overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2 -966
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

02 березня 2007 року                                        Комінтернівський
районний суд міста Харкова

у складі:
головуючого - судді Колодяжної ІМ. при секретарі - Яшнєвій СТ.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_2
25.09.2004 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського
обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис НОМЕР_1. Від шлюбу
народилась донька - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач просить позов задовольнити,
посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня
2007 року, оскільки вони мешкають окремо. Причиною розладу в родині є те, що
відповідач систематично зловживав спиртними напоями, безпричинно вчиняв сварки
та скандали, під час яких, принижував гідність дружини, застосовував до
останньої фізичне та психічне насильство, що призвело до втрати почуття кохання
й поваги один до одного.

У
попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та
просила їх задовольнити.

Відповідач  проти розірвання шлюбу не заперечував.

Виходячи
з  наведеного,   суд
вважає,   що рішення у  справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Згідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового
рішення, у разі визнання позову, проводиться у порядку, встановленому ст.ст.
174-175 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що як вбачається з свідоцтва про шлюб, виданого міським
відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного
управління юстиції, ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1, про що в книзі
реєстрації актів про одруження 25.09.2004 року зроблено запис НОМЕР_1.

Від
шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом
встановлено, що сторони з січня 2007 року проживають окремо, спільного
господарства не ведуть, сім'я існує формально і не може бути відновлена.

Таким
чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.
130, 174 ЦПК України, ст.ст. 105, ПО Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів
цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, 25.09.2004
року, актовий запис НОМЕР_1 -розірвати.

Витрати,
пов'язані з розірванням шлюбу, в сумі 17 (сімнадцять) гривень покласти на
ОСОБА_1.

ОСОБА_2 від витрат звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.
Справа №2-647/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року             Комсомольський районний суд м.
Херсона у складі:

головуючого -
судді Завальнюка І.В.

при секретарі - Квеквескірі
О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ВАТ "Херсонгаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги із
газопостачання,

встановив:

У грудні 2006 року позивач
звернувся до Суду 3 вказаним
позовом, посилаючись на те, що відповідач є абонентом ВАТ "Херсонгаз"
(особовий рахунок №
НОМЕР_1). Вона та члени її родини користуються газовими приладами,
встановленими в квартирі АДРЕСА_1, і є
споживачами природного газу, що надається ВАТ "Херсонгаз" населенню
міста. Оскільки відповідач тривалий час не проводила оплату за використання
природного газу в повному обсязі, в результаті чого станом на 01.11.2006 року виникла
заборгованість в сумі 659
грн, 57 коп.,
позивач просив суд стягнути її із відповідача, рівно як і сплачеш витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень.

В судовому
засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з викладених вище
підстав, просила суд позов задовольнити.

Відповідач
позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що заборгованість підлягає
стягненню лише в межах трьохрічного строку позовної давності.

Вислухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов
задовольнити частково. Судом встановлено, що в порушення вимог п.17
"Правил надання населенню послуг по газопостачанню", затверджених
Постановою KM України від 09.12.99р. №2246 та ст.ст.66,68
ЖК України, відповідач, яка є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1, що надається ВАТ
«Херсонгаз», не оплачує послуги з газопостачання, внаслідок чого заборгованість
в межах строку позовної давності в період 3
01.11.2003 року по 01.11.2006
року складає 274,14 гривень,
яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, рівно як і відповідно
до ст. 88 ЦПК
України судові витрати в сумі 81,00
гривень, а саме: витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30,00 гривень
на користь позивача та 51,00
гривень судового збору на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,212-215 ЦПК України, ст.267 ЦК України, ст.ст.66,68 ЖК
України, "Правилами надання населенню послуг по газопостачанню",
затвердженими Постановою KM України від 09.12.99р. №2246, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути із
ОСОБА_1 на користь ВАТ "Херсонгаз" заборгованість за послуги із
газопостачання станом на 01.11.2006
року в розмірі 274,14
гривень, а також судові витрати в розмірі 30,00 гривень, а всього 304,14
гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в
розмірі 51,00 гривень.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.
Справа № 2 - 3588/2007 року
РІШЕННЯ ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

13
березня 2007 року
Малиновський районний суд м. Одеси

у складі головуючого: судді Лічмана Л.Г.

при секретарі -
Викової О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті Одесі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
просить суд розірвати шлюб з відповідачем в зв'язку з тим, що подальше сумісне
проживання та збереження шлюбу між ними неможливе. Причиною припинення сімейних
відносин позивачка вказує те, що в наслідок ряду об'єктивних причин спільне
життя з відповідачем не склалося. З 1998
року позивачка з відповідачем проживають окремо. Примирення між сторонами
не можливе.

В судовому
засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_2., у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій позов визнав
і просив розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У судовому
засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб ІНФОРМАЦІЯ_1 у генеральному
консульстві СРСР в м. Брно,
ЧРСР. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Спору про розділ
майна придбаного позивачкою з відповідачем в період шлюбу, на теперішній час не
виникло.

Причиною
припинення сімейних відносин позивачка вказує те, що в наслідок ряду
об'єктивних причин спільне життя з відповідачем не склалося. З 1998 року позивачка з
відповідачем проживають окремо. Примирення між сторонами не можливе.

На примирення
сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення родини є неможливим.
При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами і дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя

подружжя і збереження шлюбу
суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

При вказаних обставинах суд вважає
за необхідне розірвати шлюб.

Витрати по
оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд
вважає за необхідне покласти на позивача.

Керуючись ст.
ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 208,
209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, СУД -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1
і ОСОБА_2 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 у
генеральному консульстві СРСР в м. Брно,
ЧРСР - розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 держмито в сумі 17 гривень, ОСОБА_2
від сплати держмита звільнити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ:
Справа № 2 - 3666/2007 року
РІШЕННЯ ІМ'ЯМ  УКРАЇНИ

13
березня 2007 року
Малиновський районний суд м. Одеси

у складі головуючого: судді Лічмана
Л.Г.

при секретарі -
Викової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду в місті Одесі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
просить суд розірвати шлюб з відповідачем в зв'язку з тим, що подальше сумісне
проживання та збереження шлюбу між ними неможливе. Причиною припинення сімейних
відносин позивачка вказує те, що в наслідок ряду об'єктивних причин спільне
життя з відповідачем не склалося. Постійні конфлікти і сварки. З жовтня 2006 року сторони
проживають окремо, примирення між ними не можливе.

В судовому
засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов визнав.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У судовому
засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб ІНФОРМАЦІЯ_1 у відділі
реєстрації громадянського стану Іллічівського районного управління юстиції м.
Одеси, актовий запис НОМЕР_1.
Від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спору про розділ
майна придбаного позивачкою з відповідачем в період шлюбу, на теперішній час не
виникло.

Причиною
припинення сімейних відносин позивачка вказує те, що в наслідок ряду
об'єктивних причин спільне життя з відповідачем не склалося. Постійні конфлікти
і сварки. З жовтня 2006 року
сторони проживають окремо, примирення між ними не можливе.

На примирення
сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення родини є неможливим.
При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами і дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При вказаних обставинах суд вважає
за необхідне розірвати шлюб.

Витрати по
оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд
вважає за необхідне покласти на відповідача.

Керуючись ст.
ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 208,
209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, СУД-

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1
і ОСОБА_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 у
відділі реєстрації громадянського стану Іллічівського районного управління
юстиції м. Одеси, актовий запис НОМЕР_1
- розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 держмито в сумі 17 гривень, ОСОБА_1
від сплати держмита звільнити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ:
Справа №2-296/2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем          України

14 березня 2007 року
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого-судді                            Осадчук В.П.

При секретарі                                    Ковач Л.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка справу за позовом ОСОБА_1 до
Новоукраїнської райдержадміністрації про визнання права власності на земельну
ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про
визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що ОСОБА_2 за
життя, склала заповіт на його ім"я на земельну ділянку, яка їй належала на
підставі державного акту. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
померла, але оформити спадщину по заповіту не може, оскільки втрачено державний
акт на земельну ділянку, тому змушений звернутись до суду про визнання за ним
права власності на земельну ділянку по заповіту ОСОБА_2

Представник відповідача не заперечує проти позову, пояснивши, що ОСОБА_2 на
підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належить
земельна ділянка  НОМЕР_1 площею 4.01 га. Вказану
земельну ділянку ОСОБА_2 згідно заповіту від 9 квітня 2003
року заповіла позивачеві, але він в зв"язку з тим, що державний акт
втрачено, не може переоформити на своє ім"я вказану земельну ділянку.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, оскільки в судовому
засіданні встановлено, що згідно ксерокопії державного акту на право власності
на земельну ділянку, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4.01 га, яка
розташована в межах Помічнянської сільради під номером 534,(а.с.5). Вказану
земельну ділянку ОСОБА_2 згідно заповіту (а.с.6) від 9.04.2003 року заповіла
позивачеві. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
померла, що підтверджено копією свідоцтва про смерть, (а.с.7), але позивач не
взмозі оформити спадщину в нотаріальній конторі в зв"язку з тим, що
відсутній оригінал державного акту на землю на ім"я ОСОБА_2, оскільки його
втрачено, що підтверджено оголошенням в газеті "Новоукраїнські
новини", (а.с.13). Інші заповіти від імені ОСОБА_2 не посвідчувались, що
підтверджено довідкою (а.с.8). В даний час земельна ділянка НОМЕР_1 знаходиться в
оренді в СТОВ "Мир" і позивач отримує орендну плату, тому він
фактично прийняв спадкове майно по заповіту і за ним необхідно визнати право
власності на земельну ділянку по заповіту ОСОБА_2

Керуючись
ст.ст.213, 215 ЦПК
України, ст.ст.1225, 1234,1235
ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, площею 4.01 гектара,
розташовану на території Помічнянської сільської ради Новоукраїнського району
Кіровоградської області, яка відповідно до державного акту на право власності
на земельну ділянку серії КР НОМЕР_2  виданого 25
березня 2003 року
належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене до Кіровоградського
апеляційного суду, через Новоукраїнський районний суд.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10-ти
днів з моменту проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20-ти
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження
Справа № 2 - 3577/2007 року
РІШЕННЯ ІМ'ЯМ  УКРАЇНИ

13
березня 2007 року
Малиновський районний суд м. Одеси

у складі головуючого: судді Лічмана
Л.Г.

при секретарі -
Викової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду в місті Одесі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить
суд розірвати шлюб з відповідачкою в зв'язку з тим, що подальше сумісне
проживання та збереження шлюбу між ними неможливе. Причиною припинення сімейних
відносин позивач вказує те, що в наслідок ряду об'єктивних причин спільне життя
з відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини припинені в вересні 2006 року. На
сьогоднішній час ОСОБА_1. і ОСОБА_2 проживають окремо, шлюб носить формальний
характер.

В судовому засіданні позивач свої
вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2, у судовому засіданні позов визнала.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У судовому засіданні
встановлено, що сторони зареєстрували шлюб ІНФОРМАЦІЯ_1 в міському відділі реєстрації
актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис НОМЕР_1. Від шлюбу є
неповнолітня дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Спору про розділ
майна придбаного позивачем з відповідачкою в період шлюбу, на теперішній час не
виникло.

Причиною
припинення сімейних відносин позивач вказує те, що в наслідок ряду об'єктивних
причин спільне життя з відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини припинені в
вересні 2006 року. На
сьогоднішній час ОСОБА_1. і ОСОБА_2 проживають окремо, шлюб носить формальний
характер.

На примирення
сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення родини є неможливим.
При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами і дійсних причин
розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При вказаних обставинах суд вважає за необхідне розірвати
шлюб.

Витрати по
оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд
вважає за необхідне покласти на позивача.

Керуючись ст.
ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 208,
209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, СУД-

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1
і ОСОБА_2 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 в міському відділі реєстрації актів
цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис НОМЕР_1
- розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1держмито в сумі 17 гривень,
ОСОБА_2 від сплати держмита звільнити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ:
Справа
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області,    в
складі: головуючого -
судді -  Середа   А.В.

при
секретарі           -
Музера В.Б.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради про визначення частки померлого у спільній
сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися   до суду
з     позовом  до
Виконавчого  комітету  Кременчуцької
міської  ради  про визначення частки майна, належного на
праві спільної сумісної власності.

Вказували, що згідно свідоцтва про право власності на
житло від ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 належить квартира на праві спільної сумісної
власності, що розташована у буд.АДРЕСА_1.

В даний час у них виникла необхідність визначити частки
спільного сумісного майна, що є квартирою АДРЕСА_1.

Просили визначити частки коленого у спільній сумісній
власності на квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись
на підстави та обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача - Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та
третьої особи -КП «МБТІ» в судове засідання не з»явилися, надали письмове
повідомлення про можливість розгляду справи у відсутності їх представників.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи,
встановив       наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право власності
на житло від 16.09.1993 року
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. належить на праві спільної сумісної власності
квартира АДРЕСА_1.

Згідно    ст. 370 ЦК    України
співвласники мають право
на    виділ частки із майна, що є
у спільній сумісній власності .

Відповідно до ч.  2
ст.  372 ЦК України  встановлено, що частки співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між
ними або законом. Тому суд вважає, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ч.2 ст.372, 370 ЦК України, ст.ст. 14,
57, 58, 59, 208, 212, 213, 215,218    ЦПК
України,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3  про
визначення  розміру  часток
майна  належного  на
праві спільної сумісної власності -
задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2,    ІНФОРМАЦІЯ_3,   ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, належить кожному по 1/3 ідеальної частки
квартири  АДРЕСА_1.

Рішення  може
бути  оскаржено  до
Апеляційного суду Полтавської
області через
Автозаводський  районний суд м.
Кременчука шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом
десяти діб з дня проголошення та апеляційної скарги на рішення суду протягом
двадцяти діб з дня подання заяви про апеляційне оскарження   рішення
суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків
подання заяви про апеляційне оскарження, апеляційної скарги у випадку їх
спільного чи окремого неподання або розгляду справи Апеляційним судом
Полтавської області, якщо рішення не скасовано.

СУДДЯ :
Справа 2-167/07.
28 березня 2007 року Теплицький
районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді
при секретарі            Скоробресі
участю позивача ОСОБА_1,
у    відкритому судовому засіданні в залі
суду смт. Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СВК "Перемога"
Теплицького району    про стягнення   заробітної плати,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до СВК "Перемога" с Кожухівка про
стягнення невиплаченої в строк заробітної плати. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що вона працювала в з СВК "Перемога" с Кожухівка дояркою. При звільненні з роботи їй не
виплатили заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі складає 2654 грн. 49 коп. Просить
стягнути з СВК "Перемога" с
Кожухівка Теплицького району Вінницької області заборгованість по
заробітній платі в сумі 2654
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні
вимоги, пояснивши, що працювала у відповідача дояркою, але при звільненні з
роботи їй не виплатили заробітну плату. Просить стягнути на її користь    заборгованість по заробітній платі, яка
згідно довідки виданої СВК "Перемога" с Кожухівка
становить 2654 грн. 49 коп.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився,
хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
працювала у відповідача СВК "Перемога" с Кожухівка
дояркою.   Заробітну плату згідно довідки
Кожухівка в сумі 2654
Відповідачем порушено вимоги Закону України «Про оплату
праці» та КЗпП України в частині строків виплати зарплати. За таких обставин
позов підлягає задоволенню.
Судові
витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі ст. 115,116
КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці», керуючись ст.ст. 3,10,11,15,60, 88, 213,
215,224,226   ЦПК України,
суд, -
Позов задоволити. Стягнути з СВК "Перемога" с Кожухівка
Теплицького району Вінницької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
заборгованість по заробітній платі в сумі 2654
(дві тисячі шістсот п»ятдесят чотири )
Стягнути з   СВК "Перемога"
с Кожухівка судові
витрати на користь держави в сумі 51
грн. та в дохід Держбюджету у Теплицькому районі Вінницькій області витрати
за інформаційно-технічне забеспечення в сумі ЗО грн..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до
апеляційного суду Вінницької області через Теплицький районний суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.