постачати власними мережами електричну енергію з гарантованим рівнем
надійності, безпеки і якості” (а.с.20 т.1).

Встановлені в ході судового розгляду
факти щодо причетності до заподіяних збитків позивачам третіх осіб свідчать про
право ВАТ „Полтаваобленерго” регресних вимог до осіб винних в заподіянні шкоди.

Суд критично оцінює позицію
представника Миргородської філії, щодо неналежності доказу, яким виступає
висновок товарознавчої експертизи, оскільки останній в порушення вимог ст. 131
ЦПК України, не надав і не просив суд сприяти в наданні  належних доказів на підтвердження своїх
заперечень, щодо вартості збитків
заподіяних в результаті
пошкодження предметів домашнього вжитку та меблів, одягу під час пожежі.

Подане клопотання після закінчення
з'ясування обставин справи і перевірки їх доказами, про призначення ряду
експертиз, суд розцінює, як намагання
затягти розгляд справи, а не встановити об'єктивну істину по справі,
оскільки воно подане без дотримання вимог закону, після відмови в ході судового
розгляду від проведення повторної товарознавчої експертизи, а також в порушення
термінів передбачених ст. 131 ЦПК України.

Суд вважає безпідставними твердження
представника в/ч А 1356, що відповідальність за заподіяну шкоду в результаті
пожежі, що виникла у квартирі позивачів ОСОБА_2 повинна нести Миргородська
міська Рада. Оскільки актом приймання-передачі військового майна від 26.04.2006
року, на який посилається представник військової частини, комісією по
прийманні-передач військового майна, в тому числі повітряних ліній
електропередач, на яких стався обрив, вносилася пропозиція прийняти у
комунальну власність міста будівлі і споруди та інженерні мережі військових
містечок № 22, 23, а рішенням п'ятої сесії п'ятого скликання Миргородської
міської Ради від 21.07.2006 року, прийнято у комунальну власність вказане
військове майно і передано безоплатно у власність ВАТ „Полтаваобленерго”
(а.с.139-144 т.1).

Тобто фактично і юридично вказане
військове майно перебувало на балансі міської ради 21.07.2006 року.

Відповідно до ст. 22 ЗУ „Про захист
прав споживачів”, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання
щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 4 вказаного Закону
передбачено право споживача на відшкодування моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках
передбачених законодавством.

Оскільки відповідач надав 31.05.2006
року неякісну продукцію (електричну енергію, параметри якої перевищували
установлені норми), яка є небезпечною для життя і здоров'я людей, в даному
випадку для позивачів по справі, суд вважає вимоги позивачів, про відшкодування
моральної шкоди ґрунтуються на законі і підлягають частковому задоволенню, з
урахуванням матеріалів справи, доказів наданих позивачами та зважаючи на
пенсійний вік позивачів та тривалість їх страждань, в сумі по 20 тисяч гривень
на користь кожного позивача.

Вказану суму суд вважає достатньою
для поновлення їх нормальних життєвих стосунків та нормалізації психологічного
стану.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
оскільки сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових
витрат при зверненні до суду, вказані витрати підлягають стягненню на користь
держави, пропорційно до задоволених позовних вимог - в розмірі 1159грн. 50коп.
судовий збір та на користь позивача ОСОБА_2 витрати понесені ним при зверненні
до суду в сумі 3383грн. 70коп. в тому числі 1000 гривень - за надання правової
допомоги (а.с.9 т.1), витрати пов'язані з проведенням експертиз (а.с.           т.2) - 2353грн. 70коп., 30 гривень -
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Твердження представника
Миргородської філії ВАТ „Полтаваобленерго”, щодо відсутності в матеріалах
справи достовірних даних про надання позивачу ОСОБА_2 правової допомоги
адвокатом ОСОБА_1 саме по цій справі є безпідставним оскільки спростовується
об'єктивними даними - квитанція № 2328, яка підтверджує отримання адвокатом
гонорару в сумі 1000 гривень була видана 12.07.2006 року (а.с.9 т.1) та була
приєднана до позову при зверненні до суду, адвокат ОСОБА_1 приймав участь у
всіх судових засіданнях по даному спору, що підтверджується протоколом та
журналом судових засідань.

Керуючись ст. 4, 14, 16 ЗУ „Про
захист прав споживачів” в редакції від 01.12.2005 року, ст.ст. 10, 11, 88, 208,
209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, задовольнити частково.

Стягнути з відкритого
акціонерного товариства „Полтаваобленерго” на користь ОСОБА_2 115142
гривні 10 копійок - матеріальної шкоди, заподіяної в результаті надання
продукції неналежної якості, 20000 гривень - моральної шкоди, 3383 гривні
70коп. - судових витрат, всього 138525 (сто тридцять вісім тисяч п'ятсот
двадцять п'ять) гривень 80 копійок; на користь ОСОБА_3 - 20000 (двадцять
тисяч) гривень - на відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_2
та ОСОБА_3, відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Стягнути з відкритого
акціонерного товариства „Полтаваобленерго” - 1159 (одну тисячу сто п'ятдесят
дев'ять) гривень 50 коп. - судовий збір на користь держави.

Рішення може бути апеляційно
оскаржене, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з
часу проголошення, та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з часу подачі
заяви до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайсуд,
або  подачі апеляційної скарги  в строк передбачений для подачі заяви.

Суддя: / підпис /

«Оригіналу відповідає»:

Суддя Миргородського

міськрайонного суду

Полтавської області                                                                                   В.М.Куцин