overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа 2-2968/2007 р.
17 грудня 2007 року Первомайський
міськрайонний суд Харківської області у складі:
- судді  Саланевича Ф.В., при  секретарі
Знайченко С.А. розглянувши  у відкритому
судовому засіданні у місті Первомайському
цивільну   справу за   позовом
АК “Харківобленерго”   до  ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -
Позивач по даній цивільній справі
звернувся з позовом до суду і просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись
на наявність законних підстав.
Відповідач по даній цивільній справі ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в
АДРЕСА_1, і є споживачем АК „Харківобленерго”. Споживачі зобов'язані оплачувати
послуг, що їм поставляються, однак тривалий час
послуги за електричну енергію відповідачем не оплачувалися.
Заборгованість за електроенергію станом на 14.06.2007 року складає 751,63 грн.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним чином. Суд знаходить можливим розглянути
справу у відсутність відповідача, т.я. у справі є достатньо матеріалів та
фактичних даних про права та взаємовідносини сторін.
Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
відповідач по справі дійсно, згідно наданої довідки, зареєстрований по
вищевказаній адресі, і є споживачем АК „Харківобленерго”. Від цього,
відповідачу надавалися послуги, які він використовував та зобов'язаний
оплачувати, але тривалий час не оплачував. Споживач був неодноразово сповіщений
про суму боргу, але добровільно сплатити його не побажав. Скарг і заяв на
якість послуг вів відповідача не надходило.
зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань, заборгованість відповідача перед АК
„Харківобленерго”, згідно довідки про заборгованість, станом на  14.06.2007 року складає 751,63 грн., яку
позивач просить стягнути.
Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача
також необхідно стягнути на користь держави витрати по сплаті держмита, тому що
позивач звільнений від сплати цих витрат, а вже сплачені позивачем при подачі
позовної заяви витрати на інформаційно-технічне забезпечення - на користь
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 526, 610, ч.2 ст. 614 ЦК
України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 169, 212-215 ЦПК Україна, ст.ст. 67, 68 ЖК
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки та жительки АДРЕСА_1, на користь АК „Харківобленерго”, що розташоване
351823 код ЗКПО 00131954  у рахунок
стягнення заборгованості 751,63 грн., витрати
по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ
з відповідача  в доход держави витрати по
сплаті держмита в сумі 51 грн.
заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його
копії  до Первомайського міськрайонного
суду Харківської області.
Суддя
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
квітня 2007 року                                                                                                 м.
Мукачево

Мукачівський
міськрайонний суд Закарпатської області

В особі
головуючого судді                                        Щербан
П.П.

при
секретарі                                                                                     Красна
Н.В.

з
участю: позивача                                                                          ОСОБА_1

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Мукачево справу за позовом ОСОБА_1 до
Мукачівського міського бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про
визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася з позовом до Мукачівського міського про   визнання права власності.

В основі
своїх позовних вимог посилається на те, що будинок АДРЕСА_1 належав на праві
особистої власності її батькові, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після
його смерті відкрилася спадщина на вказане будинковолодіння, заповіту на нього
він не залишив. Позивачка посилається на те, що вона фактично прийняла спадщину
шляхом володіння, тому просить визнати право власності на будинок АДРЕСА_1.

Позивач
в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити.

Представник
Мукачівського МБТІ та ЕО в судове засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд,
дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача , приходить до
наступного.

Судом
встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності ОСОБА_2,
що підтверджується довідкою №1453 від 12 грудня 2006 року, виданої Мукачівським
МБТІ та ЕО.

Відповідно
до свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року і
відповідно цей день є моментом відкриття спадщини.

Матеріалами
справи та в судовому засіданні доведено, що позивач фактично вступила у
володіння вищевказаним будинком, однак свідоцтво про право на спадщину не
отримала.

Враховуючи   вимоги
ст.1268   ЦК
України,
Постанови   Пленуму

2

Верховного Суду України „Про практику розгляду судами України справ про спадкування",
а також той факт, що позивач вступила
у володіння спадковим майном слід визнати право власності на домоволодіння за
нею.

Беручи
до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також
оцінюючи надані докази, суд вважає позов обґрунтованим, тому він підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись
ст.ст.210, 215-218 ЦПК України, ст.ст. 328,1268 ЦК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України „Про
практику розгляду судами України справ про спадкування", суд, -

РІШИВ:

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 Закарпатської області.

На рішення суду
може бути подана апеляційна скарга через Мукачівський міськрайонний суд
протягом двадцяти днів, після подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
суду, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Справа №2-54/2007
29 січня   2007 р.          Шполянський райсуд Черкаської
В складі: головуючого - судді
При секретарі                                      Кавун
у відкритому судовому засіданні в місті Шпола справу за позовом ОСОБА_1до
Васильківської сільради Шполянського району про визнання права власності на
визнати за ним право власності по спадщині на земельний та майновий паї, які
належали його сестрі - ОСОБА_2померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.
- Васильківська сільрада Шполянського району направила суду лист з клопотанням
розглянути справу за позовом ОСОБА_1.
без участі представника сільради і суд вважає можливим розглянути справу по
наявних в ній матеріалах.
справи встановлені судом такі:
померла сестра позивача - ОСОБА_2- актовий запис про смерть № :! Від 22.12.05р.
по Васильківській сільраді Шполянського району Черкаської області. Після її
смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка /пай/ 2.12 га вартістю
вартістю 3984грн, які належали померлій на праві приватної власності. Інших
спадкоємців, окрім позивача ОСОБА_1.
у померлої ОСОБА_2. немає. Після смерті ОСОБА_2. позивач фактично прийняв
спадщину, а саме -взяв речі покійної в січні 2006р., що підтверджується
довідкою Васильківської сільради №2239 від 08.12.2006р.
зверненні позивача до нотаріуса Шполянської держнотконтори в оформленні
свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої йому було
відмовлено з посиланням на те, що на протязі 6-ти місяців після смерті ОСОБА_2.
ніхто не звертався за спадщиною в нот контору, та було рекомендовано в судовому
порядку встановити право власності на спадкове майно і цим викликано звертання
позивача до суду з позовом.
відповідності з ст.. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно ст.. 1262 ЦК України у другу
чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.
Поскільки позивач ОСОБА_1.
фактично прийняв спадщину і являється спадкоємцем за законом другої черги,
то позивач має право на спадкування майна померлої ОСОБА_2. за законом.
позивача, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_1. підлягає до
повного задоволення.
ст.. ст.. 1218,1222,
1225,1262 ЦК України,
10,60.88, 212 - 215 ЦПК України, суд, -
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. народження право власності по спадщині на майно
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. сестри - ОСОБА_2, а саме:
-   на земельну ділянку розміром 2,12 га вартістю
території  Васильківської сільради
Шполянського району Черкаської області і належала
спадкодавці на підставі Державного акта на право приватної власності на
№044730 виданого 22.03.2002р. Васильківською сільрадою;
- на майновий пай в майні СТОВ «Нива «
Черкаської обл.. в розмірі
3984грн., який належав спадкодавиці   на
підставі свідоцтва про
право власності на майновий пай члена КСП сер. ЧЕ - XX №311895
01.12.2006р. Васильківською сільрадою.
Рішення
може бути оскаржено в апеляційний суд Черкаської області через Шполянський
райсуд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.
Справа № 2-1559
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 року Ялтинський міський суд
Автономної Республіки Крим у складі: головуючій судді Цалко А.А., при секретарі
Єршовій Я.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка просить суд про розірвання шлюбу з
відповідачем з тих підстав, що вони з 2005 року припинили шлюбні стосунки та
ведення спільного господарства, в зв'язку з тим, що між ними постійно виникали
непорозуміння, сварки із-за зловживання відповідачем спиртними напоями.
Відповідач постійно проявляв відносно неї неповагу, у стані алкогольного
сп'яніння вчиняв сварки, витрачав зароблені нею гроші та пенсію на придбання
алкогольних напоїв, що робить неможливим сумісне з ним проживання однією
сім'єю.  Примирення між ними неможливо,
вони втратили почуття любові та поваги друг до друга, їх шлюб носить формальний
характер, родина розпалась остаточно.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав,
не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов має бути задоволений за наступних підстав:

Відповідно до ч. 4 ст. 174
Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що сторони знаходяться в
зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 1999 року. Від спільного життя неповнолітніх
дітей не мають. Вони припинили подружні відносини, не ведуть спільного
господарства з 2005 року. Ніхто з них не має наміру встановлювати сім'ю,
примирення між ними неможливо. Шлюб носить формальний характер, вони втратили
почуття любові та поваги друг до друга.

Відповідач визнає факти, встановлені судом.

Визнання відповідачем
позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод і інтересів сторін та
інших осіб.

Згідно зі ст. 112 СК України, - суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд відповідно до закону ухвалює рішення про
задоволення позову, оскільки подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечили
б інтересам сторін.

З відповідача підлягає стягненню держмито на
користь держави у розмірі 25 гривень 50 копійок за видачу свідоцтва про
розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст.
10, 60, 174, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 105,
110-112 Сімейного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 26 лютого 1999
року Гаспринською селищною радою м. Ялта, АРК, Україна (актовий запис № 10),
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 25
(двадцять п'ять) гривень 50 копійок за видачу свідоцтва про розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 від сплати суми на користь держави
звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду АРК через Ялтинський міський суд в
порядку та строки, встановлені ст. ст. 294-296 Цивільного процесуального
кодексу України.

СУДДЯ
МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
У Х В А Л А

І м е н е м  У к р
а ї н и

“15” серпня 2007 року                         Ялтинський міський суд Автономної Республіки
Крим

у складі: головуючого, судді -                                                                       САВРАНСЬКОЇ
Т.І.

при секретарі -                                                                     Шевчук
О.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

В С Т А
Н О В И В :

Позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом в порядку процесуальних вимог цивільного
судочинства.

У
попередньому судовому засіданні представник позивача звернувся із заявою про
закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою від позову.

Особи,
які беруть участь у справі, проти заявленого клопотання не заперечували.

Дослідивши
матеріали справи відносно заявленого клопотання, зміст заяви про закриття
провадження у справі, суд дійшов до наступного.

У
відповідності до ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

При
цьому суд, вирішуючи питання про закриття провадження у справі, повинен
виконати вимоги ст. 174 ЦПК України.

Зокрема,
суд встановив, що відповідне клопотання про вчинення зазначеної процесуальної
дії заявлене представником позивача свідомо, наслідки закриття провадження у
справі йому роз'яснені.

Підстав
для неприйняття відмови від позову не встановлено.

Тому
суд вважає за необхідне задовольнити клопотання, прийнявши відмову від позову і
закривши провадження у справі.

Питання
про повернення сплаченої суми судового збору суд вирішує відповідно до вимог
статті 83 ЦПК України.

На
підставі викладеного і керуючись ст. ст. 83, 130, 174, 205, 206 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Прийняти
відмову представника позивача ОСОБА_3
від позову ОСОБА_1до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди.

Провадження
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди - закрити.

Роз'ясніти
позивачу, що у відповідності до ст. 206 ЦПК України у разі закриття провадження
у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами,
про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали
про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не
позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням
цього спору.

Сплачену
суму судового збору в розмірі п'ятдесяти однієї гривні згідно квитанції від12
червня 2007 року - повернути ОСОБА_1.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в п'ятиденний строк
з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом десяти днів апеляційної скарги, або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК
України.

Ухвала
суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. ст. 223, 294
ЦПК України.

СУДДЯ -
Справа
№ 2-п-50/07
Індустріальний районний суд м.
складі:    головуючої    судді
при секретарі            Карпенко В.Ю..
розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.
заяву ОСОБА_1 про перегляд  заочного
рішення

по
цивільній справі  за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заочним
рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від  21

червня
2007 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги

ОСОБА_2
були задоволені.

02.07.2007
року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного

рішення,
посилаючись на те, що  вона не з'явився у
судове засідання з причини

знаходження
на лікуванні, про що попередила суд. Вважає, що не повністю

дослідив
всі обставини справи.

Заявник
у судове засіданні не з'явилася, причину неявки суду не повідомила.

Позивач
у судове засіданні з'явився, заперечував проти задоволення заяви про

перегляд
заочного рішення.

Заслухавши
думку позивача, вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи,

суд
вважає, що заява задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

У
відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за

результатами
розгляду заяви  про перегляд заочного
рішення залишити заяву без

задоволення.

Відповідно
до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо

судом
буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не

повідомив
про причини неявки з поважних причин і докази, на які він

посилається,
мають істотне  значення для правильного
вирішення справи.

Як
вбачається з матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу відповідачка

подала
до суду 12.06.2007 року та 21.06.2007 року заяви про відкладення

слухання
справи з приводу її хвороби, однак до заяв не додала документ, які це

підтверджують.

У поданій до суду заяві про перегляд заочного
рішення відповідачка також

посилається
на те, що вона знаходилася на лікуванні, але не надає суду

підтверджень
цього. Відповідачка не подавала письмові заперечення проти позову.

У
заяві про перегляд заочного рішення відповідачка посилається на те, що судом

була
зроблена одностороння оцінка доказів і в той же час не посилається на

докази,
якими вона спростовує твердження позивача. Тому суд не вбачає підстав

для
задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Ухилення
відповідача від участі у судовому
засіданні давало суду право при

заочному
розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю

відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Керуючись
ст.   231 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву
ОСОБА_1 про перегляд  заочного рішення по
цивільній

справі  за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про

розірвання
шлюбу залишити без задоволення.

Роз'яснити
заявнику, що заочне рішення може бути оскаржено у загальному

порядку,
встановленому ЦПК України.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку через Індустріальний районний

суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення

ухвали
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів

апеляційної
скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя

С.Г.  Зосименко
Справа
№ 2-п-49/07
Індустріальний районний суд м.
складі:    головуючої    судді
при секретарі            Карпенко В.Ю.
за участю адвоката  ОСОБА_3
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_2 про
перегляд  заочного рішення по цивільній
справі  за
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
Відділ паспортної реєстраційної і міграційної роботи Індустріального РВ
УМВС України у Дніпропетровській області, КЖЕП № 50 про визнання особи
що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з
рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від  19

квітня
2007 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги

ОСОБА_1
задоволені у повному обсязі.

06
липня 2007 року ОСОБА_2  звернувся до
суду із заявою про перегляд

заочного
рішення, посилаючись на те, що  він не
був належним чином

повідомлений,
його дружина знала де він проживав і тому не було необхідності

давати
оголошення в газету. Вважає, що судом при розгляді справи не враховані

обставини,
які мають значення для вирішення спору по суті. Просив заочне

рішення
суду від 19.04.2007 року скасувати.

Заслухавши
пояснення заявника, думку адвоката, вивчивши матеріали зазначеної

вище
цивільної справи, суд вважає, що заява
підлягає задоволенню з наступних

підстав.

У
відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за

результатами
розгляду заяви  про перегляд заочного
рішення скасувати заочне

рішення
і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно
до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо

судом
буде встановлено, що відповідач не з'явився у судове засідання та не

повідомив
про причини неявки з поважних причин і докази, на які він

посилається,  мають істотне значення для правильного
вирішення спору.

Як
вбачається з матеріалів справи, відповідач
про дату судового засіданні

повідомлявся
через оголошення в газету. У справі відсутні повідомлення про

вручення
відповідачу позовної заяви  та копії
рішення суду. Тому суд приходить

до
висновку, що відповідач  не з'явився у
судове засідання з поважної причини.

Крім
того, відповідач, не надавши суду пояснення та докази,  був позбавлений

можливості
висвітлити обставини справи, які мають значення для вирішення даного

спору.

Керуючись
ст. ст.  231, 232 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву
ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне
рішення від 19 квітня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Відділ

паспортної
реєстраційної і міграційної роботи Індустріального РВ ДМУ УМВС

України
у Дніпропетровській області, КЖЕП № 50 про визнання особи такою, що

втратила
право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації

скасувати   і призначити справу до розгляду в загальному
порядку на 17 год. 00

хв.
28 серпня  2007 року.

Ухвала
оскарженню не підлягає

Суддя

С.Г.
Зосименко
2007 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Степаненка Ю.І.,
народних засідателів: ОСОБА_1, ОСОБА_2
секретарі Ситник Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за заявою прокурора Кременчуцького
району в інтересах неповнолітньої дитини, заінтересовані особи: органи опіки і
піклування Кременчуцької районної державної адміністрації, відділ громадянства,
імміграції і реєстрації фізичних осіб Кременчуцького РВ УМВС України в
Полтавській області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,
Прокурор Кременчуцького району
01.02.2007 року звернувся в суд з заявою про визнання безвісно відсутньою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що в місці її постійного проживання
АДРЕСА_1 та за місцем реєстрації АДРЕСА_2
давно немає відомостей про місце її перебування. Згідно довідки з
міліції від 19.01.2005 року на ОСОБА_3 заведена оперативно-розшукова справа як
на особу, що втратила родинні зв"язки і про місце свого знаходження не
ОСОБА_3 має неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який перебуває на повному державному утриманні в
Гадяцькому спеціальному дитячому будинку без відповідних правових підстав та
без відповідного правового статусу.
З метою захисту прав неповнолітньої дитини прокурор
звернувся з цією заявою про визнання матері безвісно відсутньою для надання
сину ОСОБА_4 статусу дитини, яка залишилася без батьківського піклування.
Представник заявника Палагута К.О. в
судовому засіданні заяву прокурора підтримала, в її обґрунтування пояснила так,
як викладено в описовій частині рішення.
Заінтересована особа - представник органу опіки і
піклування Кирилова С.І. заяву підтримала.
заінтересованої особи ВГІРФО в судове засідання не з"явився, просив
розглядати справу без його участі.
пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Судом встановлено,
підтверджується документально, що у відношенніОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1  в місці її постійного проживання немає
відомостей про місце її перебування більше одного року.
ч.1,3 ст.43 ЦК України
фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного
року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її
перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється
Цивільним процесуальним кодексом України. За таких обставин суд ухвалює рішення
про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутньою.
На підставі викладеного, керуючись
статтями 10,11,209,212,214-215, 249 ЦПК України, суд-
Заяву прокурора Кременчуцького
району задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженку міста Кременчука Полтавської області, безвісно відсутньою.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголо-

2

шення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.