УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19
лютого 2007
року колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді
Панкова М.В. суддів   Белинчук
Т.Г. Ісаєва Г.А. при секретарі   Волковій
О.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ялтинського міського суду АР
Крим від 30 листопада
2006 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
визначення додаткового строку для подання
заяви про прийняття спадщини після смерті його батька. Вимоги мотивовані тим, що його батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а своєчасно
він не міг подати заяву про прийняття спадщини с поважних причин, оскільки дізнався про смерть його батька тільки восени 2006
року. До того часу він проходив службу у рядах Збройних Сил України, по закінченню
служби працював в м. Маріуполі. В зв'язку
с чим
позивач просив встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Ялтинського міського суду від 30 листопада 2006 року позов задоволений. Суд визначив
ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття
спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлого 22.05.2000 року, впродовж трьох місяців з дня набрання
чинності рішення суду.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на його
незаконність, порушення судом норм процесуального права.

Заслухав суддю доповідача, вислухавши представника
ОСОБА_2, перевіривши матеріали
справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що
позивач на момент смерті свого батька проходив військову службу, потім працював в місті Маріуполь і лише у вересні 2006
року приїхав до м. Ялти, де дізнався
про смерть свого батька.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів
погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи і вимогам
матеріального закону.

Статтею 1272 ЦК України встановлені наслідки пропущення строку для
прийняття спадщини.Згідно даної норми закону,
якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її.

Справа № 22-ц-1540/2007 року

Головуючий у першій інстанції

Переверзєва Г.С.

Доповідач

Ісаєв Г.А.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину,
спадкоємець, якій пропустив
строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття
спадщини з поважної причини, суд
може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, після смерті якого, 03 липня 2006 року із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну
контору звернулася його сестра ОСОБА_4,
вказавши, що інших спадкоємців
немає. За заявою ОСОБА_4 заведена спадкова справа №
724 на майно померлого ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що син померлого ОСОБА_3 -
ОСОБА_1 з батьком не проживав, оскільки батьки розірвали шлюб і
позивач з матір'ю проживав в
Донецькій області, звідки 25 травня 1999 року був призваний на військову службу. Демобілізований 18
жовтня 2000 року. (а.с. 13)

Після демобілізації, з 28 жовтня 2000 по 20 вересня 2006 року працював в м. Маріуполі Донецької області в приватному підприємстві «Донбас-Авто».

29 вересня 2006 року позивач прибув на постійне місцепроживання до
м. Ялти. (а.с.9)

Представлені позивачем докази свідчать про те, що позивач
не спілкувався з своїм батьком, на
момент його смерті проходив службу в Збройних Силах України, після закінчення служби працював за межами м. Ялти, про
смерть батька дізнався тільки восени 2006 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками
суду першої інстанції про поважність причин пропуску позивачем строку для
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Твердження відповідачки в апеляційній скарзі про те, що
позивачу задовго до осені 2006 роки було відомо про смерть свого батька, голослівно і не
підтверджено доказами.

Посилання ОСОБА_2 на порушення судом норм процесуального
права, а саме, на те що суд не надав їй можливість представити докази також не
спроможна.

Відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази
чи повідомити про них суд до або
під час попереднього судового засідання у справі.

Згідно ч. 2
ст. 131 ЦПК України докази,
продані з порушенням вимог, встановлених ч. 1
ст. 131 ЦПК не приймаються, якщо сторона не доведе, що
докази подано несвоєчасно з поважних причин.

На попередньому судовому засіданні відповідачка не була
присутня, в ході судового розгляду клопотань про
допит конкретних свідків не заявляла, також не заявляла, що докази нею не були своєчасно представлені з
поважної причини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з
порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

У засіданні суду апеляційної інстанції представником
відповідачки не заявлялося клопотань про дослідження нових доказів, а
прикладені до апеляційної скарги пояснення громадян, на думку колегії суддів не є доказами, що
обґрунтовують заперечення ОСОБА_2 проти позову.

Відповідачка ОСОБА_2 висновки суду не спростувала і доказів, що обґрунтовують свої заперечення
не надала.

Рішення суду відповідає закону і підстав для його
скасування, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного і керуючись
статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду АР Крим від ЗО листопада 2006
року залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку у Верховний Суд України протягом двох місяців.