№2-664/2007
Р ІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 березня 2007 року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області в складі головуючого: судді Дегтярчук М.О., при секретарі
Заводяній О.Ю., за участю адвоката ОСОБА_5., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області, цивільну справу за
позовом ОСОБА_1в інтересах малолітньої ОСОБА_2, до виконавчого комітету
Лозівської міської ради Харківської області, третя особа - Комунальне
підприємство „Дирекція єдиного замовника Лозівської міської ради Харківської
області", опікунська рада виконавчого комітету Лозівської міської ради
Харківської області, про визнання права на користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду 26 лютого 2007 року з
позовом до відповідача про визнання права на користування житловим приміщенням,
посилаючись на те, що 20 вересня 2006 року померла її мати - ОСОБА_3, яка була
зареєстрована і мешкала за адресою: АДРЕСА_1. Вказана квартира була виділена
виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області 15 січня 1969
року її батькові - ОСОБА_4, на сім'ю з чотирьох чоловік, до ордеру була вписана
і вона -позивачка (її дівоче прізвище ОСОБА_1.). Позивачка зазначає, що після
одруження вона виписалась із зазначеної квартири, згодом, ІНФОРМАЦІЯ_2року, її
батько помер і у квартирі залишилась проживати тільки її мати. Після розірвання
шлюбу вона знову переїхала проживати до матері, з червня 2004 року вона з
дочкою - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, постійно мешкала у спірній квартирі,
проводила за свої кошти необхідні ремонтні роботи, відремонтувала сантехніку.
ОСОБА_3. мала намір зареєструвати її у вказаній квартирі, однак остання
зловживала алкогольними напоями, не бажала стояти в черзі у паспортиста. Після
смерті матері позивачка позбавлена можливості зареєструватись разом з донькою у
спірній квартирі. В зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить
визнати за нею та її неповнолітньою донькою право на користування квартирою за
адресою: АДРЕСА_1, а також зобов'язати КП „Дирекція єдиного замовника"
укласти з нею договір найму житлового приміщення.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,
просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача - виконавчого комітету Лозівської
міської ради Харківської області, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник третьої особи - комунального підприємства „Дирекція єдиного
замовника" Лозівської міської ради Харківської області, проти задоволення
позову ОСОБА_1. також не заперечувала.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Лозівської міської ради
Харківської області як органу опіки і піклування, підтримала позовні вимоги,
оскільки вони безпосередньо зачіпають права неповнолітньої доньки позивачки на
житло.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що 15 січня 1969 року
виконавчим комітетом Лозівської Ради депутатів трудящих міста Лозова
Харківської області ОСОБА_4. на сім'ю з чотирьох чоловік була виділена
трикімнатна квартира площею 35,11 кв.м., розташована за адресою: Харківська
область, місто АДРЕСА_1,
що підтверджується копією ордеру №7157 від 15 січня 1969 року. До вказаного
ордеру була вписана і позивачка, родове прізвище якої є ОСОБА_1., що
підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про
укладення шлюбу позивачки. Після одруження з ОСОБА_5. позивачка виписалась із
зазначеної квартири та згодом, 10 жовтня 2001 року, зареєструвалась разом з
чоловіком та малолітньою донькою - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, у
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2, про що свідчить копія паспорта позивачки.
ІНФОРМАЦІЯ_2року ОСОБА_4. помер,
що підтверджується копією свідоцтва про смерть, у спірній квартирі залишилась
проживати мати позивачки - ОСОБА_3. Згодом шлюб позивачки фактично розпався і
вона з червня 2004 року разом з донькою переїхала проживати до матері у
АДРЕСА_1, оскільки після смерті чоловіка її мати почала зловживати алкоголем і
потребувала постійного стороннього догляду та контролю. Донька позивачки -
ОСОБА_2, навчається у ЗОШ №12, яка знаходиться поряд з їх місцем проживання, що
підтверджується довідкою від 07 березня 2007 року. ОСОБА_3. мала намір
зареєструвати доньку з онукою за своїм місцем проживання, однак їй заважало
зловживання алкоголем. У січні 2005 року ОСОБА_1. виписалась з гуртожитку, в
якому відсутні будь-які умови для проживання з дитиною, про що також свідчить
копія її паспорту. 20 вересня 2006 року ОСОБА_3. померла, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть, а позивачка позбавлена можливості зареєструватись
у спірній квартирі у зв'язку зі смертю основного квартиронаймача. Іншого житла
ОСОБА_1. не має, тобто визнання за нею права на користування зазначеною
квартирою також відповідає інтересам її малолітньої доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Допитаний судом свідок - ОСОБА_6., показала, що після смерті батька
позивачка дійсно постійно проживає у спірній квартирі, власного житла не має.
ОСОБА_3. мала намір зареєструвати доньку і онуку у вказаній квартирі, однак не
зробила цього у зв'язку зі зловживанням спиртними напоями.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність
і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про її заінтересованість в
результаті розгляду справи немає, її показання об'єктивно підтверджуються і не
суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст.64 Житлового кодексу України члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого
приміщення.

Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення
учасників судового розгляду, показання свідка ОСОБА_6., дійшов висновку, що
позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню
в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що
ОСОБА_1. та її малолітня донька ОСОБА_2правомірно вселились в квартиру
АДРЕСА_1, набули права користування зазначеною квартирою, оскільки за
обставинами справи безспірно встановлено, що основний квартиронаймач -ОСОБА_3.,
висловлювала згоду на їх вселення, вказана квартира на протязі останніх трьох
років була їх постійним місцем проживання.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 213-215, 218 ЦПК
України, ст.9, 64, 65, 191 ЖК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 квітня 1985 року №2 „Про деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України", суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3року народження,
уродженкою селища Панютине, Лозівського району, Харківської області, та за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженкою міста Лозова, Харківської
області, право на користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою
за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати комунальне підприємство „Дирекція єдиного
замовника" Лозівської міської ради Харківської області укласти з ОСОБА_1
договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.