У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2007 року                                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Лихути Л.М., Сеніна
Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного підприємства “Восток” про стягнення боргу, за касаційною скаргою
приватного підприємства “Восток” на заочне рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 7 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22
травня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до приватного
підприємства “Восток” (далі - ПП “Восток”) про стягнення боргу.

Зазначав, що 5 червня 2002 року між
ним та відповідачем був укладений договір оренди квартири АДРЕСА_1

Рішенням Дарницького районного суду
м. Києва від 11 квітня 2005 року зазначений договір оренди був розірваний та
зобов'язано відповідача звільнити займану
квартиру.

Посилаючись на те, що відповідач
звільнив квартиру лише 15 червня 2006 року та, що відповідач не сплачував
орендну плату, комунальні послуги, послуги за технічне обслуговування квартири
та за електроенергію, просив стягнути з відповідача 17 675 грн. орендної плати,
1 998 грн. 68 коп. заборгованості за комунальні послуги та за технічне
обслуговування квартири, 503 грн. 03 коп. за використану електроенергію,
судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від                      7 грудня 2006 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду                    м. Києва від 22 травня 2007
року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

У касаційній скарзі ПП “Восток” просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, а
справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу приватного
підприємства “Восток” відхилити.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від
7 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 травня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Л.М. Лихута   Ю.Л. Сенін