УХВАЛА

іменем України

16
квітня 2007 року                                                                                      м.
Ужгород

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської
області в складі:

головуючого
Павліченка СВ.

суддів: Куштана
Б.П., Фазикош Г.В.

при
секретарі Талпа С.М., з участь позивачки, ОСОБА_1, її представника ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні справу, за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

В апеляційній скарзі представника позивачки ОСОБА_3 ставиться питання про
скасування рішення Міжгірського районного суду від 24 січня 2006 року, яким
відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
та моральної шкоди за самовільне та протиправне демонтування споруди.

Зазначається, що рішення суду необгрунтоване і не відповідає вимогам
закону, зокрема, що суд вдався до встановлення фактів, які не мають значення
для даної справи та постановив рішення не видаляючись до нарадчої кімнати.

Відповідач
ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної

скарги заперечує,
вважає рішення суду законним та обгрунтованим.

Суд
першої інстанції при розгляді даної справи встановив, що позивачка ОСОБА_1
збудувала торговий павільйон без відповідних дозволів на земельній ділянці,
якою не мала права користуватися та не довела факту демонтування споруди
відповідачем.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено наступне.

Справа
№. 22ц-556

Частина
фактів, де встановлення яких вдався- суд першої інстанції не  мають значення для справи, зокрема підстав та
права на спорудження торгового павільйону позивачкою.

Однак, відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України з цих підстав рішення не може
бути скасоване.

Факт не
доведення позовних вимог встановлений судом першої інстанції вірно. Так,
позивачки в суд першої інстанції, а також в апеляційну інстанцію не подала
належних доказів про те, що споруджена нею будівля знесена саме відповідачем чи
за його вказівкою.

Обгрунтування позову з посиланням на те, що невідомі
особи підтвердили позивачці факт демонтування будівлі іншими особами за
вказівкою відповідача, при запереченні самим відповідачем такого факту не можна
визнати виконанням стороною вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, щодо обов'язку
доказування і подання доказів.

Доводи апеляційної скарги про постановления судового рішення
без видалення до нарадчої кімнати, спростовуються протоколом судового засідання
/а.с. 53/, на який сторони зауважень не подавали.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до ч.І ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, Судова палата у
цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Міжгірського районного суду від 24 січня 2006
року залишити без змін.

Ухвала
проголошена в порядку ст.218, 317 ЦПК України, набирає законної сили з моменту
її проголошення і відповідно до ст. 326,327 ЦПК України може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.