У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

22 травня 2007 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Сімферополя від 25 липня 2006
року та ухвалу апеляційного суду АР Крим від 5 лютого 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розділ спільно нажитого майна, визнання
договору купівлі-продажу недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, Центрального відділу державної виконавчої служби м. Сімферополя про
визнання права власності та звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з липня 1994
року по грудень 2004 року він проживав з відповідачкою у фактичному шлюбі, вели
сумісне господарство, мали сумісний бюджет. З грудня 2004 року вони припинили
фактичні шлюбні відносини і проживають окремо. За час сумісного мешкання ними
було нажито сумісне майно, придбано на сумісні гроші трикімнатна
квартираАДРЕСА_1 та однокімнатна квартира АДРЕСА_2, які придбані на ім'я
відповідачки. Просив визнати за ним право власності на ½
частину спільно набутого майна, передати йому
однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, стягнути з відповідача на його користь грошову
компенсацію ½ вартості в
решті майна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 доповнив свій позов додатковими вимогами про
визнання угоди недійсною, мотивуючи вказану вимогу тим, що придбана за час
сумісного мешкання трикімнатна квартира АДРЕСА_1, була продана відповідачкою
своїй матері ОСОБА_3 Вважає, що вказана угода була здійснена з метою укриття
майна від розподілу. Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений 29 липня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом, посилаючись на те, що вона дійсно
підтримувала інтимні відносини з ОСОБА_1., але спільного господарства вони не
вели, спільно не проживали, сумісного бюджету не мали. Пояснила, що на
зароблені гроші придбала спірне майно. Просила визнати право власності на
квартиру АДРЕСА_1 за нею, а також звільнити майно з-під арешту.

Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя від 25 липня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду АР Крим від 5 лютого 2007 року,
позовні вимоги ОСОБА_1залишено без задоволення.
Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за нею право власності на
квартиру АДРЕСА_1, знято арешт з вказаного майна, відмінено постанову суду про
забезпечення позову відповідно спірного майна від 5 серпня 2005 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені рішення суду,
посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом  ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розділ спільно нажитого майна, визнання договору
купівлі-продажу недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
Центрального відділу державної виконавчої служби м. Сімферополя про визнання
права власності та звільнення майна з-під арешту.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України
В.І. Гуменюк