Справа №22-166                                      Головуючий у 1 інст.Мельник Ю.М.
Доповідач - Собіна І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

7 лютого 2007 року                                                                                           м. Рівне

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого
судді Собіни І.М.

Суддів Григоренка М.П., Оніпко О.В.

При секретарі
судового засідання Томашевській І.М.

З участю сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення
Рівненського міського суду від 15 грудня 2006 року в справі за позовом Рівненського професійного ліцею сфери побуту до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про виселення з гуртожитку без
надання іншого жилого приміщення,

встановила:

Рішенням Рівненського міського суду
від 15
грудня 2006 року позов Рівненського професійного ліцею сфери побуту задоволено.

Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
неповнолітнього ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 посилаються на незаконність рішення суду доводять, що позивач не попередив їх за два місяці про відмову від
укладення договору найму жилого приміщення на новий строк.

Оскільки ці вимоги закону позивачем
виконані не були, вони продовжили проживати в гуртожитку до кінця 2005 року і сплачували за комунальні послуги та проводили за
власні кошти ремонт.

2

За десять років проживання в гуртожитку вони
не допускали
ніяких порушень, письмового попередження про
звільнення гуртожитку не отримували.

Просили оскаржуване рішення суду першої інстанції
скасувати, а справу направити на новий розгляд.

В судовому засіданні свою апеляційну скаргу
підтримали і дали пояснення в межах її доводів.

В запереченні на апеляційну скаргу представник позивача вважаючи рішення
суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без зміни.

Колегія суддів, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове
засідання, перевіривши доводи апеляційної
скарги прийшла до висновку про її відхилення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, не
навчаючись та не перебуваючи у трудових
стосунках з Рівненським ПТУ-5 (правонаступником якого є Рівненський професійний
ліцей сфери побуту), за клопотанням керівника
«Рівнекомуненергія» була тимчасово поселена 2 липня 1997 року разом з двома дітьми в кімнату АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Згодом у цій кімнаті без законних
на те підстав став проживати ОСОБА_2

1 вересня 2002 року між директором ПТУ-5 і ОСОБА_1
було укладено договір найму кімнати НОМЕР_1, строком на один рік, який був переукладений ще на один рік до 1 вересня 2004 року (а.с.9).

Наказами Міністерства освіти і науки від 15 вересня 2003 року № 623 та наказом управління освіти і науки Рівненської обласної державної
адміністрації від 28 жовтня 2003 року № 330, зобов'язано директорів ПТУ до 1 серпня 2004 року припинити дії договорів
оренди житлових та санітарно-побутових приміщень будівель гуртожитків навчальних закладів, підпорядкованих міністерству
(а.с.24).

Про зазначені накази, неможливість
переукладення договорів найму з мешканцями гуртожитку та його
звільнення наймачі були попереджені на загальних зборах 23 грудня 2003 року (а.с.8). Окрім того, з наданих апеляційному суду
повідомлень від 3 грудня 2005 року та 15 серпня 2006 року вбачається,
що ОСОБА_1 двічі

3

письмово попереджалась про звільнення кімнати НОМЕР_1, чого не заперечувала в судовому засіданні.

Оскільки, строк дії останнього
договору найму з відповідачами закінчився 1 серпня 2004 року і відповідачі не звільнили займане приміщення, позивач в грудні 2005 року звернувся до суду .з цим

ПОЗОВОМ.    Колегія суддів,
погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що пред'явлення позову про виселення більше ніж через один рік з часу закінчення дії договору найму відповідно
до ст. 825 ЦК України, можна розцінити, як
попередження про відмову від укладення договору найму на новий строк.

Статтею 826 ЦК України встановлено, що у разі
розірвання договору найму житла наймач та інші
особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з
житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.            Колегія суддів, визнає, що рішення
суду першої шстанці. ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального права,
і підстав для його скасування не знаходить.

Керуючись ст.ст. 307,308,314,315 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відхилити, а рішення Рівненського міського суду від 15 грудня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Собіна І.М. ригоренко М.П. Оніпко О.В.

Головуючий    Судді

Сторони мають право оскаржити ухвалу
апеляційної інстанції і рішення місцевого суду до Верховного
Суду України протягом двох місяців починаючи з дня
набрання цією ухвалою законної сили, з подачею касаційної скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.