Справа №2-4220
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2007
року                                                   м.Харків

Московський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого:                               судді Малихіна
О.Р.

при
секретарі:                                      Тішинської
М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1до
виконкому Харківської міської ради про визнання права влас­ності на гараж,

встановив:

Позивач просить визнати за його батьком ОСОБА_2 право
власності на гараж, розташований біля будинків АДРЕСА_1, а також визнати за ним
право власності на цей гараж в порядку наслідування по закону після смерті
батька.

Вказував, що батька згідно рішенню виконкому Московської райради від 1977
року придбав вка­заний гараж за 1000 карб., що підтверджується розпискою. У
1980 році батько помер. Після нього він подав заяву в 3-ю державну нотаріальну
контору і прийняв спадщину. Але, в свідоцтві про право влас­ності на спадщину
був вказаний тільки автомобіль Жигулі 2101,1975 року випуску. З часу смерті
батька від фактично вступив в управління і володіння спадщиною, в тому числі і
гаражем і користується ним до теперішнього часу. До 1991 року законодавством не
було передбачено оформлення права власності на гараж, у зв'язку з чим батько не
міг оформити право власності на придбаний гараж, а він, із-за відсутно­сті
свідоцтва на батька, не міг оформити право власності на гараж в нотаріальному
порядку і зареєст­рувати в міськБТІ.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з тих
підстав, що гараж знаходиться на зе­мельній ділянці, яка належить
територіальної громаді м. Харкова. Гараж надавався батьку позивача в
користування і йому було заборонено відчуження гаражу.

В судовому
засіданні встановлене наступне.

Спірним є гараж,
розташований біля буд. АДРЕСА_2.

Згідно рішенню виконкому Московської районної ради №132
від 05.08.1969 року, пенсіонеру МО СРСР ОСОБА_3., було дозволено збудувати
гараж з негорючого матеріалу для його автомобіля на місті, об означеному
комісією. Гараж збудований за кошти ОСОБА_3., без права продажу і компен­сації
при спільному знесенні гаражів в районі.

ОСОБА_3.
користувався гаражем до часу смерті у 1976 році.

ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року, був учасником ВВВ і мав право на
корис­тування гаражем по місту проживання. Він звернувся до виконкому с заявою про
передачу йому в кори­стування гаражу, померлого інваліда 2-й групи ВВВ
ОСОБА_3.. Рішенням виконкому Московської районної ради м. Харкова №9 від
05.01.1977 року гараж, розташований біля будинку АДРЕСА_2, був переданий в
користування ОСОБА_2., з виплатою дружині померлого встановле­ної технічним
висновком інституту «Укржилремпроект» вартості гаражу. Згідно п. З рішення
виконкому продаж або передача іншим особам гаражу без спеціального
розпорядження райвиконкому ОСОБА_2 . заборонялось.

Згідно акту передачі та прийому гаража від 14.01.1977 року, складеному
начальником ЖЄУ-108, дружина померлого ОСОБА_3. передала вказаній гараж
ОСОБА_2., а той прийняв гараж и
сплатив його вартість.

Із наведеного вбачається, що спірний гараж будувався і надавався в особисте
користування тільки особам, яки мали право на зведення і користування гаражем
по місту проживання, без права по­дальшого його відчуження.

Ці особи не набували права власності на гараж і після їх
смерті гараж передавався іншим піль­говикам, з виплатою вартості гаражу.

Відповідно до ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цім Кодексом.

Позивач не надав ні яких доказів того, що він має право
на пільги і користування гаражем, який був збудований на земельній ділянці, яка
належить територіальній громаді міста, а також доказів того, що він є законним
користувачем або власником земельної ділянки, на якої розташований гараж.

Той факт, що
позивач, після смерті батька, не передав гараж виконкому для передачі його ін­шим
пільговикам, а користувався ним сам, не створює для нього права власності на
цей гараж.

При таких обставинах відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі,
оскільки померлий ОСОБА_2. не був власником гаражу.

Керуючись
ст. ст. 10,11,60, 213,215 ЦПК України, ст. ст. 328-334, 375,376 ЦПК України,
суд-ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

Рішення може
бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана
до районного суду на протязі 10 днів з моменту його оголошення, а апеляційна
скарга може бути подана до районного суду на протязі 20 днів з дня подачі заяви
про апеляційне оскарження.