РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

Справа
№2-144/2007 рік

06 березня 2007
року Малинський районний суд Житомирської області в складі

головуючої
судді                               Збицької
К.Д.

з участю
секретаря                            Гузікової
І.І.

прокурора                                          Сивця A.M.

представника
органу опіки

та
піклування                                     Комарчук
Л.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині цивільну справу за
позовом прокурора Малинського району в інтересах неповнолітніх дітей до ОСОБА_1
про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

встановив :

Прокурор району звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських
прав ОСОБА_1 відносно шести дітей: одного неповнолітнього - ОСОБА_2, та п'яти
малолітніх - ОСОБА_3 1995 року народження, ОСОБА_4 1996 року народження,
ОСОБА_5 1998 року народження, ОСОБА_6 1999 року народження та ОСОБА_7 2006 року
народження. Просить встановити над дітьми опіку, передати на опікування органу
опіки та піклування Малинської міської ради та стягнути з відповідачки аліменти
на утримання дітей в розмірі 1/2  частки
від її доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину, які перераховувати на особисті рахунки дітей
у відділенні Державного Ощадного банку України за місцем перебування дітей.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов про позбавлення
батьківських прав й стягнення аліментів.

Відповідачка позов не визнала, посилаючись на те, що, на її думку, немає
підстав для позбавлення батьківських прав. Пояснила, що двоє старших дітей
навчаються у Вишевицькій школі-інтернаті, двоє в Ушомирській школі-інтернаті,
молодші ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають з нею. Забирати дітей на канікули не
могла, бо була вагітна ОСОБА_7. їх забирала бабуся та знайомий. Під час канікул
діти, в основному, перебували у її батьків чи бабусі. Не працює, отримує
допомогу на дитину. Коли у неї 26 грудня 2006 року відібрали ОСОБА_6 та ОСОБА_7
і помістили у відділення МРТМО, то їх навіщали бабуся та ОСОБА_3, який був на
канікулах. ОСОБА_6 почала навчальний рік пізніше, з грудня школу не
відвідувала, бо вона її не пускала, боячись, що дитину можуть відібрати.
Алкоголем не зловживає. Хата, в якій проживала сім'я, згоріла. В даний час вона
живе то у свого співмешканця, від якого народила ОСОБА_7, то в бабусі. Просить
в позові відмовити.

Заслухавши представника позивача, відповідачку, свідків, представника
органу опіки та піклування, яка підтримала письмовий висновок цього органу,
з'ясувавши обставини справи у межах заявлених вимог та перевіривши їх
письмовими доказами суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає
задоволенню.

Відповідно до положень п.2,3 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати,
батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від
своїх обов'язків по вихованню дітей та жорстоко з ними поводяться. Такі обставини
встановлені судом.

Згідно записів у свідоцтвах про народження відповідачка є
матір'ю шести неповнолітніх дітей (а.с.7-11), п'ятеро з яких вона народила в
шлюбі з ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12)., сина ОСОБА_7 21 квітня
2006 року, не перебуваючи в шлюбі. Дані про батька в свідоцтві про його
народження записані зі слів матері (а.с.11).

ОСОБА_1 належним
чином вихованням дітей не займалась. З наданих суду довідок видно, що за час
перебування синів ОСОБА_2 з 2002 року та ОСОБА_3 з 2004 року у Вишевицькій
спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті вона відвідала їх лише один раз. В
даний час ОСОБА_2 знаходиться в розшуку. Сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають на
державному утриманні в Ушомирській школі-інтернаті два роки. Мати дітей на
канікули не забирає, ніякої матеріальної допомоги не надає, вихованням не
цікавиться (а.с. 16,46-58). В лютому 2006 року вихователь ОСОБА_4 зверталася до
служби в справах неповнолітніх з проханням розшукати матір учнів ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, яких за весь час перебування в школі інтернаті ніхто не провідував, на
їх листи не відповідав (а.с.27).

Зазначені обставини підтвердила у судовому засіданні опитана судом як
свідок вихователь Ушомирської школи-інтернату ОСОБА_9.

За умисне спричинення в стані алкогольного сп'яніння сину ОСОБА_4 легких
тілесних ушкоджень вироком Малинського районного суду від 15 листопада 2006
року ОСОБА_1 та її
співмешканець ОСОБА_10 визнані винними за ст.125 ч.1 Кримінального кодексу
України та засуджені до 100 (ста) годин громадських робіт кожний (а.с.29-30).
За умисне спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості сину ОСОБА_2
вироком Малинського районного суду від 22 лютого 2001 року був притягнутий до
кримінальної відповідальності і нині покійний батько ОСОБА_8, що свідчить про
прояв жорстокості до дітей в сім'ї.

ОСОБА_6 з 18
грудня 2006 року школу не відвідує. Під час медичного огляду у дівчинки
виявлений педикульоз (а.с.34). Відповідачка не забезпечила їй належних умов для
навчання. Вона не має постійного місця проживання. Помешкання АДРЕСА_1, де
зареєстрована ОСОБА_1, не
придатне для проживання. В будинку співмешканця ОСОБА_10 АДРЕСА_2 відсутні
освітлення, меблі, незадовільні санітарно-гігієнічні умови (а.с.45).

Свідки ОСОБА_11, яка працює вчителем навчальних класів, та заступник
директора по виховній роботі загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 ОСОБА_12
показали, що лише після їхнього втручання після початку навчального року з 19
вересня 2006 року дівчинка була зарахована до першого класу, однак відвідувати
школу почала через місяць. На даний час вона тільки 18 днів відвідувала школу,
решта 54 навчальні дні заняття пропустила. Мати довідок про поважність причини
пропуску занять не надала. Дівчинка здібна, але з нею ніхто вдома не
займається, тому вона не знає всіх букв, не освоїла читання. Залишаючи дитину
вдома, відповідачка закриває хату на замок, не впускаючи представників школи до
хати. Були випадки, що вона була п'яною. З матір'ю дитини неодноразово
проводились бесіди, однак позитивних змін з боку матері у відношенні до
навчання та виховання доньки не відбулося.

Син відповідачки ОСОБА_7 2006 року народження знаходиться
у вкрай занедбаному стані, про що свідчать довідки та пояснення медичних
працівників, акти обстеження матеріально-побутових умов. У хлопчика
гіпертрофія, рахіт, анемія, короста, ряд інших захворювань (а.с. 14,33). Мати
своєчасно за медичною допомогою не звертається, від госпіталізації
відмовляється.

З пояснення дільничного педіатра ОСОБА_13, під наглядом
якої діти даної сім'ї з 1993 року, був випадок, що когось із старших дітей
доставляли в лікарню з поламаними ребрами. На медогляді в школі першокласників
приблизно у 2001-2002 році у одного з хлопчиків були виявлені чисельні синці
різного за часом походження. Зі слів дитини його побив батько. За те, що діти
не слухали батька, їх поміщали в погріб. ОСОБА_7 має дефіцит маси тіла - у
7-місяному віці важить 5кг 400г. За час перебування в лікарні він значно набрав
вагу, з чого можна зробити висновок, що дитина голодувала. Мати дитину в
лікарні не відвідувала.

З показань свідків
ОСОБА_14, матері відповідачки ОСОБА_15, бабусі ОСОБА_16 та актів обстеження
матеріально-побутових умов (а.с.16-18, 24,32,43-44) видно, що ОСОБА_1 не прагне
створити належні умови для догляду, виховання та матеріального забезпечення
своїх дітей. Вона не має постійного місця проживання. її будинок після пожежі
не відремонтований і не придатний для проживання. ОСОБА_1 мешкає без реєстрації
то у свого співмешканця, де відсутні елементарні умови для проживання (відсутнє
освітлення, опалення, продукти харчування, кухонний стіл, постільна білизна,
недостатньо ліжок), то короткочасно у своєї 79-ї річної бабусі ОСОБА_16
АДРЕСА_3, яка й здійснює догляд як за старшими хлопцями в період канікул, так і
за немовлям.

Через загрозу життю та здоров'ю дітей постановою прокурора Малинського
району від 26 грудня 2006 року малолітні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були відібрані
від матері та тимчасово поміщені в дитяче відділення Малинського МРТМО
(а.с.35,13).

За письмовим висновком органу опіки та піклування Малинської міської ради,
підтриманим у судовому засіданні представником цього органу, відповідачка не
виконує покладений на неї законом обов'язок по вихованню дітей, подальше
проживання їх в сім'ї є небезпечним для їх життя і морального виховання, тому в
інтересах дітей доцільно позбавити її батьківських прав (а.с.5).

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що ОСОБА_1, будучи
працездатною особою, маючи реальну можливість виконувати юридичний обов'язок по
вихованню своїх неповнолітніх та малолітніх дітей, піклуватися про них,
утримувати, протягом кількох років свідомо не приділяє належної турботи та
догляду за ними, не піклується про їх майбутнє, не займається вихованням, живе
за рахунок державної допомоги на дітей, самоусунулась від виконання своїх
батьківських обов'язків щодо дітей, поміщених в школи-інтернати, чим діє
всупереч вимогам ст.164 Сімейного кодексу України та ст.12 Закону України „Про
охорону дитинства", тому позбавлення її батьківських прав буде
забезпечувати інтереси дітей. Оскільки інших осіб, яким можна передати на
виховання дітей, немає, діти позбавлені батьківського піклування, над дітьми,
які досягли 14-річного віку, відповідно до ст.ст.58 та 60 Цивільного кодексу
України слід встановити піклування, а над малолітніми дітьми опіку та передати
їх на опікування органу опіки і піклування Малинської міської ради.

Відповідно до ст.171 Сімейного кодексу України судом були заслухані
малолітні діти відповідачки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які в своїх поясненнях
стали на захист матері. Враховуючи їхній вік та ті обставини, що їхні пояснення
щодо участі матері у підготовці до навчання, вихованні, відвідуванні в
школі-інтернаті спростовуються показаннями опитаних судом свідків,
підтверджених письмовими доказами, суд відхиляє їх.

За положенням ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена
батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей.

Прокурор просить стягнути з відповідачки аліменти у
частці від заробітку, що становить 1/2 від її доходів, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину
щомісячно до повноліття дітей з перерахуванням коштів на особисті рахунки дітей
у відділенні Державного Ощадного банку України в районі розташування дитячого
закладу, де перебуватимуть діти.

Суд визнає обгрунтованим позов в частині стягнення аліментів, задовольняє
його і звертає до негайного виконання на дітей, що знаходяться в
школах-інтернатах, а на дітей, які перебувають в сім'ї відповідачки - з часу
вилучення дітей з сім'ї.

Відповідачка не надала суду доказів про наявність у неї
пільг відповідно до ст.4 п.18 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне
мито" від 21 січня 1993 року, тому суд покладає на неї оплату судового
збору у розмірі 59грн.50кои. та відповідно до ч.3 ст.81 ЦПК  України    витрати   на
інформаційно-технічне
забезпечення   розгляду   справи
в   розмірі

7грн. 50коп.

Керуючись
ст.ст.10,11,60,81,88,212,213,215, 367 ч.1 п.1 Цивільно-процесуального кодексу
України, на підставі ст.ст.164 ч.1п.2,3, 166 ч.2,  167 ч.5, 80,183 Сімейного кодексу України,
ст.60 Цивільного кодексу України -

рішив :

позов
задовольнити повністю.

Позбавити
судом батьківських прав ОСОБА_1 1973
року народження відносно її шести неповнолітніх дітей - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Встановити піклування над ОСОБА_2, опіку над ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 й передати їх під опіку та піклування органу опіки та
піклування Малинської міської ради Житомирської області.

Стягнути аліменти з ОСОБА_1 1973 року народження, уродженки села Черемхове Іванівського
району Амурської області Російської Федерації, мешканки міста Малина
Житомирської області на утримання шести неповнолітніх дітей - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в розмірі /4 частки від усіх видів її
доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину
відповідного віку щомісячно до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпочати з дня
відібрання дітей й поміщення їх в дитячі заклади, на утримання ОСОБА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - з 10 січня 2007 року. Кошти
перераховувати на особисті рахунки дітей у відділенні Державного Ощадного банку
України за місцем розташування дитячих закладів, де перебуватимуть діти.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 59 грн. 50 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 7 грн. 50 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає
негайному виконанню.

Сторони можуть оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої
інстанції повністю або частково до апеляційного суду Житомирської області через
Малинський районний суд.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано, у разі її подання - після розгляду справи
апеляційним судом.