Справа № 22ц-3887/06                                                                Головуючий в 1 інстанції - Лебезун B.I.
Доповідач - Воробйова Н.С.
УХВАЛА                        ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого - Воробйової Н.С.,

суддів - Оношко Г.М., Олійника В.І.

при секретарі - Велицькому О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Вишгородського районного суду від 14 листопада 2006 року у справі за позовом ТОВ „Пасат" до ОСОБА_2,
ТОВ фірма „Більма", ПП
„ОСОБА_1", третя особа - Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на
нерухоме майно, про стягнення
штрафних санкцій за неналежне виконання договору, визнання недійсним
договору оренди майна і відновлення порушеного
права та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ „Пасат", ТОВ фірма „Вільма"
про визнання недійсним договору купівлі-продажу,-

встановила:

31.10.2006 року позивач звернувся
до суду з названим позовом.

Посилався на те,
що 05.11.2003 року ТОВ «Пасат» та ТОВ «Фірма «Вільма»
укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень- магазину, загальною площею 147 кв.м., розташованого у
АДРЕСА_1. Покупцем виконані умови
договору. Проте реєстрації прав власності на майно здійснено не було.

Для проведення реєстрації ТОВ «Пасат» уклало з ОСОБА_2 01.09.06 року
договір про надання юридичних послуг щодо перереєстрації прав власності на нерухоме майно, придбане за договіром
купівлі-продажу між ТОВ «Пасат» та ТОВ «Фірма «Вільма».

Умови договору ОСОБА_2 не виконав. Право власності належним чином в
Миколаївському МБТІ на нерухоме майно - магазин не зареєстрував.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 штрафні санкції в розмірі 2000 грн., визнати ТОВ «Пасат» добросовісним набувачем
нежилого приміщення магазину, загальною площею 147
кв.м., розташованого у АДРЕСА_1, визнати за ТОВ право власності на
дане приміщення . Визнати дійсним та таким, що не
порушує права та охоронювані законом інтереси
держави, Товариства «Вільма» і права усіх його учасників та кожного з них окремо, договір купівлі-продажу нежилого приміщення
від 05.11.2003 року.

Зобов»язати Миколаївське МБТІ зареєструвати за ТОВ «Пасат» право власності на приміщення магазину, загальною площею 147,2
кв.м, в м. АДРЕСА_1.

Позивач також просив винати недійсним договір оренди данного нежилого приміщення від 01.12.2003 року,
укладений між ТОВ «Вільма» та приватним підприємцем ОСОБА_1.

Виселити ПП ОСОБА_1. з спірного нежилого приміщення та звільнити приміщення від будь-якого майна ПП «ОСОБА_1., передавши
його на відповідальне зберігання ТОВ «Пасат».

Виселити ТОВ «Вільма» з нежилого приміщення магазину, звільнити приміщення від будь-якого майна, шо належить ТОВ
«Вільма», зобов»язавши останнього передати позивачу технічну документацію та
правовстановлюючі документи на спірне приміщення.

07.11.2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ
«Пасат» та ТОВ «Вільма» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилих приміщень -магазину, загальною площею
147,2 кв.м, в м. АДРЕСА_1 від 05.11.2003 року,
укладеного між ТОВ «Вільма» та ТОВ «Пасат».

Рішенням
Вишгородського районного суду Київської області від 14.11.2006 року первісний
позов задоволено повністю.

У.задоволені зустрічного прозову
відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1. подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду як таке, що не
відповідає вимогам матеріального і процессуального
права, справу направити на новий розгляд.

В порядку
уточнення апеллянт просить
скасувати рішення суду, провадження у справі закрити.

На обгрунтування своїх доводів ОСОБА_1. посилається на порушення судом вимог закону щодо підсудності та підвідомчості
спору.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення .

З матеріалів справи видно, що предметом спору між сторонами по справі як за основним, так і за зустрічним позовм є
договір-купівлі продажу та договір оренди нерухомого майна - нежилих приміщень
магазину, загальною площею 147,2 кв.м, що знаходиться в м.
АДРЕСА_1.

Згідно ч.І
ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцем знаходження майна або
основної його частини ( виключна підсудність).

Суд на цю обставину уваги не звернув, прийняв справу до розгляду та виніс
рішення по суті позовних вимог сторін.

При цьому, суд залишив поза увагою та не дав належної оцінки характеру спірних правовідносин, правам та обов»язкам сторін, що
випливають з даних правовідносин.

Згідно ст.16 ЦПК
України не допускається об»єднання в одне провадження
вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Суд порушив дані положення закону та розглянув в одному провадженні спір, що підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства ( спір між ТОВ «Пасат» і
ОСОБА_2) та в порядку господарського судочинства ( інші вимоги ТОВ
«Вільма»).

При цьому, суд розглянув спір між юридичними особами - ТОВ »Пасат», ТОВ
«Вільма» та суб»єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1. стосовно
дійсності-недійсності договору купівлі- продажу нежилого приміщення, визнання прав власності на дане
приміщення, визнання недійсним договору
оренди нежилого приміщення в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.ст. 1,12 ГПК України дана категорія спорів підвідомча господарським
судам.

Згідно ч.іст.205 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Судом порушено вимоги закону щодо підсудності та підвідомчості спору як за
основним, так і за зустрічним позовом.

Рішення суду не може бути залишене
без змін та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі
або залишенням заяви без розгляду з підстав,
визначених статями 205 і 207 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст. 307, 310 ЦПК України, колегія

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити .

Рішення Вишгородського районного суду від 14 листопада 2006 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сил з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.