АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
е н е м    У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах
апеляційного суду
Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Хромець Н.С.,
суддів: Євстафіїва О.К., Лакізи Г.П., Скрипки А.А.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Черкаського обласного військового комісаріату, третя особа - ОСОБА_2,  про відшкодування шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 лютого
2006 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 квітня 2006 року,
в с т а н о в и л а :
у січні 2005 р. ОСОБА_1 пред'явила
позов до Черкаського обласного військового комісаріату, у якому просила
грн. - моральної шкоди. Свої вимоги вона обґрунтовувала тим, що з вини третьої
особи по даній справі - ОСОБА_2, який проходив строкову військову службу,
сталася дорожньо - транспортна пригода за участю належного їй автомобіля, яким
керував за дорученням її син, та автомобіля відповідача, яким керував ОСОБА_2.
Внаслідок даної пригоди шляхом пошкодження її автомобіля їй завдано
матеріальної й моральної шкоди у вказаних вище сумах.
Рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 21.02.2006 р., залишеним
без   змін   ухвалою
апеляційного   суду   Черкаської
області  від

Справа № 33ц-КС-939, № рядка статзвіту - 40

Головуючий у першій інстанції - Пироженко С.А.

Доповідач в апеляційній інстанції - Ювшин В.І.

Доповідач Євстафіїв О.К.

26.04.2006 р., позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2.
просить скасувати вищевказані судові рішення, а справу направити на новий
судовий розгляд, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Судами  обох  інстанцій  на
підставі  належних  та
допустимих   доказів

встановлено, що 20.12.2004 р. з вини третьої особи ОСОБА_2 сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів УАЗ - 469, держ. № 0700 Н5,
що належить відповідачеві, і Ауді - 8, держ. НОМЕР_1, що належить позивачеві.
Внаслідок цієї ДТП ОСОБА_1 завдано матеріальної шкоди на вказану вище суму
шляхом пошкодження належного їй автомобіля.

Доводи касаційної скарги цих
висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК
України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова
для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно
якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Даних про те, що постанову
судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.02.2005 р. по справі про
притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП
України ( її копія на а.с. 4) за скоєння вищеописаної ДТП скасовано та/або
змінено, у справі нема.

Тому доводи ОСОБА_2 про те, що у
ході розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності
за вчинення цієї ДТП він не визнавав себе винним, але суд визнав його винним,
про що він дізнався лише з оскаржуваної ухвали апеляційного суду по даній
цивільній справі, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної
відповідальності закінчено у його відсутність, не можна взяти до уваги.

Згідно з ч. 3 ст. 36 ЦПК
України, якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у
справі, справа розглядається без неї. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України,
особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого
місця проживання (перебування, знаходження), або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і
вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає
або не знаходиться.

У справі мається пояснення
ОСОБА_2 від 12.12.2005 р. місцевому суду по суті позову, посвідчене секретарем
сільради. В цьому поясненні він одночасно просить розглядати справу у його
відсутність (а.с. 47-48). Згідно з повідомленням батька останнього апеляційному
суду від 20.04.2006 р., ОСОБА_2. виїхав з місця проживання на заробітки (а.с.
82). Даних про те, що він, виїхавши на заробітки, повідомив суд про зміну свого
місцезнаходження (місцеперебування), у справі нема.

Таким чином, розгляд судами справи
по суті у відсутність третьої особи в силу наведених вище правових норм є
цілком правомірним, а доводи касаційної скарги у цій частині є юридично
неспроможними.

Проте поза увагою апеляційного суду
Чернігівської області як суду касаційної інстанції не може залишитися наступне.

Залишаючи без змін рішення суду І
інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної
шкоди, суд ІІ інстанції послався на те, що розмір стягнутої судом моральної
шкоди апелюючою стороною не оскаржується. Але це посилання суперечить
матеріалам справи. Так, у апеляційній скарзі Черкаського обласного військового
комісаріату від 17.03.2006 р. № 6/20/3 на рішення місцевого суду по справі
прямо й конкретно зазначено, що він не згоден з оскаржуваним рішенням зокрема
тому, що суд, визначаючи розмір стягнутої з відповідача на користь позивача
моральної шкоди, не навів відповідних мотивів, що відсутні докази завдання йому
такої шкоди (а.с. 74).

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК
України, суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду
справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або
порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Залишивши без змін оскаржуване
рішення в частині стягнення з Черкаського обласного військового комісаріату на
користь ОСОБА_1 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди з вищезазначених
мотивів, апеляційний суд Черкаської області фактично не розглянув апеляційну
скаргу в цій частині. Даний недолік не може бути усунуто шляхом постановлення
додаткового рішення. В силу ч. 5 п. 1 ст. 338 ЦПК України, судове рішення
підлягає обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо
суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не може бути усунуто ухваленням
додаткового рішення.

Отже, ухвала апеляційного суду
Черкаської області в частині залишення без змін рішення місцевого суду щодо
вирішення спору між сторонами про відшкодування моральної шкоди підлягає
скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд в цій частині.

Даного висновку апеляційний суд
Чернігівської області дійшов також з урахуванням і того, що визначення судом
розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню відповідачем позивачеві, безпосередньо
впливає на права і обов'язки ОСОБА_2 у випадку пред'явлення до нього Черкаським
обласним військовим комісаріатом регресних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 333, 338 ч. 1 п. 5, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу ОСОБА_2
задовільнити частково.

Ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 26 квітня 2006 року в частині залишення без змін рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.02.2006 року скасувати, а справу
в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині дані судові
рішення залишити без змін.

Ухвала є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Хромець Н.С.

Судді:

Євстафіїв
О.К.

Лакіза Г.П.
Скрипка А.А.  Шемець Н.В.