Справа №2-113/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

02 квітня 2007 року.
Устинівський районний суд, Кіровоградської області в складі:

головуючого: Годованець І. А.

при секретарі: Остапенко
Н. М.

з участю:

позивача:
ОСОБА_1 (фізична
особа),

відповідача: ОСОБА_2(фізична
особа)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Устинівка справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 1287-00
грн. та за прострочення виконання грошового зобов'язання 115-00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач подав до
суду позов про стягнення боргу в сумі 1287-00
грн. та за прострочення виконання грошового зобов'язання 115-00 грн. Вимоги
мотивуються тим, що 28 квітня 2004 року за
письмовим договором позики передав у власність відповідачці грошові кошти, яка
зобов'язалась повернути таку ж грошову суму, але свого зобов'язання не виконує,
а отже, як боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу
зобов'язана сплатити за весь час прострочення три проценти річних від
простроченої суми.

В судовому засіданні
позивач настоює на позовних вимогах частково, просить стягнути з відповідачки
борг в сумі 1087-00 грн.,
так як нею частково виконано зобов'язання на 200-00 грн., за прострочення виконання грошового зобов'язання 115-00 грн. та судові
витрати по справі.

Відповідачка
позовні вимоги визнала частково, пояснила, що згодна сплатити позивачу борг в
сумі 1087-00 грн.,
так як частково виконала зобов'язання на 200-00
грн., за прострочення виконання грошового зобов'язання 115-00 грн. та судові
витрати по справі.

Заслухавши
сторони, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 1046 ЦК України
передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

-2-

Під час розгляду справи
встановлено, що 28 квітня 2004 року за
письмовим договором позики позивач передав у власність відповідачці грошову
суму, яка зобов'язалась повернути на протязі двох місяців, частково повернула
певну грошову суму, але свого зобов'язання належним чином не виконала, а отже,
позовні вимоги підлягають в цій частині задоволенню відповідно до ст.1046, 1047, ч.І ст.1049, ч.І
ст.1050 ЦК України.

Частиною 2 ст.625 ЦК України
передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

Позовні вимоги в
частині стягнення з відповідачки за два роки п'ять місяців три проценти річних
від простроченої суми боргу (1287-00
грн.), що становить в сумі 115-00
грн., а отже позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до ч.І ст. 1048, ст. 1050, ч.2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до
ч.І ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує
з другої сторони понесені нею витрати.

Керуючись
ст.213, ст. 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1
борг в сумі 1087 (одна
тисяча вісімдесят сім) грн. 00
коп., за прострочення грошового зобов'язання 115 (сто п'ятнадцять) грн. 00 коп., держмито в сумі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп. та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи 30 (тридцять)
грн. 00 коп., а
всього в сумі 1283 (одна
тисяча двісті вісімдесят три) грн. 00
коп.

На рішення може
бути подано заяву про апеляційне оскарження до апеляційного суду через районний
суд на протязі десяти днів. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

І. А.
Годованець.