В  А  Л  А                                            Справа
№ 8-8107
І М Е Н Е М     У К РА Ї Н И
травня  2007 року                                                            Ялтинський міський суд Криму
у складі судді:                                                            ПЕРЕВЕРЗЄВОЇ
при секретарі   :                                                                    ТОХТАМИШ
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Ялтинського міського суду цивільну справу за заявою
Військового прокурора Севастопольського гарнізону про
перегляд рішення суду від 17 травня 2004 року за позовомОСОБА_1, ОСОБА_2, в
своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 до військової
частини № 1487 Центру оздоровлення та відпочинку «Прикордонник» про визнання
права на приватизацію житлового приміщення, за додатковим позовомОСОБА_1 до
виконкому Лівадійської селищної Ради про відміну неправомірних дії виконкому і
визнання угоди недійсною і за зустрічним позовом військової частини № 1487  Центру оздоровлення та відпочинку
«Прикордонник» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про виселення за ново виявленими
прокурор Севастопольського гарнізону
звернувся до суду  із заявою  про перегляд рішення суду від 17 травня 2004  року, яким був частково задоволений позов
ОСОБА_1 до військової частини № 1487 Центру оздоровлення та відпочинку
«Прикордонник» і за ними визнано право на
приватизацію квартириАДРЕСА_1, а на військову частину № 1487 -
покладений обов'язок винести розпорядження про приватизацію даної квартири, за
ново виявленими обставинами, які стали ним відомі з постанови Господарського
суду АРК від 25 липня 2006 року, що набрала законної сили 22 листопада 2006
обставинами, на їх думку, стало те, що постановою Господарського суду АРК від
25 липня 2006 року було скасоване рішення виконкому Лівадійської селРади від 10
червня 2005 року «Про видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1 та присвоєння адреси на будівлі та споруди санаторію «Прикордонник
(вч 1487) Держприкордонслужби пляжної зони в смт. Лівадія» в частині визнання
власником нерухомого майна Держави в особі Верховної Ради України, а також -
визначення в якості житлових двох споруд (літер Б і Р) у складі нерухомого
майна і видані на підставі цього рішення свідоцтва про право власності на
нерухоме майно»; зобов'язав виконком ухвалити нову рішення, в якому вказати
власником даного майна - Адміністрацію державної прикордонної служби України, а
в розділі опису об'єктів виключити пункти про наявність статусу «житлові
будинки» - літер «Б» і «Р». При розгляді даної справи, Господарським судом АРК
було встановлено, що будова літер «Б», на приватизацію якої претендує сім'я
ОСОБА_1, має статус нежилого приміщення, ніяких доказів, що свідчать про те, що
вони споруджувалися з метою їх використовування у якості житлових приміщень
представлено не було, а таким чином приватизації воно не підлягає. Також суд
дійшов висновку, що  оскільки Ялтинським
міським судом при розгляді справи дані обставини не досліджувалися і не
встановлювалися, отже рішення суду не має преюдиціального значення.
військової частини № 1487 санаторію «Прикордонник» заявлені прокурором вимоги
про перегляд рішення суду підтримав, пояснивши, що приміщення, займане сім'єю
ОСОБА_1, зводилося як котельна, потім було пристосовано для тимчасового
проживання співробітників санаторію, але ніяких рішень про перевід його в
житлове приміщення ніколи не приймалося.
та його представник проти заяви заперечували з тих підстав, що той факт, що він
з сім'єю займає житлове приміщення був досліджений судом при ухваленні рішення
про визнання його права на приватизацію і
встановлений ним. При цьому ні представник санаторію «Прикордонник», ні
прокурор, яки приймали участь у справі, дані обставини не оспорювали, а зміна
статусу приміщень відбулася вже після ухвалення рішення суду - постановою
Господарського суду АРК, а тому такі обставини не є нововиявленими.
Суд,
розглянувши заяву, вислухавши  учасників
процесу, дослідивши матеріали   цивільної
справи 2-80/04, вважає, що заява
задоволенню не підлягає.
361 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для перегляду рішення за
нововиявленими обставинами. Однією з таких підстав є з'ясування істотних для
справи обставин, які не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із
заявою, під час розгляду справи.
Судом
встановлено, що рішенням Ялтинського міського суду від 17 травня 2004 року був
частково задоволений позов сім'ї ОСОБА_1 і за ними визнано право на безкоштовну
приватизацію квартириАДРЕСА_1 в межах загальної площі 94 кв. метрів з
покладанням на військову частину № 1487 Центру оздоровлення та відпочинку
«Прикордонник» винести розпорядження про приватизацію даної квартири. На 22
метри загальної площі квартири, що залишилися, за ними  визнано право на відшкодувальну приватизацію
(т. 2, а.с. 51-52). Рішення суду було оскаржене в апеляційному порядку, ухвалою
Апеляційного суду АРК від 21 березня 2005 року залишено без зміни і
набрало  законної сили (т. 2, а.с.
252-254).  Ухвалою Верховного суду
України від 30 листопаду 2005 року ухвала Апеляційного суду АРК також залишена
без зміни (т. 3, а.с. 56-57).
ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,
приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир, кімнат в
квартирах і одноквартирних будинках, де проживають два і більш наймачів
державного житлового фонду на користь громадян України, тобто приватизації
підлягають виключно житлові приміщення.
ухваленні рішення за позовом ОСОБА_1, судом було встановлено, що «на день
розгляду в суді справи квартира не є гуртожитком або службовим приміщенням, що
визнане відповідачем (військовою частиною № 1487)», «на момент розгляду справи
в суді, в користуванні сім'ї ОСОБА_1 знаходиться квартира НОМЕР_1 житловою
площею 63,9 кв.м. загальною площею 116 кв.м.».
чином, факт того, що ОСОБА_1 з сім'єю проживав саме в житловому приміщенні
судом був досліджений і встановлений, його також визнавали всі учасники
процесу, а інакше приватизація квартири була б неможливою.
того, факт поселення ОСОБА_1 саме в житлову квартиру також підтверджений і
рішеннями судів від 29 листопаду 2002 року (т. 1, а.с. 7), від 14 березня 2003
року (т. 1, а.с. 8). На той момент представниками військової частини статус
займаного ОСОБА_1 приміщення також не оспорювався.

Господарський
суд АРК, при розгляді справи, дійшов висновку, що будови літер «Б» і «Р» не мають
статусу «житлових» з тих підстав, що відповідач по справі (виконком
Лівадійської селРади), не представив доказів того, що ці будови є житловими
приміщеннями. При цьому суд не взяв до уваги рішення Ялтинського міського суду,
вказавши, що фактів преюдиціального значення воно  не має і факт того, що спірні приміщення
зводилися з метою їх використовування у якості житлових, їм не встановлювався.

Постанова
Господарського суду АРК була винесена за позовом військового прокурора
Севастопольського гарнізону, який  був
учасником процесу і в Ялтинському міському суді, є заявником і зараз, і саме
ним були заявлені вимоги про виключення спірного приміщення із статусу
«житлових» і надавалися відповідні докази з даного питання, а отже зробити
висновок про те, що при ухваленні судом рішення ці обставини їм відомі не були
і відкрилися їм тільки з Постанови Господарського суду АРК, яка була прийнята
шляхом дослідження представлених доказів і заслуховування пояснень сторін,
неможливо.

Таким
чином, суд вважає, що обставини, на підставі яких було ухвалено постанову
Господарського суду АРК, могли і повинні були бути відомі заявнику на момент
розгляду справи в Ялтинському міському суді та повинні були бути їм
представлені суду в обґрунтування своїх заперечень, чого зроблено не було, тоді
як кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх заперечень.

Навпаки,
всі факти, оспорювані сьогодні заявником, на момент розгляду справи в
Ялтинському міському суді ним визнавалися і підтримувалися, і зміна його
позиції після набрання рішенням суду
законної сили, суд не може визнати
ново виявленими обставинами.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 363-365
ЦПК України, суд

У Х В А
Л И В :

Військовому
прокурору Севастопольського гарнізону в заяві про перегляд  рішення Ялтинського міського суду від 17
травня 2004 року по справі за позовомОСОБА_1, ОСОБА_2, в своїх інтересах і в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 до військової частини № 1487 Центру
оздоровлення та відпочинку «Прикордонник» про визнання права на приватизацію
житлового приміщення, за додатковим позовомОСОБА_1 до виконкому Лівадійської
селищної Ради про відміну неправомірних дії виконкому і визнання угоди
недійсною і за зустрічним позовом військової частини № 1487  Центру оздоровлення та відпочинку
«Прикордонник» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про виселення за нововиявленими
обставинами - відмовити.

Ухвала
може бути оскаржена в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський суд в
порядку та строки, передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя :