Справа № 22ц-303/07                                                         Головуючий
у І інстанції - Пушкарчук В.П.
29                                                                                                       Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

З квітня
2007року                                                                                                місто
Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого -
судді Расевича СІ

суддів - Киці
СІ, Мудренко Л.І.

при секретарі
Гордійчук І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
Вищого професійного училища № 2 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні майном та примусове виселення за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду від 22 грудня 2006
року.

Особи, які
беруть участь у справі - Вище професійне училище № 2;

представник
позивача - Ульчак Богдан Іванович;

відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3;

представник
відповідачів - ОСОБА_5.

Колегія суддів

встановила:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 22 грудня 2006
року в даній справі позов задоволено.

Постановлено виселити ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 з неповнолітньою дочкою
ОСОБА_4, із секції АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

Додатковим рішення Луцького міськрайонного суду від 2 березня 2007 року в
даній справі ухвалено зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 з неповнолітньою
дочкою ОСОБА_4 не чинити перешкод ВПУ № 2 у користуванні майном - житловим
приміщенням секції АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі у зв'язку з
порушенням судом першої інстанції норм матеріального права просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Зазначає, що суд належним чином не з'ясував правовий статус будинку по
АДРЕСА_2, помилково вважаючи його гуртожитком. Відповідачі є наймачами спірного
житлового приміщення за договором житлового найму, який був укладений між
сторонами у відповідності до ст. 61 ЖК України. Батьки відповідача не були
залучені до участі в даній справі, хоча проживають у спірному житловому
приміщенні. Заборгованості по оплаті за комунальні послуги відповідачі не
мають.

В судовому засіданні представник позивача Ульчак Б.І апеляційну скаргу
заперечив, просить суд залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити
без змін з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що договір на поселення в гуртожиток сторони не
укладали. Згідно довідки, виданої директором ВПУ № 2 рішення адміністрації та
профспілкового комітету про надання кімнати в гуртожитку відповідачу ОСОБА_2 не
приймалося і ордер не видавався.

Відповідно до вимог ст.ст. 127, 128, 129 ЖК України гуртожитки
використовуються для тимчасового проживання осіб в період їх роботи або
навчання. Жила проща в гуртожитку надається спільним рішенням адміністрації та
профспілкового комітету, на підставі якого особі видається спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Як
вбачається з матеріалів справи, відповідачам зазначений спеціальний ордер не
видавався.

Крім того, в судовому засіданні встановлено що відповідачі не перебували та
не перебувають в трудових відносинах з позивачем, хоча відповідно до ст. 127 ЖК
України жилі приміщення в гуртожитках надаються особам в період їх роботи чи
навчання.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що
суд першої інстанції постановив законне і обґрунтоване рішення про виселення із
жилого приміщення гуртожитку без надання іншого жилого приміщення відповідачів,
які були поселені в гуртожиток без спеціального ордеру і не перебувають в
трудових відносинах з позивачем.

Та обставина, що відповідачі поселилися в гуртожиток з дозволу
адміністрації училища не впливає на правильність висновку суду про виселення,
оскільки вони у встановленому законом порядку не були вселені в жиле приміщення
гуртожитку.

Посилання на те, що позивач пропустив строк позовної давності не
ґрунтується на законі, оскільки відповідачі на даний час продовжують порушувати
права позивача, проживаючи на спірній жилій площі.

Відповідачі не підтвердили будь-якими доказами свої пояснення про те, що
будинок по АДРЕСА_2 не має статусу гуртожитку. Оскаржуваним рішенням будь-яких
обов'язків на батьків відповідача ОСОБА_1 не покладено.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити, а рішення Луцького
міськрайонного суду від 22 грудня 2006 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.