№2-/07 p.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ.

29 березня 2007 р. Московський райсуд
м.Харкова у складі: головуючого судді Оксененко В.А., при секретарі Власюк
В.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ОСВІТИ І НАУКІ ХАРКІВСЬКОЇ
ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ про поновлення на роботі та оплаті середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Московського суду з позовом про поновлення на роботі,
оплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вказав в обгрунтування
наступне.

З 1.2.2001 р. він працював в Харківському професійному
ліцею (далі-ХПЛ) на посаді майстра виробничого навчання, а з 03.09.2002 р.- на посаді
електромонтера. Наказом від 03.07.2006 р. він, у числі інших працівників ліцею
був звільнений по п.1 ст. 40 КЗлП України у зв'язку з ліквідацією ліцею.

Вважає своє звільнення таким, що порушує його закони права, таким, що
проведене з грубим порушення діючого законодавства, а саме: він не був
попереджений за 2 місяця про наступне звільнення; іншої роботи йому не було
предоставлено, фактично мало місце реорганізація ХПЛ, а ні ліквідація та він
повинен продовжувати працю в училищі №6 м.Харкова.

Представник відповідача- ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ОСВІТИ І НАУКІ ХАРКІВСЬКОЇ
ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ позов не визнав, вказав, що наказом Міністерства освіти
України від 04.05.2006 р. Харківський професійний ліцей було ліквідовано; на
час ліквідації ліцею було створено ліквідаційну комісію. Усі працівники, у
т.ч., позивач, були повідомлени про наступне звільнення. Відомості про
вивільнення працівників ліцею направлено до Центра зайнятості населення у
Московському районі м.Харкова. Майно ліцею згідно з наказом МОУ було передано
на баланс Вищого професійного училища №6 м.Харкова. Вивільнені працівник і
працевлаштовувались самостійно, оскільки, будь-якої роботи вони надати не мали
можливості. На теперішній час приміщення ліцею звільнено та ліцея взагалі
немає.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши
надани письмові докази, вважає, що у задоволенні позову належить відмовити з
наступних підстав.

Наказом Міністерства освіти і науки України № 372-к від 04.05.2006 р. дія
юридичної особи- Харківський професійний ліцей до 15.07.2006 p., було припинено.

На виконання вказаного наказу, наказом Головного Управління освіти і наукі
Харківської державної адміністрації № 260 від 06.05.2006 р. дія юридичний
особи-Харківський професійний ліцей в строк до 15.07.2006 p., було припинено,
створена ліквідаційна комісія та адміністрації ліцею запропоновано звільнити
працівників ліцею, письмово попередити їх про принення трудових відносин з
15.7.2006 p.;
майно передати на баланс Вищого професійного училища №6 м.Харкова.

16 травня 2006 р. про наступне звільнення працівники у т.ч., ОСОБА_1, були
письмово повідомлени; крім того, дано відповідне оголошення у газету.

За правилом ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення
у зв'язку із змінами в організації виробництва та праці, власник доводить до
відома державної служби зайнятості про наступне з вивільнення працівника із
зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

12.05.2006   р.
адміністрація ХПЛ вказаний звіт надіслала Московському центру

зайнятості населення відносно позивача.

03.07.2007  р.
наказом директора ХПЛ ОСОБА_1 з 15.07.2006 р. був звільнений по п.1

ст. 40 КЗпП України. З наказом ознайомлен письмово, про
що свідчить власний підпис

позивача.

14.07.2006 р. ХПЛ надіслав звіт Московському центру зайнятості населення
м.Харкова про вивільнення працівників, в т.ч., ОСОБА_1

Відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути розірван власником або уповноваженим ним органом
лише у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації...
підприємлива (п.1).

Позивач, просячі
суд поновити його на роботі, стверджував, що ХПЛ було не ліквідовано, а сталася
його реорганізація.

Але з цим
твердженням погодитися не можна.

Судом не надано доказів того, що Харківський професійний ліцей було
реорганізовано з збереженням посад відповідно до штатного розкладу; на
наявність таких доказів не вказано.

Судом не встановлено порушення трудових прав ОСОБА_1 при
його звільненні: він був попереджений в травні 2006 р. про наступне звільнення;
12.05.2006 р. звіт про його вивільнення адміністрацією ліцею направлено до
Центру зайнятості населення ; 03.07.2007 р. письмово попереджено про звільнення
з 15.7.2006 р. та звіт про звільнення позивача направлено 14.7.2006 р. Центру
зайнятості.

Оскільки, іншої
роботи немає, ОСОБА_1 було звільнено за п.1 ст. 40 КЗпП України.

Керуючись
ст.213-215 ЦПК України, ст.232, п.1 ст.40,43-1,49-2 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1про поновлення на роботі та оплаті середнього заробітку за
час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через
Московський районний суд м.Харкова протягом 20 днів після подання заяви про
апе-ляційне оскарження. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції
може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.