Справа 2-4527/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

09  лютого 2007р. Червоноградський міський суд Львівської
області

в складі: головуючого -
судді                     Мелешко С.І.

при секретарі                                                           Янкевич
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Червонограді справу за позовом ОСОБА_1до шахти «Візейська » ДП
«Львіввугілля» та відділення виконавчої директорії Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України у
м.Червонограді про перерахунок та стягнення шкоди в зв»язку з ушкодженням здоров»я,

Встановив:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про перерахунок та
стягнення сум відшкодування шкоди в зв»язку з ушкодженням здоров»я , покликаючись на
наступні обставини: він тривалий час працював в підземних умовах на підприємстві
відповідача, внаслідок роботи в шкідливих умовах праці отримав трудкаліцтво , яке йому
встановлено висновком МСЕК від 18.10.1990
року та визначено 50%
втрати профпрацездатності по 25.09.1991р.Сокальська
МСЕК 28.01.1996р.встановила втрату професійної працездатності 60 % з 06.12.1995р..
На підставі зазначеного висновку МСЕК відповідно наказу адміністрації
відповідача йому було визначено щомісячне відшкодування шкоди, яке в дальнішому
підлягало перерахунку та корегуванню в сторону збільшення. Однак при
перерахунку розміру відшкодування шкоди шахта не керувалась наказом
Міністерства вугілької промисловості України від 04.03.1996 року №72, де
вказано, що тарифні ставки та посадові вклади з 01.08.1996 року збільшились на
коефіцієнт 1,6, відповідно збільшення розміру відшкодування шкоди з 01.08.1996
року адміністрація повинна була провести у 1.6 рази (що являється коефіцієнтом
росту середньої заробітної плати по професії позивача в спірний період ). В
добровільному порядку шахта відмовила йому у проведенні зазначеного
перерахунку, чим порушила

його законні
права .Відповідно організацією відповідача йому за період з 01.08.1996 року по 01.03.2000 року недоплачено
5546 грн.20
коп.

Представник
позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позов, зіслався на аналогічні
підстави викладені в позовній заяві, а також додатково пояснив, що він не
оспорює розміру первинного нарахування відшкодування шкоди відповідача та всіх
наступних перерахунків проведених відповідачами до дня вирішення справи в суді. Предметом спору
та підставою звернення з позовом в суд є не застосування адміністрацією шахти з
01.08.1996 року
коєф. 1,6 росту
середньої зарплати по професії до розміру відшкодування шкоди, який йому на той
час виплачувався. Просив позов задоволити.

Представник
відповідача ДП «Львіввугілля» в судовому засіданні позову не визнала та
пояснила , що
оскільки позивач ставить питання про коригування розміру відшкодування шкоди,
який він отримував з 01.08.1996
року на коєф. 1,6 , а на
підприємстві в зазначений період не відбулось фактичного росту тарифних ставок
та посадових окладів по професії відповідача, що стверджується поданими суду
довідками, відбулась лише зміна структури заробітної плати, в зв*язку з чим
збільшився її розмір , а згідно
правил відшкодування шкоди перерахунок розміру відшкодування шкоди проводиться
у випадку росту на підприємстві тарифних ставок та посадових окладів , тому підстав для
проведення перерахунку немає, просить позов відмовити.

Представник
відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
несчасних випадків на виробництві та профзахворювань України у м. Червонограді
в судовому засіданні позову не визнала та поязнила, що немає жодних підстав для
проведення перерахунку сум відшкодування шкоди позивачу ОСОБА_1 з 01.08.1996 року на коєф. 1,6 .і виплата
належних позивачу сум відшкодування шкоди проводиться згідно вимог чинного
законодавства по відшкодуванню шкоди.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши зібрані матеріали, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є безпідставним і в
його задоволенні слід відмовити з наступних підстав:

Судом
встановлено, що позивач    ОСОБА_1 року
працював у вугільній промисловості в підземних умовах праці на шахті № 8 «Великомостівська»
( на даний час
шахта «Візейська»

ДП»Львіввугілля») , працював
прохідником 5-го розряду , 24 лютого 1990року
був тяжко травмований ,внаслідок чого йому встановлено висновком МСЕК від 18.10.1990 року
інвалідність та визначено 50%
втрати профпрацездатності,
26.01.1996 р.Сокальською МСЕК йому встановлено 60 % втрати
професійної працездатності .
На підставі зазначеного висновку МСЕК відповідно наказу адміністрації
відповідача йому було визначено щомісячне відшкодування шкоди з 01.08.1996року
в розмірі 178грн.20 коп,що стверджується довідкою адміністрації шахти від 01.12.2000 року , яке в дальнішому
підлягало перерахунку та корегуванню в сторону збільшення. Зокрема станом на 01.07.1996 року розмір
відшкодування шкоди позивачу становив 174
грн. 40 коп. і
сторонами він не оспорюється.

Підставою
звернення позивача в суд з позовом до відповідачів є те, що він вважає
безпідставним непроведения
йому перерахунку відповідачем суми відшкодування шкоди 174 грн. 40 коп. з 01.08.1996 року на коєф. 1,6 росту середньої
заробітної плати по професії позивача на підприємстві, що призвело до ненарахування
належних йому сум відшкодування.

Однак з такими
доводами позивача ОСОБА_1 суд погодитись неможе, оскільки згідно ст. 13 Закону України
«Про охорону праці» визначено, що у разі зміни вартості життя , порядок
пов»язаного з цим перегляду розміру відшкодування шкоди визначається Кабінетом
Міністрів України. Відповідно з цим, пунктом 28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи та
організації або уповноваженим органом шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров»я, пов»язаним з виконанням ним трудових обов»язків»,
затверджених Постановою КМУ від 23.06.1993 року №472 (з наступними змінами), в
редакції, що діяла з 18.07.1994 року по 03.10.1997 рік визначено зокрема,
перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку) проводиться у
разі підвищння тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових
підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.
Постановою КМУ від 03.10.1997
року №1100 були
внесені зміни в п.28 вищезазначених Правил, відповідно яким ...перерахований
або нарахований розмір втраченого заробітку в перерахунку на 100% втрати
профпрацездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку
відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи
протягом повного календарного місяця або в перерахунку на повний календарний
місяць роботи.

Указом
Президента України від 09.01.1996
року №41 «Про
додаткові заходи щодо матеріального і морального заохочення працівників
вугільної промисловості» передбачалось проведення перегляду тарифних ставок
працівників вугільної промисловості з метою їх збільшення у межах наявного
фонду споживання і встановлення для підвищення частки тарифу у середньомісячній
заробітній платі ціх працівників граничного розміру надбавок, доплат, премій і
винагород з тим, щоб частина тарифу у середньомісячній заробітній платі
становила не менше як 70%
її.

Враховуючи ці
передумови наказом Мінвуглепрому України від 04.03.1996 року №72
«Про додаткові заходи матеріального стимулювання працівників вугільної промисловості»
визначено, як має проводитись підвищення ставки тарифів у середньомісячній
зарплаті працівників вугільної промисловості. Зокрема, підвищення здійснюється
у межах витрат на споживання за рахунок здешевлення харчування, зміни порядку
оплати за нормативний час пересування по шахті від стволу до робочого місця і
назад та встановлення граничних розмірів надбавок, доплат, премій, винагород.

Тобто
підсумовуючи наведене, було змінено структуру заробітної плати, як на
підприємствах вуглевидобувної галузі так зокрема на підприємстві відповідача .

Наказом НОМЕР_1 з 01.08.1996 року по шахті
проведено перерахунки розмірів відшкодування шкоди середньомісячного заробітку
по професії за серпень 1996
р..

При проведенні
перерахунку з 01.08.1996
р. шахтою було враховано роз*яснення Міністерства праці України від 13.09.1996 року № 06-3138 , про визначення
розміру відшкодування середнього заробітку відповідного працівника . Розрахунок
розміру відшкодування шкоди позивачу з 01.08.1996р. проведено наступним чином : 297грн. х 60% = 178грн
.20коп.(де 297грн. с/з по професії прохідника дільниці № 7 за серпень 1996 року, а 60% розмір втрати
профпрацездатності позивача )
.

Покликання
представника позивача в обґрунтування позову лише на лист директора шахти
ОСОБА_2прокурору Сокальського району від 14.09.2004
року НОМЕР_2на думку
суду є недостатніми для проведення перерахунку розміру відшкодування шкоди
позивачу .

Середньомісячний
заробіток відповідного працівника є визначальним для провелення перерахунку
відшкодування (втраченого заробітку при підвищенні тарифних ставок і посадових
окладів), при підвищенні розміру відшкодування шкоди позивачу з 01.08.1996 року на коеф.
1,6 або моделювання с-з у вказаний період відповідного працівника на 100%
виконання плану підприємством відповідача, розмір відшкодування шкоди значно б
перевищив с-з відповідного працівника на підприємстві, і це на думку суду
суперечило б змісту самого поняття відшкодування втраченого заробітку.

Виходячи з
змісту наведеного, оскільки позивач не оспорює правильність нарахування йому
сум відшкодування шкоди у інші періоди та виплату цих сум , вважає їх
вірними, з цим погоджуються і відповідачі, а підстав для проведення перерахунку
ОСОБА_1 відшкодування шкоди з 01.08.1996
року на коеф. 1,6 немає,
тому суд і прийшов до переконання, що в задоволенні позовних вимог в цій
частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст.
10,60,212,215 ЦПК
України, ст.ст.440, 440-1,
456 ЦК України, ст. 11 Закону
України «Про охорону праці», суд,-

Вирішив:

В позові
ОСОБА_1до ДП «Львіввугілля» та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в
м. Червонограді про перерахунок йому розміру відшкодування шкоди в зв»язку з
ушкодженням здоров»я з 1
серпня 1996 року на
коефіцієнт 1,6 росту
середнього заробітку по професії позивача -відмовити.

Рішення набирає
чинності через десять днів після   його
проголошення , якщо не
подана заява про апеляційне оскарження.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження.