РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УК РАЇНИ

25 січня 2007
року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду    Тернопільської обдасті в складі:

головуючого -
Фащевської Н.Є. суддів - Гурзеля І.В.,
Жолудько Л.Д. при секретарі - Танцюрі О.В. з участю сторін ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною
скаргою приватного підприємця ОСОБА_1на рішення Іернопільського міськрайнного
суду від 13 лютого 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2до п.п. ОСОБА_1про
стягнення вартості невиконеної роботи за договором підряду та стягнення
моральної шкоди   ,

встановила:

У грудні 2005 р. ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до приватного
підприємця ОСОБА_1 про про стягнення вартості невиконеної роботи за договором
підряду-4714 гр. та стягнення моральної шкоди-1500 гр..

Рішенням Тернопільського міськрайнного суду від 13 лютого 2006 року,
постановленого заочно, позов задоволено, стягнуто з ПП ОСОБА_1 3404 гр.
завданої шкоди внаслідок невиконання умов договору підряду, 500 гр. моральної
шкоди та судові витрати: 59 гр.50 коп. за сплату держмита та 200 гр. за
проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що суд
неповно зясував обставини що мають значення для справи, невірно застосував
норми матеріального та процесуального права, і дійшов помилкового висновку, що
він не в повному обємі виконав робити по договору підряду укладеному між ним та
позивачкою, а тому стягнув з нього вартість ненаданих послуг та моральну шкоду,
а також справу розглянуто без його участі і він не був належно повідомлений про
розгляд справи судом і не мав можливості представити суду свої заперечення та
докази .

ОСОБА_1
в судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Справа
№22а-94/07 р.                                         Головуючий
у1 інстанції- Процько Я.І.

Категорія - 25                                                                  Доповідач
- Гурзель І.В.

ОСОБА_2 проти вимог апеляційної скарги заперечила та пояснила, що
приватний підприємець ОСОБА_1 не виконав умов договору підряду і не встановив
її автономного опалення, хоч вона згідно договору сплатила йому авансом 6714
гр., а тому вважає, що суд правильно стягнув в її користь 3404 гр. завданої
шкоди внаслідок невиконання умов договору підряду, 500 гр. моральної шкоди та
судові витрати: 59 гр.50 коп. за сплату держмита та 200 гр. за проведення
експертизи.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду
в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного
розгляду справи, колегія вважає, що апеляційна скарга ПП ОСОБА_1 підлягає до
часткового задоволення .

Так судом першої
інстанції встановлено, що 7.10.2005 року між ОСОБА_2 та приватним підприємцем
ОСОБА_1 був укладений письмовий договір на виконання робіт по влаштуванню
автономного опалення в АДРЕСА_1Загальна вартість робіт обумовлена договором
становила 7354 гр.. Термін виконання замовлення становив з 17 по 20 жовтня 2005
року. До початку робіт замовником було сплачено підряднику 6714 гр.. Вказані
обставини підтверджені копією договору підряду НОМЕР_1 підписаного
сторонами(а.с.4), розпискою ОСОБА_1 про отримання від замовника 18.11.20005
року документації з зобов'язанням закінчити автономне опалення до 22.11.2005
року (а.с.5), та розпискою про ортимання авансу (а.с.21). На час звернення
ОСОБА_2 до суду підрядником було виконано робіт на суму 3310 гр. що
підтверджується заключениям
будівельної експертизи (а.с.25-26). А тому судом вірно визначено
правовідносини між сторонами які виникли за договором підряду і вірно
застосовано норми закону що їх регулюють в частині зменшення ціни роботи і
стягнення суми за невиконену підрядником, але оплачену замовником частину
роботи , що передбачено ст.ст. 852,858 ЦК
України. Доводи апелянта про те, що одночасно він проводив роботи по
встановленню автономного опалення в квартирі ОСОБА_3, яка є родичем позивачці
ОСОБА_2 і в зв"язку з необхідністью встановив ОСОБА_3 більш дорогий
турбокотел замість димового, а тому аванси внесені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 він
врахував разом і на цю суму повністью встановив опалення ОСОБА_3 а ОСОБА_2
тільки частково, до уваги судом не можуть бути взяті оскільки, як пояснив
апелянт з ОСОБА_3 він укладав окремий договір. В договорі укладеному з ОСОБА_2
необумовлено проведення робіт в 2-х квартирах і необумовлено обрахування оплати
за роботи в інших квартирах. Також колегія вважеє необгрунтованими доводи
ОСОБА_1а про те що невірно визначено будівельною експертизою вартість
матеріалів і робіт, які він виконав в квартирі ОСОБА_2 оскільки, як вбачається
з заключения будівельної експертизи
розрахунок   вартості    виконання
автономного   опалення

проводився за ринковими цінами і відповідачу
пропонувалось надати підтверджуючі
документи   про   закупівлю
ним   матеріалів,   про
що  є , відповідний ОСОБА_2т
(а.с.22).    Таким чином судом вірно
визначено суму невиконаних робіт -3404 гр. як різницю між сумою авансу 6714 гр
та виконаними роботами на суму 3310 гр..

Також колегія вважає необгрунтованими доводи ОСОБА_1 про
неналежне його повідомлення про розгляд справи, оскільки це спростовується
копіями телеграм з повідомленнями про час та місце розгляду справи (а.с. 28,29)
та повідомленнями про вручення телеграм йому особисто 30.01 на 6.02. та 6.02.на
13.02.2006 p..

Разом з тим судом безпідставно стягнуто з ОСОБА_1
моральну шкоду, оскільки нанесення позивачці зазначеної шкоди, нею не доведено.
У відповідності до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної
немайнової шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністью її заподіянно позивачеві, з яких
міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується. Стягуючи моральну шкоду суд першої інстанції виходив з того що
позивачка понесла моральні страждання та переживання із за неможливості
своєчасного облаштування квартири. Разом з тим судом не взято до уваги, що
згідно договору укладеного між сторонами, передбачено цивільно-правову
відповідальність за затримку виконання робіт з вини підрядника у вигляді сплати
ним пені замовнику в розмірі 0,05% від договірної ціни за кожен день затримки.
Тоб то договором передбачено саму можливість несвоєчасного виконання робіт так
і наслідки цього, а саме як відшкодовуватимуться збитки викликані несвоєчасним
виконанням робіт зі сторони підрядника, і ті незручності які поніс замовник із
за несвоєчасного виконання договору підрядником повинні відшкодовуватись згідно
умов, передбачених сторонами в договорі.

Таким чином, колегія вважає, що рішення в цій частині слід скасувати і
ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачці в стягненні моральної шкоди. В
іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.3074.2 п.1; 309; 313; 316; 319; 324; 325
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу приватного підприємця
ОСОБА_1задовільнити частково .

Рішення
Тернопільського міськрайнного суду від 13 лютого 2006 року в частині стягнення
з ОСОБА_1500 гр. моральної шкоди скасувати. Постановити нове рішення яким
відмовити ОСОБА_2в стягненні на її користь моральної шкоди. В решті рішення
Тернопільського міськрайнного суду від 13 лютого 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.