АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
березня 2007 року                                                                                                       м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Левенця Б.Б.,

суддів: Галушко
Л.А., Кварталової А.М.,

при секретарі
- Кодінцевій СВ., за
участі позивачів ОСОБА_2., ОСОБА_3 представника позивачів ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2006 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на частину будинку та за
зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання
договорів купівлі-продажу та дарування недійсними, та визнання права власності
у порядку спадкування за заповітом -

встановила:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 березня
2006 року задоволено заяву ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про забезпечення позову і
накладено арешт на 1/2 частину АДРЕСА_1.(т.1 а.с. 129)

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати зазначену ухвалу посилаючись
на порушення судом норм матеріального і процесуального права, постановити нову,
якою скасувати забезпечення позову.(т.2 а.с. 3,4)

В судовому засіданні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник заперечували проти
скарги, яку попросили відхилити.

Інші особи, що беруть участь у справі, були повідомлені належним чином про
час та місце слухання справи про що в справі є докази, до суду не прибули, про
причини неявки не повідомили, апелянт, представник ОСОБА_1, ОСОБА_5, третя та
сьома Одеські державні нотаріальні контори надіслали заяви про розгляд справи
без їх участі (т.2 а.с. 33, 45-52). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України така неявка не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що
скарга підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Відповідно до ч. З ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії судового розгляду, якщо невжиття заходів забезпечення може
утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. З ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Розглядаючи таку
заяву, суд,

Справа
№22ц-1157/07
Категорія ЦП:

Головуючий у
першій інстанції Геращенко Д.Р. Доповідач Левенець Б.Б.

керуючись
доказами, наданими стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись,
зокрема у тому, що заява не є надуманою, існує дійсна і реальна загроза
невиконання можливого рішення суду, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про
особу відповідача, зв'язок заяви про забезпечення позову з предметом позову,
співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів
їхній меті. Проте, цих вимог суд першої інстанції не дотримав.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_3 і ОСОБА_2 за їх зустрічним позовом,
предметом вимог є визнання недійсним договору купівлі-продажу 1/3 частини
будинку АДРЕСА_2, від 18 серпня 2004 року, викладеного у простій письмовій
формі між батьком позивачок ОСОБА_7., який за життя був власником цієї частини
будівлі і ОСОБА_1.(т. 1 а.с. 105-124)

За заявою ОСОБА_2 і ОСОБА_3, на забезпечення їх вимог, ухвалою судді
Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2005 року, був накладений
арешт на вищевказану спірну частину домоволодіння і заборонено останньому
власнику ОСОБА_5. провадити будівельні роботи за вказаною адресою(т. 1 а.с. 61,
173)

Вимоги до ОСОБА_4 обґрунтовуються її присутністю під час укладення
оспорюваних угод і відсутністю з її боку заперечень проти укладення таких.(ті
а.с. 105,118-125, т. 2 а.с. 53-63)

Квартира, що належить відповідачці ОСОБА_4 не є предметом спору між
сторонами, до відповідачки не заявлено матеріальних вимог, тому забезпечення
позову шляхом накладення арешту на квартиру відповідачки не можна визнати
законним і обґрунтованим. Доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову
ОСОБА_3 і ОСОБА_2, шляхом накладення арешту на квартиру, що належить ОСОБА_4,
може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення позивачки до
суду не надали, не встановлено таких і в судовому засіданні, тому їх заява про
забезпечення позову вказаним ними шляхом задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку
про задоволення апеляційної скарги відповідачки і скасування забезпечення
позову у вигляді накладення арешту на квартиру, яка їй належить.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків суду, тому
мають бути відхилені.

Ухвала колегії суддів апеляційного суду не перешкоджає
подальшому провадженню у справі і з підстав, зазначених в п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК
України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст.
303, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, 315,317, 319 ЦПК України, судова
колегія ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково, ухвалу
Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2006 року скасувати,
постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 -
відмовити. Справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду
справи по суті.

Копію ухвали надіслати в Першу державну нотаріальну контору м. Одеси та
міське бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості м. Одеси
для виконання.

Ухвала набирає
чинності негайно з моменту проголошення, і оскарженню в касаційному порядку до
ї Суду України не підлягає.