РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23.01.2007р.Дзержинський районний суд М.ХАРКОВА У складі:

головуючого-судді Гайдук Л.П.

При секретарі Говор Л.О. РОЗГЛЯНУВ У ВІДКРИТОМУ СУДОВОМУ
ЗАСІДАННІ ЦИВІЛЬНУ СПРАВУ ЗА ПОЗОВОМ ОСОБА_1до
Харківського національного університету ім.Каразіна про зняття дисциплінарного
стягнення

ВСТАНОВИВ:

14.04.2006р.
позивачка ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова з
позовом до Харківського університету ім..Каразіна про зняття дисциплінарного
стягнення.

Свої позовні вимоги позивачка
мотивує тим, що вона працює у відповідача на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1. 16.02.2004року їй було оголошено
керівництвом університету догану у зв'язку з запізненням
28.01.2004року року на роботу на 15
хвилин. Даний наказ вона вважає незаконним оскільки
вона на справді на роботу не запізнювалась, пояснення написала оскільки не
переконалась що вона дійсно запізнилась на роботу бо в неї був відсутній
наручний годинник а коли написала пояснення та вийшла з кабінету завідуючого
гуртожитком то побачила на годиннику що вона не спізнилась и вийшла на роботу своєчасно й написала інше пояснення де
вказала що на роботу не спізнювалась. Вона була ознайомлена з проектом наказу
про накладення на неї стягнення у виді догани, оскільки даний наказ не був
належним чином завірений та на ньому був відсутній підпис керівництва ,а про те
що на неї дійсно було накладено стягнення вона дізналась з
апеляційної скарги відповідача, поданої 6.02.2004року на рішення Дзержинського
суду м. Харкова від 12.01.2006року по цивільній справі за її позовом до
університету.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити
та наказ від 16.02.2004 року
визнати незаконним та дисциплінарне стягнення зняти.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити з підстав пропуску строку
для звернення до суду позивачки, бо вона належним чином була повідомлена та
ознайомлена з наказом від 16.02.2004року про накладення на неї дисциплінарного стягнення ,а також вона дійсно
спізнилась на роботу про що було подано доповідну записку на
ім'я   проректора університету директора
студмістечка ОСОБА_2 та пояснювальна записка ОСОБА_1 де вона не заперечувала
даний факт.

Суд,вислухавши
сторони, вивчивши матеріали справи вважає позовні вимоги не підлягаючими
задоволенню.

Наказом № НОМЕР_1 від 16.02.2004року на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ХНУ ім.Каразіна накладено дисциплінарне стягнення у
вигляді   догани за запізнення на роботу
28.01.2004року на 15 хвилин. 17.02.2004 року позивачка ОСОБА_1 була ознайомлена з копією
даного наказу та не була з ним згідна про що свідчить її власноручний підпис на
ньому.

Згідно ч.І
ст.233 КЗпП України працівник може звернутись із заявою про вирішення трудового
спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права.

Позивачка ОСОБА_1 була сповіщена про
наказ про оголошення догани т а своєчасно не оскаржила
його тому пропустила вищевказаний термін для звернення до суду.

Таким чином, суд не може прийняти
до уваги що позивачка дізналась про наказ про накладення на неї стягнення  з апеляційної скарги у лютому 2006 року ,оскільки є її власноручний підпис що вона знайома з
оголошеною доганою 17.02.2004р. не згідна з даним наказом про оголошену догану.
Доводи позивачки про те, що вона вважала на справді що це
тільки проект наказу а не сам наказ бо він не був належним чином оформлений та відсутній підпис проректора суд не
може прийняти до уваги оскільки позивачка не була позбавлена можливості
після ознайомлення ,як вона вважає з «проектом» наказу ,звернутись до
керівництва університету та вияснити з яким саме документом вона була
ознайомлена  та чи дійсно керівництвом
університету їй оголошено догану.

Окрім того, як вбачається з копії наказу де є підпис ОСОБА_1 вона була з ним не
згодна та власноручно це записала що спростовує доводи ОСОБА_1 що це був за її
думкою тільки проект .

Що стосується по суті накладеного
на ОСОБА_1 стягнення у виді догани то в даному випадку
сама позивачка написала пояснювальну записку де підтвердила факт спізнення
на роботу, а доказів на те що вона не спізнювалась на роботу остання суду не
надала. Позивачкою пред'явлено до суду ще одну пояснювальну записку де вона заперечує факт спізнення на роботу 28.01.2004р.,але доказів що ця записка була написана та
передана керівництву університету саме в той час коли було накладено на останню
стягнення  суду не надала ,тому вважати
дану пояснювальну записку як належний доказ суд позбавлений можливості.

При накладенні
стягнення на позивачку ОСОБА_1 відповідачем норм КЗпП України
порушено не було.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст..ст.10,11,14,58,59,60,213,215 ЦПК України, ст.
147-1,148,149,150,151 КЗпП
України,суд

ВИРІШИВ:

В ЗАДОВОЛЕННІ
ПОЗОВНИХ ВИМОГ ОСОБА_1  ДО ХАРКІВСЬКОГО
НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ ІМ.КАРАЗША ПРО ЗНЯТТЯ ДИСЦИПЛІНАРНОГО СТЯГНЕННЯ
ВІДМОВИТИ.

РІШЕННЯ МОЖЕ
БУТИ ОСКАРЖЕНЕ ДО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ШЛЯХОМ ПОДАЧІ
АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ПРОТЯГОМ 20 ДНІВ ПІСЛЯ
ПОДАЧІ ЗАЯВИ ПРО АПЕЛЯЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ ,ЯКА ПОДАЄТЬСЯ ПРОТЯГОМ 10 ДНІВ З
ДНЯ ПРОГОЛОШЕННЯ РІШЕННЯ.