У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 вересня 2007 року                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Балюка М.І.,
Григор'євої Л.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2стягнення витрат по договору відповідального зберігання,

в
с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року ОСОБА_1,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що рішенням апеляційного суду
Черкаської області від 5 жовтня 2006 року задоволенні його позовні вимоги до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики і забезпечено позов
шляхом накладення арешту на оздоровчу базу “Кіф” по вул. Інтернаціональна, 147 в
м. Умані, яка належить боржнику. В процесі виконання вказаного рішення
державним виконавцем ДВС у м. Умані та Уманському районі Черкаської області 16
жовтня 2006 року було описано, арештовано та передано майно ОСОБА_2 на
відповідальне зберігання ОСОБА_3. - його, позивача, представнику. 17 жовтня
2006 року між ДВС у м. Умані та Уманському районі Черкаської області та
ОСОБА_3. було укладено договір відповідального зберігання арештованого майна
відповідача. У зв'язку з виконанням зазначеного договору, між ОСОБА_3. та ДП
“Агентство професійної безпеки “Атлант” було укладено договір про надання
послуг охорони майна. Вартість охоронних послуг за період з 18 жовтня 2006 року
по 23 листопада 2006 року складає 161875 грн., яку він сплатив згідно акту
виконаних робіт.

Посилаючись на викладене, просив
стягнути з відповідача понесені ним витрати в розмірі 161875 грн.

Заочним рішенням Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 14 лютого
2007 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача понесені
витрати в розмірі 161875 грн. і накладено заборону на відчуження оздоровчої
бази “Кіф” по вул. Інтернаціональна, 147 в м. Умані, яка належить відповідачу,
вартістю 110000 грн.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23 квітня 2007 року зазначене
рішення суду в частині накладення заборони на відчуження оздоровчої бази “Кіф”
та ухвалу цього ж суду від 14 лютого 2007 року про накладення заборони на
відчуження майна відповідача у вигляді оздоровчої бази “Зміна” скасовані і в
накладенні заборони відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2
просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської області
від            14 лютого 2007 року, за
виключенням частини про накладення заборони на
відчуження оздоровчої бази “Кіф”, та рішення апеляційного суду Черкаської області від 23 квітня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

М.І.Балюк   Л.І.Григор'єва