Справа №2-190/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

06 березня 2007
року Орджонікідзевський районний суд М.Запоріжжя у складі: головуючого
судді Гнатик Г.Е.

при секретарі Якимовій О.С. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в М.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа третя державна нотаріальна контора про встановлення
додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів про
встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У позові вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1помер
його батько ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1А частини
трикімнатноїАДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом є він, його сестра та мати, відповідачі
по справі. З січня 2003 року по 03.11.2003 року він
перебував за кордоном у рейсі на морському судні і не зміг подати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної контори. 05.08.2003 року його дружина подала до нотаріальної контори заяву з
довідкою про те, що він перебуває за кордоном у рейсі, у зв"язку з чим
видача свідоцтва про право на спадщину була зупинена.У подальшому він також
перебував у рейсах за кордоном, тому просив суд встановити додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Суду пояснив, що
на момент смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4, позивача по справі ОСОБА_1 на території України
не було, так як    з 17.01.2003 року   по

2003
року він по трудовому контракту знаходився за кордоном,
тому з поважної причини не зміг своєчасно подати до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини. З 22.10.2003
року по 08.01.2004 року
знаходився на території України. Позивач знову виїхав за кордон 08.01.2004 року, повернувся
16.09.2004 року,   з 16.09.2004
року знаходився на території України по 08.11.2004 року;   з

2004
року по 04.08.2005
року був у плаванні. Коли після смерті батька повернувся на Україну 22.10.2003 року, до
нотаріальної контори не звертався, вважав, що спір про спадкове майно вирішать
мирно. Вважає, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття
спадщини з поважної причини, тому просить його позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечує. Суду пояснила,
що коли брат ОСОБА_1 приїздив у м.Запоріжжя, ніколи не виникало питання про
спадкування квартири. Вони разом ходили на могилу батька, казав що у нього не
має ніяких претензій на квартиру. Вважає, що позивач пропустив строк на подання
заяви про прийняття спадщини не з поважної причини. Крім того, ще при житті
батька, батьки  купили йому квартиру у
м.Одеса.

2

Відповідач ОСОБА_3 і її представник ОСОБА_5- вона ж
представник відповідача ОСОБА_2, проти позову заперечують.

Представник відповідачів пояснила суду, що до літа 2006 року позивач
ніяких вимог на частку у спадковій частині квартири не висував. Він постійно
проживає у м.Одеса, де має своє житло, ніяких витрат по утриманню спірної
частини спадкового майна позивач не ніс. Крім того, позивач не надав суду
ніяких документів про пованість причини пропуску строку на звернення з заявою
про прийняття спадщини. Він неодноразово до літа 2006 року знаходився на території України і міг реалізувати
своє право на подачу заяви.

Представник третьої Запорізької нотаріальної контори до суду не
з"явився, про слухання справи був сповіщений у встановлений законом строк,
причину неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою із сторонами вважає за
можливе розглянути позов у відсутності представник нотаріальної контори.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона є дружиною позивача.
Коли помер його батько, чоловіка не було вдома, він був у рейсі. Вона
звернулася до нотаріальної контори з заявою, що чоловік знаходиться за кордоном
у рейсі. Він приїхав 22.10.2003
року, був вдома до 20-25
листопада 2003 року. За
цей час до нотаріальної контори не звертався, вважали, що питання про спадщину
вирішать мирним шляхом. Коли чоловік повернувся у кінці 2004 року, то
перебував дома протягом року- півтора, до суду звернувся лише   влітку 2006
року.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,
відповідачів, представника відповідачів, суд вважає позов не підлягаючим
задоволенню у зв"язку з наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1помер
ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини
трикімнатної АДРЕСА_1 Спадкоємцями за законом є позивач ОСОБА_1, відповідачі
ОСОБА_2- дочка і ОСОБА_3- дружина.

Відповідно до ст. 1220
ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно зі ст. 1270
ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272
ЦК України, якщо спадкоємець, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав
заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача пояснив, що позивач не подав заяву про прийняття
спадщини у встановлений законом строк через відсутність його на території
України.

Як вбачається з матеріалів справи, з ОСОБА_1 було укладено індивідуальний
трудовий договір 21.01.2003
року на строк найму до 03.11.2003
року і індивідуальний трудовий договір від 01.05.2003 року до 13.11.2003
року.

Але суду не надано ніяких доказів у частині того, що позивач виконав умови
укладених трудових договорів і до листопада 2003 року він був відсутній на території України.

На запит суду, від Капітана Одеського морського
торговельного порту надійшов лист про те, що „Посвідчення особи моряка" на
ім."я ОСОБА_1 за № НОМЕР_1
було здане в Капітанію Одеського порту і знищену у зв"язку з закінченням
строку дії, згідно положення про видачу та зберігання „Посвідчення особи
моряка".

Надана суду ксерокопія „Посвідчення особи моряка" на
ім."я ОСОБА_1, ніким у встановленому порядку не завірена, тому не може
бути прийнята судом як доказ, у зв"язку з відсутністю оригіналу.

3

Надана ОСОБА_1 довідка від 28.07.2003 року про знаходження його у рейсі на час видання довідки
не є підтвердженням того, що строк на подачу заяви про прийняття спадщини він
пропустив з поважної причини.

Крім того, як пояснив представник позивача, з 22.10.2003 року ОСОБА_1 до 08.01.2004 року знаходився
на території України.

До суду із вказаним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 18.07.2006 року, хоч мав
достатньо часу для звернення до суду у 2003
році..

Як вбачається з матеріалів справи, на ім"я ОСОБА_3 і ОСОБА_2
нотаріальною конторою 27.07.2006
року видано свідоцтво про право власності у порядку спадкування за законом.

У зв"язку з вищевказаним, суд вважає, що ОСОБА_1 пропущений строк для
звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не з
поважної причини, оскільки суду не надано доказів поважної причини пропуску
такого строку, тому його позов задоволенню не підлягає.

Пояснення свідка ОСОБА_6 суд не бере до уваги, оскільки вона є дружиною
позивача і зацікавлена у розгляді вказаного спору.

Керуючись ст.ст. 1216,
1269, 1270, 1272 ЦК України, ст..ст. 84,
88, 208, 209, 212,213,214,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення додаткового
строку для подання заяви про прийняття спадщини, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької
області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня проголошення рішення суду до Орджонікідзевського районного
суду М.Запоріжжя та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду або у порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.