Справа
№2-30/2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007 року

Новоукраїнський районний суду Кіровоградської
області у складі головуючого судді
Гарбуз О.А.

при секретарі                 Ковач І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції у
Новоукраїнському районі Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань
України, ПСП "Шевченка" про стягнення відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася з позовом до відповідача
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона працювала протягом 30 років в колгоспі
ім. Шевченка Новоукраїнського району і через
шкідливі умови праці вона отримала професійне захворювання в результаті чого втратив 40% працездатності, на легшу роботу не переведена із-за
її відсутності. Однак, стан її здоров"я погіршується і надалі, їй встановлено 3-гу групу інвалідності і втрату
професійної працездатності 40 % професійної працездатності. Вона постійно відчуває фізичний біль, порушено її
нормальні життєві зв"язки.
Позивачка вважає, що їй завдано моральну шкоду яку вона оцінює у розмірі 50000 грн. і просить суд стягнути па її користь,
який відповідаю до п.3 ст. 34 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"
повинна бути відшкодована Фондом.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої
позовні вимоги повністю, відмовившись про стягнення моральної
шкоди із ПСП "Шевченка".

Представник відповідача в судовому засіданні позов
визнала в частині наявності страхового випадку з позивачем, але
права на відшкодування завданої моральної шкоди позивачка не має, при цьому представник відповідача пояснила, що
компенсація відшкодування моральної шкоди ЗУ
"Про Державний бюджет України" на 2006 та 2007 роки зупинена дія абзацу 4 ст.1 (
в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим
і членам їх сімей), а тому вважає, що у позові необхідно відмовити.

Представник ПСП "Шевченка" позовні вимоги
пе визнав, пояснивши, що компенсація моральної шкоди повинна
бути проведена Фондом, а не підприємством.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі, відповідно до ст.ст. 1,2 ,21,28, 34 Закону України "Про загальнообов"язкове
державне соціальне страхування від нещасного
випадку па виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Позивачка, починаючи з 1976,1978 року по 1999 рік працювала дояркою колгоспу ім. Шевченка Новоукраїнського району Кіровоградської
області, протягом 1999-2001 років працювала дояркою
правонаступника колгоспу - СВК "Шевченка", а протягом 2001 -2006 років ІНФОРМАЦІЯ_1, всього трудовий' стаж
ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 29 років, що підтверджується трудовою книжкою позивачки (а.с.
13-14).

ПСП "Шевченка" Новоукраїнського району, де працювала останні роки
позивачка, відповідно до ст. 8 Закону України "Про загальнообов"язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричипили втрату працездатності" являється застрахованою особою.

Згідно із ч.1 ст.9 Закону України "Про
охорону праці" відшкодування шкоди,

заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його
здоров"я, здійснюється Фондом

соціального страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань відповідно

до Закону України "Про загальпообов"язкове державне соціальне
страхування від

нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату

працездатності". Статтями 1 абз.4, ст. 21 ч.1 п.1 пп."е", ст. 28 ч.3 та ст.34 ч.3 цього Закону

встановлено, що у разі настання страхового випадку
(нещасного випадку на виробництві

або прфесійного захворювання) Фонд
зобов"язаний у встановленому законодавством

порядку виплатити потерпілому грошову суму за
моральну шкоду за наявності факту її

заподіяння.

Згідно виписки із хвороби Українського НДІ промислової
медицини від 01 березня 2006 року про професійне захворювання (а.с. 10) встановлено діагноз професійного захворювання позивачки по справі: вегетоміофасцит рук помірного ступеня
вираженості з нейродистрофією у вигляді двобічного
плечолопаткового періартрозу ПФС-2 ст. та порушення трофіки
кистей.

Вказані захворюваппя виникли у позивача в результаті
важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімату.

З відомостей акта розслідування професійного захворювання
(а.с. 11) вбачається, вищевказані захворювання виникли у позивача внаслідок підняття і
перенесення ваги вище допустимих норм.

Згідно витягу з акта МСЕК від 04 квітня 2006 року позивачка втратив 40 % професійної працездатності, потребує медикаментозного
лікування, лікування в ЛПУ та відшкодування заподіяної моральної
шкоди, а також висновкомМСЕК було встановлено третю групу
інвалідності (а.с. 8 ).

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне соціальне

страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які

спричинили втрату працездатності" передбачено,
що у разі настання страхового випадку

Фонд зобов"язаний своєчасно та в повному
обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну

працівникові виплативши грошову суму за моральну
шкоду за наявності факту заподіяння

цієї шкоди.

Таким чином, суд вважає, що в результаті страхового
випадку - професійного захворювання під час роботи дояркою папротязі 29 років, позивачці було завдано моральну шкоду, яка полягає в ушкодженні її здоров"я, завданні
фізичного болю, значною втратою професійної працездатності,
порушенням нормальних життєвих стосунків, зокрема необхідністю активного медекаментозного лікування (а.с. 8 ), неможливістю працювати па раніше займаній нею посаді, неможливістю викопувати роботу
пов"язапу з фізичними навантаженнями. З
урахуванням викладеного та враховуючи вимоги розумності і справедливості, глибину фізичних та душевних страждань
позивача, погіршення її здібностей і обсяг
вимушених змін у житті, суд приходить до висновку що належний розмір відшкодувати завданої позивачці моральної шкоди повніша
складати 5 000 грн. 00 коп.

Суд вважає, що посилання представника Фонду на ст.77 п.27
Закону України "Про Державний бюджет України на 20006
рік" та с. 71 п.22 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік суперечать вимогам ч.1 ст. 58
Конституції України, згідно якої закони та інші нормативні акти
не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони
пом"якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з п.20 ст.2 ч.1 ст.3 Бюджетного Кодексу України закон про Державний бюджет України -це закон, який затверджує повповаження органами державної
влади

здійснювати виконання Державного
бюджету України протягом бюджетного періоду з 01 січня по 31 грудня відповідного року. Таким
чином, закон про державний бюджет України є таким, що має
тимчасову дію протягом зазначеного вище бюджетного періоду. Таке ж роз"яснення дає Верховний Суд України (лист від 06 березня 2006 року №6-3).

Враховуючи встановлені обставини,
суд приходить до висновку, що на час розгляду
справи у сіді 1 -інстанції підстави для звільнення відповідача
від обов"язку відшкодувати позивачці завдану їй моральну шкоду
відсутні.

У зв"язку із звільненням сторін від сплати
судового збору, згідно п. 4), 34) ст. 4 Декрету КМ України "Про державне мито" та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ на підставі пп.3
п.3 ст.81 ЦПК України, компенсацію судових витрат у
відповіності до п.2 ст. 88 ЦПК України, необхідно віднести за
рахунок держави.

Керуючись ст. 21, 28, 34 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", ст. 8, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у
Новоукраїнському районі Кіровоградської області па
користь ОСОБА_1 5 000 (п"ять тисяч) грн. 00 коп.
відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд, шляхом подачі
протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження та подачі апеляційної скарги протягом
наступних двадцяти днів після подання заяви.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву
про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.