Справа № 22-1640-2007 p.                                     Головуючий у 1 інстанції Бусилко СІ.
Категорія 21                                                             Доповідач Азевич В.Б.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2007 р.                                              Апеляційний
суд Донецької області

в складі:
головуючого - судді Ювченко Л.П., суддів:
Єлгазіної Л.П., Азевича В.Б., при секретарі Тума О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Добропіллі Донецької області

на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25
грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Добропіллі Донецької
області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що при
виконанні трудових обов'язків на ВП шахта „Добропільська" ДП „Добропіллявугілля" 11 липня 2006 року з ним
стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він травму
правої кисті. Даний факт підтверджується актом про нещасний випадок на
виробництві НОМЕР_1 від 13.07.2006 року. Згідно висновку МСЕК від 10.10.2006 р.
йому вперше встановлено 20% втрати професійної працездатності безстроково. У
зв'язку з тим, що в результаті даної травми йому було ампутовано фалангу
першого пальця правої кисті, він переживає моральні страждання, які оцінює у розмірі
8 000 грн.

Рішенням
Добропільського міськрайонного суду від 25 грудня 2006 року позов задоволено
частково, на користь позивача з відповідача стягнуто на відшкодування моральної
шкоди 4 000 грн.

На дане рішення позивач та відповідач подали апеляційні
скарги.

Позивач просить
скасувати рішення в частині визначення суми відшкодування моральної шкоди та
задовольнити його позовні вимоги з тієї підстави, що судом неправильно
застосовані норми матеріального права. При цьому він посилається на те, що сума
визначена судом без урахування усіх істотних обставин справи.

Відповідач
ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, та просить
постановить нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування
доводів апеляційної скарги Фонд посилається на те, що позивач не довів факту моральних страждань, оскільки
відсутній висновок МСЕК з цього приводу. Окрім того, судом не враховано,
що нещасний випадок стався з вини потерпілого, який на теперішній час продовжує
працювати.

Сторони,
належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання
не з'явилися.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що
апеляційну скаргу позивача слід відхилити. Апеляційна скарга відповідача
підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з постановою
нового рішення з наступних підстав.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що правовідносини,
які виникли між сторонами в зв'язку з відшкодуванням моральної шкоди, заподіяної   внаслідок
професійного    захворювання,    регулюються    Законом
України    „Про

2

загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності".

Згідно з п. п.
"є" п.1 ч. 1 ст. 21 та ч. З ст. 28 цього Закону, у разі настання
страхового випадку, Фонд соціального страхування у встановленому законодавством
порядку зобов'язаний виплатити потерпілому грошову суму за моральну шкоду за
наявності факту заподіяння йому цієї шкоди.

Судом першої
інстанції по справі встановлено, що з позивачем при виконанні трудових
обов'язків на ВП шахта „Добропільська" ДП „Добропіллявугілля" 11
липня 2006 року стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він
травму правої кисті, що підтверджується актом про нещасний випадок на
виробництві НОМЕР_1 від 13.07.2006 року.

Згідно висновку
МСЕК від 10.10.2006 p., йому вперше встановлено 20% втрати професійної
працездатності безстроково. Суд прийшов до висновку, що внаслідок травми та
часткової втрати працездатності позивачу заподіяна моральна шкода, компенсацію
якої судом визначена у сумі 4 000 грн.

Але при цьому
суд на урахував, що відповідно до ст. 77 п.27 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік",
зупинено дію абзацу 4 ст. 1, п. п. „е" п. 1 ч. 1 ст.21. ч.З ст.28 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і
членам їх сімей. Як вбачається з матеріалів справи, нещасний випадок з
позивачем стався у липні 2006 року, а ступень втрати працездатності йому
встановлено у жовтня 2006 року, тобто у період дії зазначений положень Закону
України „Про державний бюджет України на 2006 рік."

Судова колегія
вважає, що місцевий суд не повно дослідив і оцінив обставини по справі і
неправильно застосував норми матеріального права, що згідно ст. 309 ЦПК
України, є підставою для скасування судового рішення з постановою нового
рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.
304, 307 ч. 1 п.1, п. 2, 309 ч.І п. 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, апеляційний

суд,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Добропіллі Донецької області - задовольнити.

Рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 грудня 2006 року
скасувати.

Відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Добропілля Донецької області про відшкодування моральної шкоди.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його
проголошення, та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом
двох місяців з дня набрання законної сили до Верховного Суду України.