АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Олексієнка М.М.,

суддів:                        Косигіної Л.М., Рафальської
І.М.,

при секретарі
судового

засідання                    Нечипоренко І.Г.

з участю:
представника позивача ОСОБА_3., відповідача ОСОБА_2., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання недійсним договору дарування 1/3 частини
домоволодіння АДРЕСА_1та
земельної ділянки, укладеного 16
лютого 2006 року,

встановила:

У січні 2007 року ОСОБА_1звернувся
з позовом до ОСОБА_2. про визнання недійсним договору дарування. Вимоги
ґрунтувались на тому, що оспорюваний правочин укладено ним під впливом обману
та помилки, які мають істотне значення. Зокрема, при намірі укласти договір,
відповідачка брала на себе зобов'язання допомагати по господарству, готувати
їжу, доглядати його. Проте, після набуття права на житло, вона відмовилась
виконувати обіцяні обов'язки, навпаки, вселившись до будинку, поміняла замки,
створила умови неможливості спільного проживання, при цьому використовувала,
навіть, погрози фізичної розправи. Наведені обставини змусили покинути житло.
Окрім того, він не мав права укладати такий договір без дозволу бувшої дружини,
оскільки будинок є спільною сумісною власністю і для його відчуження необхідна
письмова згода співвласника.

Рішенням
Баранівського районного суду від 15.02.2007
року в позові відмовлено за безпідставністю. Суд виходив з того, що
оспорюваний договір укладений без будь-яких зобов'язань між обдарованим та
дарувальником.

Непереконливі
доводи позивача щодо неправомірності дій нотаріуса, який мав би, при реєстрації
договору, отримати письмовий дозвіл бувшої дружини, як співвласниці. Що
стосується перешкод в користуванні домоволодінням, то позивачу роз'яснено право
звернення з вимогою про усунення таких перешкод.

Справа №22-ц /789                                                                 Головуючий
у інстанції Юрчук М.І.

Категорія 13                                                                              Доповідач
- суддя Олексієнко
М.М

2

Не погоджуючись
із судовим рішенням, ОСОБА_1., посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове, яким позов
задовольнити. Скаржник зазначив, що при придбанні будинку він перебував у
зареєстрованому шлюбі, а отже, договір дарування мав бути укладений лише з
письмового дозволу дружини, як співвласниці домоволодіння. Окрім того, суд не
врахував і не дав належну оцінку тому, що договір укладено тільки завдяки
обману з боку відповідачки, яка запевняла, що після розлучення, вона замінить
дружину, буде доглядати господарство, хоча, насправді, мала на меті лише
заволодіти житлом. Не брала відповідачка участі й у купівлі будинку.

Вислухавши
доводи осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи,
колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги
частково.

Відповідно до
п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб,
які не брали участі у справі.

Виходячи з
матеріалів справи, будинок, частка якого подарована відповідачці, був придбаний
позивачем під час шлюбу з ОСОБА_4., тому для укладення договору, як того
вимагає ч.3 ст.65 СК України, необхідна була письмова згода другого з подружжя.
На дану обставину звертав увагу позивач, як підставу визнання правочину
недійсним. Суд в рішенні обговорював таку вимогу, проте, не вирішив питання про
притягнення ОСОБА_4. до справи, в якості третьої особи, не з'ясував її думку
щодо позовних вимог та заперечень.

Окрім того, при
розгляді справи суд першої інстанції повинен уточнити позовні вимоги ОСОБА_1.
щодо підстав визнання договору недійсним. Оскільки, відповідачка проти позову
заперечувала, просила викликати до суду свідків, тому суд не мав права
ухвалювати судове рішення у попередньому судовому засіданні. Ухвалення судового
рішення у попередньому судовому засіданні, згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України,
можливе у разі відмови позивача від позову, визнання позову, укладення мирової
угоди.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст.209, 218,
304, 307, 311, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Баранівського районного суду Житомирської області від 15 лютого 2007 року скасувати,
справу передати на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу
проголошення.