overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-о-17/2007 року
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2007
року Автозаводський районний суд м. Кременчука, в складі:

головуючого судді -
Савічева В .О.

при секретарі   - Петько C.O.

з участю
нар.засідателів: ОСОБА_3

ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці справу за заявою ОСОБА_1 про визнання безвісно
відсутнім ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2, вказуючи
на те, що є власником кв. АДРЕСА_1. 5 жовтня 1985 року одружилась
з ОСОБА_2, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
Разом мешкали в даній квартирі. У 2001
році чоловік забрал усі свої особисті речі, квартиру залишив, пішов мешкати
до іншої жінки. У травні 2004
року шлюб було розірвано. З того часу місцезнаходження ОСОБА_2 невідомо.
Згідно адресних довідок ОСОБА_2 в жодній з областей України
прописаним-виписаним не значиться.

В зв'язку з тим, що більше двох років ОСОБА_2-

-'хто не бачив, зв'язку з ним немає, просила суд визнати
ОСОБА_2 безвісно відсутньою.

В судовому засіданні свою заяву підтримала і просила її
задовольнити.

Представник
зацікавленої особи КГЖЕП «Молодіжне» в судове засідання не з'явився, просили
справу розглянути без їх участі.

Вивчивши та
дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, суд приходить до
висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що всі обставини, викладені заявницею,
мали місце.

Заявниця ОСОБА_1
є квартиронаймачем кв. АДРЕСА_1. 5 жовтня 1985 року одружилась
з ОСОБА_2, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
Разом мешкали в даній квартирі. У 2001
році чоловік забрал усі свої особисті речі, квартиру залишив, пішов мешкати
до іншої жінки. У травні 2004
року шлюб було розірвано. З того часу місцезнаходження ОСОБА_2 невідомо.
Згідно адресних довідок ОСОБА_2 в жодній з областей України
прописаним-виписаним не значиться.

Викладені в
заяві факти підтверджуються довідкою про склад сімї та прописку, актом КГЖЕП
«Молодіжне», адресними довідками та іншими матеріалами справи.

Згідно ст.. 43 ЦК України фізична
особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в
місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 57-59, 208, 209,
212-215, 218, 246-250 ЦПК України, ст. 43
ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, проживав - АДРЕСА_1
безвісно відсутнім.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Справа № 2-1378/2007р.
02 березня 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді -
при секретарі - Петько С. О. розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням у зв'язку з відсутністю
в ньому понад шість місяців без поважних причин.
У січні 2007 року до суду
звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад
шість місяців без поважних причин.
відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10 липня 1982
року. Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.
відносини між ними були припинені з 18
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов просила задовольнити. Пояснила, що з
відповідач залишив місце проживання і на протязі цього часу квартирі не
проживає, його речей в квартирі не має. В зв'язку з реєстрацією повинна
сплачувати комунальні послуги та квартплату і за відповідача, що ставить її у
скрутне матеріальне становище. ОСОБА_1 наполягає на тому що б відповідача
визнали таким що втратив право користування квартирою.
позов підтримав, пояснивши, що відповідач є його батько, який зловживав
спиртними напоями. В березні 2005
року він пішов з квартири і місце його проживання на сьогодні не відоме.
В судовому
засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити.
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився в зв'язку з не проживанням за місцем
реєстрації, про що мається відповідний акт.
третьої особи КГЖЕП «Молодіжне» в судове засідання також не з'явився.
Суд, вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у їх
сукупності, приходить до наступного.
Так, судом встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мешкають в однокімнатній неприватизованій
квартирі. В даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3. З березня 2005 р. відповідач в
квартирі не проживає, речей його не має.
відповідача в квартирі створює перешкоди, оскільки на нього нараховується плата
за комунальні послуги, якими він не користуються та за них не сплачує.
вищевикладене,  суд вважає, що позов
обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.
ст.ст. 10,11,209,212,214-215,224-226
ЦПК України суд, -
таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
реєстрації за адресою: квартира АДРЕСА_1.
Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги з подачею її копії до Апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
справа № 2-1536/2007 p.
РІШЕННЯ         ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді -
Плахотника Г.М.

при секретарі -
Заніній О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Кременчуці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу. В своїй позовній заяві позивачка зазначила, що 16.10.1980 року
зареєструвала шлюб з відповідачем в Палаці шлюбів „Дзержинский" м. Харкова,
актовий запис НОМЕР_1. Дошлюбне
прізвище позивачки ІНФОРМАЦІЯ_1. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Шлюбні відносини
з відповідачем припинені в грудні 2006
року по причині зради чоловіка. Це призвело до повної відчуженості та
втрати одне до одного почуттів взаємоповаги. Тому просила суд розірвати шлюб
між нею та відповідачем, всі судові витрати покласти на позивачку.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити.

Відповідач в
судовому засіданні підтвердив, що шлюбні відносини припинені в грудні 2006 року, проти
позову не заперечував, просив шлюб розірвати.

Суд, розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін , дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх
сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом
встановлено, що дійсно обставини, викладені в позові, мали місце. Сторони
перебувають в шлюбі з 16.10.1980
року зареєстрованому Палаці шлюбів „Дзержинский"
м. Харкова, актовий запис НОМЕР_1.

Від даного шлюбу мають повнолітніх дітей.

Шлюбні відносини
з відповідачем припинені по причині зради чоловіка. Це призвело до повної
відчуженості та втрати одне до одного почуттів взаємоповаги.

Майновий спір буде вирішений в окремому провадженні.

Суд вважає
необхідним при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито в
прибуток держави з ОСОБА_1.

Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя,
суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Керуючись ст.ст.
6,10,60 ЦПК
України, ст.ст. 110, 112,
160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб
зареєстрований 16.10.1980
року в Палаці шлюбів „Дзержинский"
м. Харкова, актовий запис НОМЕР_1
між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 -розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути на користь держави мито з ОСОБА_1.-17
грн., ОСОБА_2 від сплати мита звільнити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

В разі не
подання заяви про апеляційне оскарження ,
рішення набирає чинності після закінчення десятиденного терміну з дня
проголошення рішення , а в разі
неподання апеляційної скарги- після закінчення двадцятиденного терміну.
Справа №2-476/2007р.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 березня 2007
року                            Шосткинський
міськрайонний суд  Сумської області в
складі:

головуючого
судді                                                                                       - Євдокімової О.П.

при секретарі                                                                                                - Скибі Л.Д.

за участю сторін
позивача                                                                          - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Шостка
справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шосткинського міськрайсуду Сумської
області з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

Свої
вимоги вона мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем
з 09.02.2001 року. На
протязі всього часу спільного життя між ними не було взаємного порозуміння і
вони часто сварилися, що призвело до розриву їх шлюбних відносин. З 2006 року шлюбні
стосунки між ними припинено. Вважає, що сім'ю зберегти неможливо, а тому
просить шлюб розірвати.

В попередньому судовому засіданні позивачка позов
повністю підтримала.

Відповідач
у попереднє судове засідання не з'явився але надав заяву, про те, що позов
визнає та просить розглядати справу без його участі.

Дослідивши
докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню
зі слідуючих підстав:

Відповідно
до ст. ст. 110, 112 СК
України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжям і
суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного
з них.

Судом
встановлено, що 09 лютого 2001 року сторони
зареєстрували шлюб (а.с.З). Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). На
сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та
відповідача тому суд повинен прийняти визнання позову і задовольнити позов
позивача.

Враховуючи
викладене, та керуючись ст.ст.
10, 15, 30, 60, 174, 255ЦПК
України, ст. 110, 112, СК
України, -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 09 лютого 2001
року відділом реєстрації актів громадського стану Шосткінського
міськвиконкому Сумської області, актовий запис за НОМЕР_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Шосткінський
міськрайсуд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення 10 денного строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20 денний строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Шосткинського міськрайонного

суду Сумської
області                                                                                                  О.П.
Євдокімова
Справа №2-1198/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 лютого 2007 року

Деснянський
районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді Алексеєвої
В.В.

при секретарі                                         Коломайко
О.С.

за участі представника позивача, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом Відкритого
акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за теплову енергію,

встановив:

у грудні 2006 року ВАТ
"Облтеплокомуненерго" звернулось до суду з позовом до відповідача про
стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг з теплопостачання, мотивуючи
свої позовні вимоги тим, що відповідач за період з 01 жовтня 2003 року по 01 жовтня 2006 року заборгував 886 грн. 08 коп.

В судовому
засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила стягнути з
відповідача зазначену суму боргу.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд знаходить можливим розглянути справу за відсутності
відповідача.

Заслухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

В судовому
засіданні встановлено, що позивач надає послуги з теплопостачання відповідачеві,
який проживає в квартирі АДРЕСА_1.
Відповідачем надані позивачем послуги тривалий час не оплачуються, внаслідок
чого за період з 01 жовтня 2003 року по 01 жовтня 2006 року він
заборгував позивачеві 886
грн. 08 коп., що
підтверджується розрахунком, наданим позивачем.

Відповідачем
порушені зобов'язання щодо обов'язкової оплати в установлені строки наданих
позивачем послуг, тому заборгованість підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30
грн., пов'язані з розглядом справи.

Керуючись ст.
ст. 10, 60, 81, 88, 209,
212-215 ЦПК України, ст. ст. 4, 161 ЦК України (1963р.), ст. ст. 11, 526, 610 ЦК України (2003р.), ст.ст. 67,68 ЖК України, ст. 19 Закону України
«Про теплопостачання», суд

вирішив:

позов
задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства
"Облтеплокомуненерго" заборгованість по оплаті наданих послуг з
теплопостачання в сумі 886
грн. 08 коп.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства
„Облтеплокомуненерго" у відшкодування витрат, понесених на
інформаційно-технічне забезпечення, 30
гривень.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 51 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Чернігівської області.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.
Справа
№ 22-ц-1239/2007 р. Категорія - із угод
Головуючий 1 інстанції
Бабкова Т.В. Доповідач :
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

1 березня 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коростійової
В.І. суддів -
Кіпенка І.С., Кокоші В.В. при секретарі - Половецької А.В. розглянувши   у   відкритому
судовому   засіданні    клопотання
ОСОБА_1 про
поновлення  строку  на
апеляційне  оскарження ухвали
Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2006 року по справі  за матеріалами  позовної заяви ОСОБА_2,   в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання
договору недійсним, -

встановила:

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2006
року задоволено клопотання представника позивача та вжито
заходи забезпечення позову.

19 січня 2007
року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу
судді, в якій одночасно заявила клопотання про поновлення пропущеного строку на
її апеляційне оскарження.

Як на поважність причин пропуску строку відповідачка посилалась на те, що суд розглянув заяву про забезпечення позову
без її участі, про постановлену ухвалу вона дізналася лише 17 січня 2007
року під час попереднього судового засідання.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали
суду першої інстанції підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1
ст. 73, ч. З ст. 294 ЦПК України суд поновлює строк встановлений законом, за клопотанням сторони
у разі пропущення його з поважних причин.

Із протоколу судового засідання Фрунзенського районного суду м. Харкова від
22 грудня 2006
року вбачається, що клопотання представника позивача про
забезпечення позову було розглянуто судом без повідомлення сторін (а.с. 18).

Матеріали справи не містять даних про те, що копія ухвали про забезпечення
позову від 22
грудня 2006 року, направлялася
відповідачці -особі, щодо якої судом було вжито заходи
забезпечення позову в порядку передбаченому ч. 7 ст. 153
ЦПК України.

В зв'язку з тим, що в строк, встановлений ч. З ст. 294 ЦПК України для подачі апеляційної скарги, ОСОБА_1 копію ухвали не
отримала, суд апеляційної
інстанції   визнає   причину
пропуску   нею   строку
на   подачу апеляційної скарги на ухвалу суду поважною і вважає за
необхідне поновити їй цей строк.

Оскільки апеляційна скарга оформлена відповідно до вимог
ст. 295 ЦПК
України, судова колегія вважає за необхідне одночасно вирішити питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду
апеляційним судом.

Керуючись ч. 1 ст. 73, ч. З ст. 294, ст. 297 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1, строк на апеляційне оскарження ухвали Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 22 грудня
2006 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 22 грудня 2006 року прийняти до розгляду апеляційним
судом.

Виконати вимоги ст. 298 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню не
підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому
провадженні у справі.
Справа
№ 2-95/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року
Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого
судді
Кологривої
Т.М.,

за участю секретаря
Сердюк Т.Г.

позивача
ОСОБА_1.

розглянув в
відкритому судовому засіданні в смт.Арбузинка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007
року ОСОБА_1.
звернулася в суд до ОСОБА_2
з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26
січня 1991 року.
Шлюб був зареєстрований виконкомом Новоселівської сільської ради Арбузинського
району Миколаївської області актовий запис 1. Від шлюбних відносин народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, оскільки
сім'я їх розпалася, шлюбні відносини
припинені 13 років
тому, позивач має нову сім'ю.

Позивач в судовому засіданні повністю підтримав позовні
вимоги.

Відповідач про час і місце судового засідання
повідомлявся належним чином шляхом подачі оголошення через газету, причину
своєї неявки суд не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи ( а.с.2-7), приходить до
переконання, що сім'я розпалася, примирення та подальше спільне життя подружжя
і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати, що це суперечить
інтересам позивача.

При таких встановлених судом обставинах, згідно ст.. 104,105,110,112 Сімейного
кодексу України, позов слід задовольнити.

Керуючись ст..
10,59, 209,212,213,214,215,224-226 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26 січня 1991
року виконкомом Новоселівської сільської ради Арбузинського району
Миколаївської області актовий запис НОМЕР_1, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС
стягнути з ОСОБА_1.
держмито на користь держави в сумі 17( сімнадцять ) грн., звільнивши
від сплати ОСОБА_2

Рішення набирає чинності через 10 днів, якщо не
буде подана заява про апеляційне

оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду
Миколаївської області через Арбузинський районний суд в порядку, передбаченому
ст. 294 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя
Справа
№2-4252
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.02.2007
року
м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого                                судді Малихіна
О.Р.

при секретарі
Тішинської М.В.

за участю адвокатів: розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна,

встановив:

Позивачка просить розділити майно, яке є спільною
власністю з відповіда­чем, тобто кв. АДРЕСА_1 і
визнати за нею право власності на 12 частину цієї квартири, а другу частину
квартирі оставити у власності відповідача.

Вказувала, що вона знаходилась в шлюбі з відповідачем з 1971 року по сі­чень 2004 року. В 1976 році вони
придбали кооперативну квартиру, на яку чле­ном кооперативу був відповідач.
Паєві внески за квартиру вони виплачували із спільних з чоловіком коштів, але у
2006 році
відповідач оформив право власнос­ті на квартиру тільки на себе, чім порушив її
право на власність.

Відповідач з позовними вимогами згоден в повному обсязі.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Позивачка і відповідач є колишніми жінкою і чоловіком і
знаходились в шлюбі з 1971
року по 2004 року.
Шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від
15.01.2004 року.

У період шлюбу, на спільні кошти, подружжям була придбана
кооператив­на квартираАДРЕСА_1.

На підставі рішення виконкому Московської районної ради
м. Харкова НОМЕР_1 від 06.06.2006 року на ім'я відповідача було оформлено
свідоцтво про право власності на спірну квартиру, яке було зареєстроване в КП
„Харківське МБТІ" 14.11.2007 року.

Ст. 60
СК України встановлює, що майно, набуте подружжям за час шлю­бу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що
один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 69
СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності, незалежно від розі­рвання шлюбу.

Оскільки спірна квартира була придбана у період шлюбу і
за спільні кошти подружжя, суд вважає це майно спільною сумісною власністю
колишнього по­дружжя, тобто сторін по справі, та підлеглим розділу.

Відповідно до ч. 1
ст. 70 СК
України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним догово­ром.

Оскільки ні якої домовленості або шлюбного договору між
подружжям не було суд вважає частки сторін рівними і задовольняє позов в
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 11,
60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 69, 70 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розділити спільне придбане майно подружжя и визнати за
ОСОБА_1 право власності на 12 частину кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 право власності на 12
частину кв. АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Харківської області.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подано
до районного суду протягом 10
днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга може бути подана до
районного суду протягом 20
днів після подання заяви про апеля­ційне оскарження.

Суддя: