Справа №2-2441/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

03
квітня  2007 року                                                                            місто
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого -
судді Бовчалюк З.А.

при секретарі
Захаровій Н.А.

з участю
представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Боголюбської сільської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_2. звернулась в суд з позовом до Боголюбської сільської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що після смерті її чоловіка - ОСОБА_5 відкрилася
спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями і
спорудами за адресою: АДРЕСА_1, яку
вона не може отримати у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Спадкоємцями
першої черги за законом після смерті ОСОБА_5. є позивач,ОСОБА_4. та ОСОБА_3,
останні від спадщини відмовились, подавши про це відповідні заяви.

Просить визнати за нею, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті
ОСОБА_5, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і
спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав,
наведених у заяві та просить його задовольнити.

Представник відповідача Боголюбської сільської ради та відповідачі ОСОБА_3
та ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились, подали до суду заяви, в яких просять справу слухати у
їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у
справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається з довідки архітектора Луцького району
Волинської області, виданої 13.05.1970 року, та копії будівельного паспорта на
забудову земельної ділянки, виданого 13.01.1970 року, ОСОБА_5 на підставі
рішення виконкому Луцької районної ради від 21.04.1970 року за № 123 виділено
земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку. ( а.с.
22-32).

Відповідно до довідки Боголюбської сільської ради, житловий будинок з
погосподарськими спорудами та будівлями в с.Тарасове, Луцького району по вул..
Тихій,

1,
згідно запису в погосподарській книзі № 6 значиться за ОСОБА_5 (а.с.4)

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1,
вбачається, що 08 січня 1962 року було зареєстровано шлюб між позивачем та
ОСОБА_5 (а.с. 5)

Як встановлено в судовому засіданні, спірний будинок був побудований
ОСОБА_5. та ОСОБА_2. під час шлюбу, а тому, як це передбачено ст.22 Кодексу про
шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 року), є їх спільною сумісною власністю.

Згідно вимог ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969
року), в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх
частки визнаються рівними.

Відповідно до вищенаведеної норми закону, ОСОБА_5 належала ¼  частина житлового будинку з погосподарськими
спорудами та будівлями по АДРЕСА_1 Луцького району Волинської області.

З врахуванням вищевикладеного, після смерті ОСОБА_5 , який помер 21
листопада 2005 року ( а.с. 6), відкрилась спадщина лише на належну йому 1/2
частину будинку з погосподарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Луцького
району.

Згідно
ст. 1261 ЦК України,
у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив.

Спадкоємцями
після смерті ОСОБА_5. є його дружина ОСОБА_2. та діти ОСОБА_3 таОСОБА_4.

ВідповідачіОСОБА_4.
та ОСОБА_3 на спадщину не претендують, що стверджується дослідженими в судовому
засіданні заявами. (а.с. 33-34).

Позивач зверталася у нотаріальну контору із заявою про
прийняття спадщини, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій у
зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Фактично ОСОБА_2. прийняла спадщину, оскільки , як це передбачено ст. 1268 ЦК України, на час
її відкриття постійно проживала із спадкодавцем.

Даний факт стверджується довідкою Боголюбської сільської ради від
17.01.2007 року та відміткою в паспорті, згідно якого ОСОБА_2. зареєстрована за
адресою : с.Тарасове Луцького району Волинської області.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за
ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після
смерті ОСОБА_5, а саме на l/z частину
житлового будинку з по господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, оскільки ХА частина вказаного будинку
належить ОСОБА_2 як частка у спільній сумісній власності, то суд приходить до
висновку, що за позивачем слід визнати право власності на весь будинок з
погосподарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою :
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК
України, на підставі ст.ст.22, 28 КпШС України, ст.ст. 1261,1268 ЦК України,
суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з
погосподарськими спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано.
Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде
подана в строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.