АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_...______________________________ у м.
Феодосії_________________________________
Справа № 22-ц-344-Ф/07                 Головуючий суду першої
інстанції Муратова Ж.А.
Суддя-доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20  лютого  2007
року  колегія  суддів
судової  палати  у
цивільних  справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого  - Моісеєнко Т.І.

суддів               - ІщенкаВ.І.,

Полянської В.О., при секретарі -
Цендра О.М..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Станції
швидкої і невідкладної медичної допомоги Управління охорони здоров'я
Керченської міської ради, про відшкодування матеріальної і моральної шкоди
унаслідок не усунення загрози для життя, що призвело смерть громадянина, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 21 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2. звернулись до суду з позовом до Станції швидкої і невідкладної
медичної допомоги Управління охорони здоров'я Керченської міської ради, про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди унаслідок не усунення загрози для
життя, що призвело смерть громадянина. Просять стягнути з відповідачів
матеріальний збиток в сумі 517
грн. 21 коп. і
моральну шкоду у сумі 15000
грн. кожному.

Вимоги мотивовані тим, що 22 жовтня 2004
року у зв'язку з погіршенням здоров'я і
підвищенням артеріального тиску до ОСОБА_3 була викликана швидка медична
допомога, яка прибула в 21
годину 30 хвилин.
Фельдшеру і медичній сестрі було повідомлено про те, що ОСОБА_3 страждає
ішемічною хворобою серця і їй необхідно зробити електрокардіограму. Проте,
медичні працівники на дану обставину не відреагували, заміряли тиск, зробили
уколи, які знижують тиск, і через 15-20
хвилин виїхали. ІНФОРМАЦІЯ_1 в 2 годині 30 хвилин ОСОБА_3
померла з діагнозом гострий трансмуральний інфаркт міокарду. Позивачі вважають,
що смерть наступила з вини медичних працівників швидкої медичної допомоги, які
не надали хворої необхідної медичної допомоги.
У зв'язку  із  смертю ОСОБА_3  їм причинний матеріальний збиток, пов'язаний
з організацією похоронів, а так само моральна шкода, що виразилася в моральних
стражданням у зв'язку із смертю близької людини.

Рішенням Керченського міського суду
АР Крим від 21  грудня 2006
року у задоволенні позову ОСОБА_1., ОСОБА_2. відмовлено.

2

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2.
просять рішення суду скасувати, оскільки, на думку апелянта, воно постановлене
з порушенням норм діючого законодавства і суперечить фактичним матеріалам
справи, ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянти посилаються на те, що
судом при вирішенні справи недостатньо повно досліджені докази,  а саме
висновки  експерта,  матеріали
перевірки прокуратури пояснювальні
медичних   робітників.   Обґрунтовуючи   вимоги
апеляційної  скарги апелянти  посилаються
на те,  що  суд при
вирішенні  справи  не задовольнив їх клопотання про проведення
незалежної комплексної експертизи.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по
справі, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.
1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність
та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у
задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутній
причинний зв'язок між бездіяльністю медичних робітників в вигляді не проведення
ЕКГ та настанням смерті ОСОБА_3 Тобто відсутня вина медичних робітників у
смерті ОСОБА_3

Колегія суддів вважає таки висновки
суду першої інстанції правомірними. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання
ним своїх трудових обов'язків.

Згідно ст. 1166 ІДК України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до ч.
1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом
встановлено, що 22 жовтня 2004 року в швидку
медичну і невідкладну допомогу поступив виклик на АДРЕСА_1 до хворої
ОСОБА_3, у зв'язку з підвищенням артеріального тиску. По прибуттю по місцю
виклику і надання медичної допомоги стан хворої покращав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла
від гострого трансмурального інфаркту міокарду передньої стінки лівого шлуночку
серця, що підтверджено актом судово-медичного дослідження від 25 жовтня 2005рок НОМЕР_1 (а.с. 36-38).

Для з'ясування
обставин, пов'язаних з медичною допомогою ОСОБА_3 і встановлення причин її
смерті було проведено службове розслідування. Згідно акту цього розслідування
медична допомога при встановленому діагнозі - гіпертонічна хвороба 2-ї стадії, проведена правильно, що підтверджено поліпшенням
стану хворої та зниженням тиску.

В акті
службового розслідування також вказано, що бригадою швидкої медичної допомоги
не проведено електрокордіографичне дослідження, тому діагноз хвороби
встановлений не в повному обсязі (а.с.36-38).

На прохання
позивачів, судом першої інстанції було призначена комісійна судово-медична
експертиза.

Відповідно до висновків експертів:
виклик бригади швидкої медичної допомоги обслужений своєчасно, об'єм
застосованих лікарських засобів по встановленому діагнозу був достатній, не
зробив негативного впливу на стан здоров'я і настання

3

несприятливого результату захворювання. Причиною смерті
з'явилися особливості розвитку гострого патологічного процесу в серці на фоні
вираженого стенозіруючого атеросклерозу серцевих судин, що привів до швидкого
утворення обширної зони інфаркту з некрозом м'язових волокон і розривом м'яса
серця. При такому ускладненні як тампонада
серця, смертність реєструється в 100
% випадків (а.с. 58-64).

Таким чином з
матеріалів справи вбачається, що при наданні медичної допомоги ОСОБА_3
медичними робітниками встановлені окремі порушення. Проте судово-медична
експертиза не встановила даних про можливість запобігання смертельного
результату навіть за умови адекватного й повноцінного лікування.

Висновок
експертизи заснований на матеріалах справи, досліджених судом і представлених у
розпорядження експертів. Підстав сумніватися в компетентності осіб, що
проводили експертизу, її неповноті або невірогідності колегія суддів не вбачає.

Постановою від 12 березня 2005 року відмовлено
у порушенні кримінальної справи за фактом ненадання ОСОБА_3 кваліфікованої
швидкої медичної допомоги працівниками швидкої медичної допомоги.

Аналіз
матеріалів справи, досліджених судом, висновок комісійної судово-медичної
експертизи, свідчить про те, що в діяльності бригади швидкої медичної допомоги
виявлені окремі недоліки, однак, їх прямий причинний зв'язок зі смертю хворої
не встановлений.

При таких обставинах законних підстав для задоволення
заявлених вимог не має. Судова колегія вважає, що, розглядаючи спір, суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і
закон, який їх регулює, ухвалив рішення з дотриманням вимог ст. 213 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому скарга задоволенню
не підлягає.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 303,
304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія судів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Керченського
міського суду Автономної Республіки Крим від 21 грудня 2006
року, за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Станції швидкої і невідкладної
медичної допомоги Управління охорони здоров'я Керченської міської ради, про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди унаслідок не усунення загрози для
життя, що призвело смерть громадянина, залишити без змін.

Судді

ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, однако
може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з
дня надання законної сили.