Справа
№2- 194/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року                                              Комсомольський
міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при
секретарі                                             Гончар
С.Т.

з
участю позивачки                                  ОСОБА_1.

та
відповідача                                           ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2001 року. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3. 1ІНФОРМАЦІЯ_1. Стильне життя з відповідачем не склалося. На протязі тривалого часу
виникали постійні сварки. З жовтня 2005 року не підтримують сімейних стосунків, кожен живе своїм житгям, спільне
господарство не ведеться, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Спору про розподіл майна не
виникає. Дитину просить залишити проживати з нею.

Позивачка в судовому засіданні
наполягала на задоволенні позову, на примирення не згодна. Просила шлюб розірвати, неповнолітнього сина
ОСОБА_3 залишити проживати з нею, судові витрати по справі покласти на
відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю.

Судом встановлено, що сторони,
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2001 року, про що в книзі
реєстрації актів про одруження відділу реєстрації актів громадянського стану
Комсомольського міського управління юстиції
у Полтавській області зроблено актовий запис за НОМЕР_1 (а.с. 6). Від шлюбу
мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, 1ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), який
проживає з позивачкою. Сторони припинили
подружні відносини в жовтні 2005 року, проживають окремо, миритись категорично не
бажають, їх сім'я розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про
розподіл майна та утримання дитини не
виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є
неможливим.

Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено,
що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з них. інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Суд заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання
шлюбу та інші обставини житія подружжя, вважає, що позов обгрунтований і
підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 112 СК України, ст.ст. 213, 215
ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського
стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області 29
вересня 2001 року, актовий запис НОМЕР_1 -розірвати.

Дитину ОСОБА_3, 1ІНФОРМАЦІЯ_1,
залишити проживати з ОСОБА_1.

При видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу стягти з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в
розмірі 17 гривень, а ОСОБА_1 від сплати мита звільнити.

Рішення може буги оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області
через суд першої інстанції.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.