Справа № 22ц -
203/07                                            Головуючий у 1 інст. - Артюх К.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

19 січня 2007 року апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

Головуючого - судді Бойко О.В.

Суддів - Шевченка В.М.,
Квача М.О.

При секретарі - Пільгуй Н.В.

З участю
представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, представника ВАТ „Домобудівник" Дерев"янко
Ю.М., представника ТОВ „Габріель" Кареліна В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ВАТ
„Домобудівник" про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, -

встановив:

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні
вимоги в повному розмірі.

Рішенням
Новозаводського районного суду від 20
листопада 2006 року
було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2,
яка діє в інтересах ОСОБА_1
до ВАТ „Домобудівник" про відшкодування моральної (немайнової) шкоди в
сумі 4000 грн. Суд
виходив з того, що згідно ч.І ст. 1167 ЦК України, моральна шкода , завдана
фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини. Суд врахував, що неправомірні дії відповідача, виразилися
в недотриманні умов Інвестиційного договору НОМЕР_1 від 29.07.2004 року, а
саме: відсутності газового котла і відповідно відсутності індивідуального опалення квартири, відсутності
приладу обліку тепла в квартирі позивачки; не проведення оздоблювальних
робіт - відсутності вхідних дверей , стяжки підлоги, стяжки балкону, не
проведення малярських робіт над газовою трубою; порушення терміну введення
будинку в експлуатацію, про що свідчать додаткові угоди до Інвестиційного
договору НОМЕР_1 від 29.07.2004 p., додаток 1 до акту
прийому-передачі від 07.10.2005
р. Та бездіяльністю відповідача по усуненню порушень в роботі вентиляційних
каналів, що підтверджується зверненнями ОСОБА_1 та
актами від 06.01.2006 р. Та 23.10.2006 р. При
визначенні відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд бере до уваги ступінь
вини відповідача, враховує характер та обсяг страждань, і саме тому вважає, що розмір шкоди, який підлягає
відшкодуванню позивачці має становити 4000 грн.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі вказує на те, що судом порушено норми матеріального
та процесуального права, а саме: порушено п.3,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 та ст. ст. 23, 1167 ЦК України,
всупереч яких суд не в повному обсязі врахував характер та обсяг її страждань,
деякі підстави не було враховано взагалі. Суд зробив висновки невідповідні
обставинам справи. Так , було зазначено, що на всі претензії позивачки ВАТ „Домобудівник" приймав рішення
в розумні строки, хоча після отримання письмової відповіді, тільки через
декілька місяців проводились якісь дії відповідачем. Крім того, суд не в
повному обсязі врахував ту обставину, що саме наявність газового опалювального
котла в квартирі була основною причиною мого бажання отримати у свою власність
квартиру АДРЕСА_1, у
зв"язку з чим я уклала договір, і ця обстанина -відсутність автономного опалення квартири заподіяла мені моральні
страждання, які суд не в повному обсязі врахував.

Вислухавши
доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що підстави для
задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судом установлено , що 29 червня 2004 р. позивачка
уклала із

відповідачем інвестиційний договір, відповідно до змісту якого ОСОБА_1,

повинна була внести 117810
грн. на розрахунковий рахунок ВАТ

„Домобудівник,,, а останній зобов'язувався виконати роботи по будівництву
та

передачі позивачці в 1 кварталі 2005 р. однокімнатної квартири АДРЕСА_1.Однак зазначена однокімнатна квартира була передана
відповідачем

лише 7.10. 2005 p., при цьому ВАТ
„Домобудівник,, були недотримані умови

виконання Інвестиційного договору ,
у зв'язку з чим за згодою сторін укладалися

додаткові угоди до інвестиційного договору за яким
- за яким з переліку

оздоблювальних робіт в квартирі виключалась          вартість      газового      котла,

установки та вартість вхідних
металевих дверей, влаштування стяжки підлоги та балкону та відповідно
зменшувалась вартість квартири, а також було зменшено вартість
квартири в зв'язку зі зменшенням фактичної площі квартири та переносом терміну
введення будинку в експлуатацію, і залишкова вартість квартири становила 108278,0 грн. Це підтверджується
Інвестиційним Договором, додатковими угодами до інвестиційного договору від 8 червня 2005 р, 11 жовтня 2005 p., актом прийому-передачі житла від 7 жовтня 2005 р.,( а. с. 10- 11 , 12- 15 ), не
заперечувались ці обставини і представником позивача.

Згідно з ч.2. ст.23 ЦК розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та

2

душевних страждань ...
ступеня вини особи ,
яка завдала моральної шкоди ,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням інших обставин , які мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи всі претензії ОСОБА_1, до відповідача з
приводу порушень умов договору при будівництві та передачі у власність ним однокімнатної
квартири розглядалися і за згодою позивачки були змінені зобов'язання
відповідача у договорі шляхом укладення додаткових угод якими виключені з
переліку невиконані відповідачем роботи, і в результаті цього зменшилась
вартість квартири, та усувалися інші недоліки.

Вирішуючи
питання про відповідальність і розмір грошового відшкодування моральної шкоди,
суд обґрунтовано врахував конкретні обставини справи , які мають
суттєве значення для розгляду справи ,
а саме як ступінь вини відповідача, так і глибину та тривалість моральних
страждань позивачки. Вимоги про відшкодування моральної шкоди вирішені судом
відповідно до ст.23, 1167
ЦК

З урахуванням
наведеного суд обґрунтовано задовольнив позов ОСОБА_1, тому посилання у апеляційній скарзі на невідповідність його висновків
дійсним обставинам справи як і порушенням судом норм матеріального права
є безпідставними. Колегія суддів не може погодитись із доводами апеляційної
скарги що судом при визначені розміру відшкодування моральної шкоди не
враховані в повному обсязі характер та обсяг її моральних страждань яких вона
зазнала у зв'язку з численними недоліками які мали місце при будівництві
відповідачем квартири. Оскільки суд з'ясував за яких обставин були заподіяні
моральні страждання позивачці та які порушення були допущені ВАТ „Домобудівник" що не призвели до суттєвих
порушень житлових прав позивачки, як і до особливо вимушених змін у її
житті про що на думку колегії суддів свідчить відсутність вимог позивачки про
розірвання Інвестиційного Договору та отримання нею у власність квартири.

Постановлене
судове рішення відповідає матеріалам справи і вимогам закону підстав для його
скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.
303, 307 - 308, 313 -
315, 317 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Новозаводського
районного суду від 20 листопада
2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності негайно, але може бути оскаржена до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня її проголошення.

3