У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
квітня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Берднік І.С.,   Григор'євої Л.І.,  -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про виселення з будинку, усунення перешкод у користуванні власністю і
відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним,

в с т а н о в и л а:

У січні 2006 року позивачі, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначали, що ОСОБА_2. та ОСОБА_3. на праві власності належить будинок
№АДРЕСА_1 в м. Вінниці. ОСОБА_3. є власником 23/100 частини даного будинку на
підставі договору дарування, а ОСОБА_2. власником 77/100 частини будинку на
підставі свідоцтва про право спадщину. 11 червня 2003 року між  ОСОБА_1, який діяв в інтересах ОСОБА_2, і
ОСОБА_4. було укладено договір завдатку, відповідно до якого останній видав
ОСОБА_2., через його представника ОСОБА_1, завдаток в сумі 5300 грн. у рахунок
належних з нього 90100 грн. за договором купівлі-продажу 77/100 частин
вищезгаданого жилого будинку з відповідною часткою господарських будівель.
Зазначений договір мав бути укладений строком до 31 грудня 2003 року. В червні
2003 року ОСОБА_1. дав ОСОБА_4. ключі для огляду будинку, але відповідач, не
чекаючи укладення договору купівлі-продажу, вселився в будинок. Оскільки в
строк до 31 грудня 2003 року договір укладено не було, а ОСОБА_4. відмовляється
звільнити будинок, просили задовольнити їх вимоги.

У березні 2006 року ОСОБА_4.
звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання правочину дійсним. В
обґрунтування позову посилався на те, що після укладання договору завдатку і
отримання коштів, ОСОБА_1. передав йому ключі від будинку і вони визначили дату
укладання договору купівлі-продажу. 17 грудня 2003 року вони з'явились для укладання договору, але в той день він посвідчений не був,
оскільки ОСОБА_1. не надав нотаріусу для цього всіх документів. 18 грудня 2003
року він на вимогу ОСОБА_1 та в рахунок завдатку за будинок передав йому 5000
доларів США, про що останній написав розписку. Оскільки 31 грудня 2003 року
ОСОБА_1. до нотаріуса не з'явився, він зробив в
будинку капітальний ремонт, встановив паркан та посадив дерева.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 1 грудня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 лютого
2007 року, у задоволенні позову ОСОБА_1, який діяв в інтересах ОСОБА_2, та
Школьницького П.П. відмовлено.

Позов ОСОБА_4. задоволено частково.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу 77/100 частини жилого будинку
№АДРЕСА_1 в м. Вінниці.

Визнано за ОСОБА_4. право власності на 77/100  частин жилого будинку з відповідною часткою
господарських будівель, розташованого в м. Вінниці по АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_4. на користь ОСОБА_2 85000 грн. у рахунок різниці між
сумою завдатку та вартістю 77/100 частин вищезазначеного будинку.

В решті позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3. просить зазначені судові рішення
скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути лише неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 1 грудня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 лютого 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М.Барсукова

І.С.Берднік

Л.І. Григор'єва