Справа №2-360/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

22 січня 2007 р.                                                                  Коломийський міськрайонний суд Івано-

Франківської області в складі:                                                        судді ГГ'ятковського В.І.

секретаря Ваташко О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2  та ОСОБА_3  до Княждвірської сільської ради Коломийського району та ОСОБА_4 про визнання права власності
на майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі посилаються на те, що в 1932 році їх батьки побудували житловий
будинок в с Княждвір Коломийського району.

ІНФОРМАЦІЯ_1 їх мати, ОСОБА_5, померла, а батько ОСОБА_7    26 травня 1956 року одружився вдруге із ОСОБА_6 і прожив з нею до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Від другого шлюбу у батька дітей не
було.

Після смерті батька ОСОБА_6 оформила на себе право власності на дане

будинковолодіння, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

Єдиний син померлої ОСОБА_4,
відповідач по справі на дане майно не претендує.

Під час життя батька вони постійно здійснювали за ним догляд, а одразу
після смерті переселилися в його будинок .і
проживають у ньому здійснюючи необхідний ремонт та обробляють
земельну ділянку.

Вважають, що оскільки вони добросовісно заволоділи даним чужим майном і
продовжують відкрито, безперервно володіти ним
більше десяти років, то просять суд визнати за ними право власності на
нього за набувальною давністю.

Відповідачі проти задоволення
позовних вимог не заперечили.

Проаналізувавшми матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та показання
свідків суд вважає заявлені вимоги належно обгрунтованими, а тому підлягаючими
задоволенню, оскільки із досліджених письмових та усних
доказів видно, що у АДРЕСА_2  подружжя ОСОБА_1 : ОСОБА_7 та ОСОБА_5, батьки
позивачів по справі, у 1932 році спільно побудували
житловий будинок, в якому і проживали - ОСОБА_5 до 1937 року, а ОСОБА_7 до 1986 року, без оформлення свідоцтва про власність.
Дану дію, оформлення свідоцтва, у 1988 році вчинила друга дружина ОСОБА_7,
ОСОБА_6, з якою
він проживав у вказаному будинку з 1956 року.

Після смерті ОСОБА_7 у зазначений будинок також вселилися позивачі по справі, його діти, які з того часу живуть у даному місці
і проводять всі належні роботи по підтриманню господарства. Проти їх
проживання не заперечувала за свого життя і ОСОБА_6 у якої не було
спільних дітей із батьком позивачів.

Єдиний спадкоємець майна ОСОБА_6, її син, ОСОБА_4, від отримання вказаного
будинку, як спадщини після смерті матері, відмовився.

Таким чином загальний строк добросовісного володіння позивачами спірним будинковолодінням, на що вказують крім усних і письмові
докази - довідка Княждвірської сільської ради від 19 грудня 2006
року, складає більше десяти років, а отже виходячи із правил інституту набувальної давності їх можна визнати
власниками зазначеного будинковолодіння.

На підставі наведеного та ст.ст. 328, 344 ЦК України, керуючись ст.ст. 215, 223, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за  ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на будинковолодіння

АДРЕСА_1.

-2-

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подачі

заяви про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження
рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подана протягом десяти днів, з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження через Коломийський міськрайонний
суд.