Справа №2-1801/2007
5 листопада 2007 року Ясинуватський міськрайонний суд Донецької
області      в складі:
головуючого  -                                    судді
за участю позивача                                      ОСОБА_1
представника позивача                               ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ясинуватій
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив
право користування житловим приміщенням,
11.10.2007 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання
ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
обгрунтувавши свої вимоги тим, що  їй на
праві приватної власності належить житловий будинок, розташований АДРЕСА_1. В
цьому будинку вони з  відповідачем  проживали разом, перебуваючи в шлюбі.  У вересні 2002 року з вини відповідача вона
пішла проживати до своєї матері, а ОСОБА_3 залишався проживати в її
будинку.  В березні 2007 року їй стало
відомо, що ОСОБА_3 в зазначеному будинку не проживає, а пустив туди сім»ю
ОСОБА_4 з наміром продати  їм будинок в
подальшому, фактично не маючи на то законного права.  Звернувшись до суду з відповідним позовом, вона
поновила свої порушені права і вселилася в будинок.  Відповідач ОСОБА_3 залишається бути
зареєстрованим в її будинку і не бажає знятися з реєстраційного обліку
добровільно, не зважаючи на те, що шлюб між ними розірвано, він фактично мешкає
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і
пояснила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано
в серпні 2007 року. Спірний житловий будинок належить їй на праві приватної
власності  і вона  має намір розпорядитись своєю власністю.
Відповідач  не бажає добровільно знятися
з реєстраційного обліку, хоча в будинку фактично не проживає, має інше місце
мешкання. Коли вона, намагаючись вирішити питання поза судом, приїздила до
нього зі своєю сестрою, ОСОБА_3 вигнав їх зі свого житла, образивши нецензурною
лайкою. Вона бажає повною мірою володіти та розпоряджатися своїм майном, тому
просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим
приміщенням, та зняти його з реєстраційного обліку.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
неодноразово не з»являвся, хоча про час і місце розгляду справи  був повідомлений належним чином, зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
вимогам ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
Згідно з ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у
приватній власності  будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати, заповідати, обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.4 ст.156 Житлового кодексу України, припинення сімейних
відносин з власником будинку не позбавляє особу права користування займаним
приміщенням, але, відповідно до ст.158 Житлового кодексу України, користування
житлом в цьому випадку здійснюється на підставі договору найму, який
укладається у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті
місцевої ради або в органі управління, що ним утворюється.
Судом установлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власності  ОСОБА_1, про що свідчать  свідоцтво про право власності від 29.07.1999
року (а.с.4) та договір купівлі-продажу частки будинку від 15.09.1999 року
(а.с.5).   В цьому будинку  зареєстрований ОСОБА_3 як чоловік
позивачки  (а.с.12).
Разом з тим, з пояснень свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відомо, що
відповідач  в спірному будинку не
проживає з березня 2007 року, пустивши туди квартирантів, що також
підтверджується довідкою  від 22.04.2007
р. (а.с.6) та ухвалою суду від 19.07.2007 року
(а.с.7). Тобто відповідач ОСОБА_3 не має потреби у використанні
зазначеного будинку для проживання, оскільки має інше місце мешкання
20.08.2007 року  шлюб між позивачкою
та відповідачем розірвано (а.с.8), спільне господарство не ведеться, в зв”язку
з чим відповідач перестав бути членом сім”ї позивача.
Разом з тим, між власником будинку ОСОБА_1
та  відповідачем ОСОБА_3 договір
найму жилого приміщення не укладено, іншої угоди на користування житлом не
досягнуто, відповідач має інше місце мешкання, позивачка бажає  користуватися та розпоряджатися своєю
власністю без перешкод.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач  ОСОБА_3
втратив право користування житлом в будинку, що належить  ОСОБА_1
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.150, 155, 158 Житлового кодексу
України, ст.ст.57-60,88, 212-214 ЦПК України, суд
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати  ОСОБА_3 таким, що втратив
право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1.
Відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Ясинуватського
МРВ УМВД України в Донецькій області зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду  Донецької області через Ясинуватський
міськрайонний суд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, або протягом десяти днів з дня
проголошення рішення без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя