У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

8 серпня 2007 року                                                                                 м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Балюка М.І.,

Лященко Н.П.,

Барсукової В.М.,

Охрімчук Л.І., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
виконавчого комітету Самарської районної в м. Дніпропетровську ради,
Дніпропетровської міської ради, треті особи інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю, Дніпропетровське міське управління
земельних ресурсів, про поновлення строку позовної давності, визнання дій
посадових осіб неправомірними, усунення перешкод у користуванні земельною
ділянкою і жилим будинком, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 грудня
2006 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2004 року ОСОБА_1
звернувся в суд із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачка є
власником сусіднього з ним будинку АДРЕСА_1. Під
час заміни огорожі відповідачка зайняла частину земельної ділянки розміром 0,5
кв.м. Згодом на своїй ділянці вона побудувала металевий ангар де, здійснює
ремонт великовантажних автомобілів, у зв'язку з чим відбувається руйнування
його будинку. Остаточно уточнивши свої позовні вимоги просив поновити йому
строк позовної давності, визнати частково недійсним рішення Самарської районної
у м. Дніпропетровську ради про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2., визнати дії посадових осіб неправомірними та стягнути
на відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.

Рішенням
Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від
20 грудня 2006 рішення суду першої інстанції скасовано, а справа направлена на
новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_2. ставиться питання про скасування ухвали апеляційного
суду з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та
залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Касаційна скарга ОСОБА_2. підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Скасовуючи рішення районного суду, апеляційний суд
виходив із того, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, не
дав належної оцінки встановленим обставинам справи й належним чином не
перевірив доводи сторін і надані ними докази, а тому справа підлягає
направленню на новий розгляд.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитися не
можна, оскільки він ґрунтується на неправильному застосуванні норм
процесуального права.

Підстави для скасування рішення суду в апеляційному
порядку й передачі справи на новий розгляд були визначені ст. 307 ЦПК України
(1963 року) -  таких підстав в ухвалі
апеляційного суду не наведено.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України (1963 та 2004
років) неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для
правильного вирішення справи, визначено як підставу для скасування рішення і
ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів Судової палати вважає,
що апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених законом, а тому
ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд
із підстав, передбачених ч. 2 ст. 338
ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу  апеляційного суду Дніпропетровської
області від 20 грудня 2006 року
скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 М.В.Патрюк

Судді:                                                                                             М.І. Балюк

В.М. Барсукова

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук