Справа №2-О-62/2007
РІШЕННЯ

іменем    України

м.
Донецьк                                                                                               06
березня 2007 року

Петровський районний суд м. Донецька у складі, головуючого - судді
Казначеєва Е.Г., народних засідателів ОСОБА_4, ОСОБА_5, при секретарі Бараненко
Л.Є., з участю заявниці ОСОБА_1, представника зацікавленої особи ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьк цивільну справу №
2-О-62/2007 р. за заявою

ОСОБА_1   про
визнання громадянина безвісно відсутнім, -

встановив:

Заявниця ОСОБА_1звернулась
до суду з заявою про визнання громадянина безвісно відсутнім.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що заявниця перебувала у шлюбі з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. ІНФОРМАЦІЯ_3 року шлюб між ними був розірваний,
після чого ОСОБА_3 мешкав за адресою: АДРЕСА_1. Аліменти на утримання сина не
сплачує, до сина не приходить, в теперішній час їй потрібно оформити соціальну
допомогу на утримання неповнолітнього сина, тому що їй одній важко утримувати
дитину, а для цього необхідно визнати ОСОБА_3 безвісно відсутнім, тому вона
була вимушена звернутись до суду з цією заявою.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1
підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, та додатково пояснила, що після
розірвання шлюбу ОСОБА_3 був зобов'язаний до сплати аліментів на утримання
неповнолітнього сина, які він не сплачував, бо не працював. В 2005 році з метою
влаштування на високооплачувану роботу ОСОБА_3зібрав всі свої власні речі та
виїхав в невідомому їй напрямку, з того часу про його місце перебування нікому
нічого невідомо, він не дає про себе знати, аліменти не сплачує, до сина не
приходить, ніхто з того часу його не бачив, всі спроби розшукати його були
марними. За відомостями Петровського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області
ОСОБА_3 в розшуку, як злочинець не значиться. В зв'язку з тим, що батько її
дитини зник, а їй самій важко утримувати сина, вона має право на отримання
відповідної допомоги, тому вона наполягає на задоволенні заяви.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що
вона є подругою заявниці з дитинства, їй відомо, що в ІНФОРМАЦІЯ_3році шлюб між
заявницею та ОСОБА_3 був розірваний, від цього шлюбу вони мають неповнолітнього
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 мешкав
за адресою: АДРЕСА_1. Аліменти на утриманні сина ОСОБА_3 не сплачував, тому що
не працював, тому в 2005 року він зібрав всі свої власні речі та поїхав в
невідомому для всіх рідних та близьких напрямку на заробітки, з того часу про
його місце знаходження нікому нічого невідомо. Йому ніхто не погрожував, з дому
його ніхто не виганяв. Сина він не відвідує, не дзвонить, аліменти не сплачує,
зв'язок з рідними не підтримує.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що не
має заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідка, представника
зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що заявниця перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, що підтверджується довідкою відділу РАЦСу Петровського РУЮ м.
Донецька (а.с.5). Від цього шлюбу народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини (а.с. 6).
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 року шлюб між заявницею та
ОСОБА_3 розірвано (а.с. 6). З того часу ОСОБА_3мешкав за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою ЖЕКа. Згідно акту ЖЕКа від 30 листопада 2006 року
ОСОБА_3 за місцем прописки не проживає протягом двох років (а.с. 8). Згідно
листа ДВС Петровського району м. Донецька ОСОБА_3на неодноразові виклики не
з'являється, має заборгованість по аліментам, яка станом на 01 січня 2007 року
складає 3252,30 грн.. Син знаходиться на утриманні заявниці, що підтверджує
довідка, про склад родини (а.с. 11). В 2005 році ОСОБА_3з ібрав всі свої власні
речі та виїхав в невідомому для всіх рідних та близьких напрямку на заробітки,
з того часу ніхто його не бачив, зі слів заявниці, та свідка ОСОБА_7 його місце
знаходження нікому невідомо з 2005 року, в розшуку, як злочинець чи безвісно
відсутній ОСОБА_3не значаться, що підтверджує довідка Петровського РВ ДМУ ГУМВС
України в Донецькій області (а.с. 9).

Згідно із ст. 43 Цивільного Кодексу України фізична особа може бути визнана
судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного
проживання не має відомостей про місце її перебування.

Аналізуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне
задовольнити вимоги заявниці, тому що в судовому засіданні представлені
переконуючі докази того, що ОСОБА_3 відсутній більше року по місцю постійного
проживання, ніяких відомостей про нього не мається, що підтвердила у судовому
засіданні свідок ОСОБА_7.

Керуючись ст. 43
ЦК України, ст. ст.. 213-215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Донецьк
Донецької області безвісно відсутнім з 01 січня 2007 року.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого
суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову
палату по цивільних справах апеляційного суду Донецької області через місцевий
суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.