АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 січня 2007 року                                                                                  м. Чернівці

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької
області у складі:

головуючого: Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Чупікової
В.В.

секретаря: Брензила В.В.

за участю позивачки ОСОБА_1, представника відповідача -ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про усунення від права на спадкування та визнання
свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського
районного суду м.Чернівці від 16 листопада 2006
року,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006 року ОСОБА_4  звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування та визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом недійсним. Посилався на те, що з
березня 2003 року тітка позивачки - ОСОБА_5 була в безпорадному стані через
похилий вік та тяжку хворобу і у зв'язку з цим потребувала постійного
стороннього догляду. Позивачка доглядала за ОСОБА_5, а її онук - ОСОБА_3 ухилявся від надання їй допомоги.ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 померла і внаслідок її смерті відкрилася
спадщина на АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом є
позивачка, відповідач та брат ОСОБА_5 - ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач отримав свідоцтво про
право на спадщину за законом. Вважає, що ОСОБА_3 відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України може бути усунений від права на спадкування вказаної квартири, оскільки він ухилявся від
надання допомоги

справа 22ц - 29/07                                                                              Головуючий у 1-й інстанції

категорія 26                                                                                              Смотрицький В.Г.

Доповідач Міцней В.Ф.

ОСОБА_5, яка була у безпорадному
стані. Просив суд усунути ОСОБА_3 від права на спадкування майна, яке
належало ОСОБА_5, та визнати недійсним свідоцтво про право на
спадщину, яке видано ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 листопада 2006 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 за безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення
норм процесуального права.

Вказує на те, що ОСОБА_5 часто хворіла, і через тяжку хворобу та похилий вік була у безпорадному стані, але судом ці
обставини з'ясовано неповно.

Вважає, що суд, відмовивши їй в задоволенні клопотання про допит окремих свідків, порушив її права, передбачені ст.27 ЦПК
України.

Окрім того, на думку апелянта, подані відповідачем письмові докази є неправдивими.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 підтримала вимоги апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_3апеляційну скаргу не визнав, вважає, що рішення суду є законним і підстав для його скасування
немає.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивачки та представника відповідача, вважає, що
апеляційну скаргу позивачки слід відхилити, а рішення
суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив з того, що спадкодавець ОСОБА_5 не була у безпорадному стані і вона не потребувала сторонньої
допомоги.

Висновок суду ґрунтується на доказах, які оцінені судом з урахуванням вимог
ст.ст.58 і 59 ЦПК України про їх належність і
допустимість.

Так, свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 показали в судовому засіданні, що ОСОБА_5 сама готувала собі їжу, прибирала в квартирі, прала, а також торгувала біля
будинку цигарками.

Та обставина, що
ОСОБА_5 не була у безпорадному стані, підтверджується
також показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, довідкою садового товариства "Голубий екран"
від ІНФОРМАЦІЯ_3
(а.с.35), довідкою Чернівецької станції швидкої медичної допомоги від ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 104).

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 незадовго до смерті здійснила
довготривалі подорожі.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що доводи апелянта про те, що
ОСОБА_5 була у безпорадному стані, є необгрунтованими.

Не надано апелянтом суду доказів на
підтвердження доводів про те, що письмові докази, подані відповідачем
у судовому засіданні, є неправдивими.

Безпідставними є
доводи ОСОБА_1 про те, що суд, відмовивши
їй в задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15, порушив її права, передбачені ст.27
ЦПК України. Постановляючи ухвалу
про відмову в задоволенні цього клопотання, суд виходив з того, що позивачкою не зазначено в заяві місце проживання вказаних
свідків.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав,
передбачених ст. 1224 ЦК України, для усунення відповідача від права на спадкування майна, яке належало
ОСОБА_5.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи апеляції не є підставами для його скасування.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308,
315 ЦПК України , колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду М.Чернівці від 16 листопада 2006
року у даній справі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий: Судді: