Справа№2-12
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

27.02.2007
року            Жовтневий
районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді                             Беклеміщева О.В.

при секретарі                                        Запорожець О.Д.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною
ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2; до ОСОБА_1 про усунення перешкод у
користуванні власністю та земельною ділянкою, -

Встановив:

Позивачі ОСОБА_1 звернуся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення
перршкод у користування земельною ділянкою, у якому, зазначив, що 14.06.2001 року він купив 7/10 частин жилого
будинку АДРЕСА_1.
Відповідачу ОСОБА_2 належить 3/10
частини вказаного будинку. Всього за жилим будинком зареєстрована земельна
ділянка площею 625 кв.м. Рішенням Жовтневого районного
суду міста Запоріжжя від 08.02.1983 року між колишнім власником 7/10 частини будинку
ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 встановлений порядок користування земельною
ділянкою, згідно якого ОСОБА_3 на 7/10 частин жилого будинку виділена земельна ділянка площею 395 кв.м., відповідачу на 3/10 частин жилого будинку виділено 170 кв.м., у спільному користуванні
залишено 84 кв.м.. У теперішній час відповідач
користується значно більшою земельною ділянкою, ніж 170 кв.м.,
встановила паркан, що перешкоджає позивачу
приватизувати належну йому земельну ділянку. Просить суд усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою, зобов'язавши відповідача убрати паркан та не перешкоджати
позивачу у приватизації земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1
про  усукення перешкод у користуванні
власністю та земельною ділянкою, у якому вказала, що на території земельної ділянки спільного користування площею 84 кв.м,
без її дозволу відповідач збудував наступні будівлі: веранду, бетонне
замощення, водопровідну колонку, водозлив, автов"їзд, водопровід.
Крім того, актом технічного обслідування приватного домоволодіння від 19.05.2005 року встановлено, що каналізація, що
належить ОСОБА_1 знаходиться на відстані 1 м від її частини будинку, зливна яма
не відповідає нормам СніП та загрожує технічному стану її частини будинку.
Просить усунути перешкоди у користуванні власністю та земельною ділянкою
та зобов'язати відповідача знести самовільні веранду, бетонне замощення,
водопровідну колонку, водозлив, автов'їзд, водопровід, каналізацію, зливну яму,
що знаходяться на території земельної ділянки спільного користування площею 84 кв.м, у
домоволодінні АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги,
просить суд усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою,
зобов'язавши відповідача убрати паркан та
не перешкоджати позивачу у приватизації земельної ділянки. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 просить відмовити за тих підстав, що всі перелічені у позові споруди розташовані або на
земельній ділянці загального користування, або на земельній ділянці
позивача і ні в якому разі не заважають відповідачу.

Відповідач позов ОСОБА_1 не визнала, в судовому засіданні
пояснила, що позивач ОСОБА_1 користується
за своїм розумінням земельною ділянкою загального користування, де
самовільно збудував веранду, бетонне замощення, водостік, водопровідну колонку,
автов'їзд, а також провів водопровід, тобто не вона заважає позивачу у користуванні земельною ділянкою, а він їй.
Просить суд позов ОСОБА_1 залишити без задоволення, а її зустрічний
позов задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню за
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником 7/10 частин жилого будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.06.2001 року. Відповідачу належить на праві власності 3/10 частини вказаного будинку на підставі
договору купівлі-продажу від 29.05.1980
року.

Згідно рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 08.02.1983 року був
встановлений порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, за яким
ОСОБА_2 на 3/10 частини
у користування була надана земельна ділянка №І площею 170 кв.м. Земельня
ділянка№ II площею 246 кв.м, та земельна ділянка № III площею 149 кв.м, а всього
площею 395 кв.м,
надана на 7/10 частин
ОСОБА_3. Земельна ділянка № IV площею 84 кв.м, залишена в спільному користуванні співвласників.

На теперішній час, згідно висновку технічної експертизи від 25.08.2004 року, експертом
встановлено, що фактичне користування всією земельною ділянкою між
співвласниками не склалося, а місце знаходження існуючого паркану №6 не відповідає
лінії розподілу по І варіанту від 08.02.1983
року.

Доводи позовної заяви ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 без його
згоди перенесла паркан№6 ним не доведені і спростовуються доказами,
дослідженими в судовому засіданні. Так,
згідно пояснень відповідача ОСОБА_2 паркан № 6 був встановлений за домовленістю з
попереднім власником ОСОБА_3 навесні 1983
року. Ці пояснення підтверджують свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також
данні технічного паспорту домоволодіння від 20.11.2000 року.

Йирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, суд
виходить з того, що водовід як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2 прокладений по території спільного
користування з порушенням вимог СНіПу з обох сторін.

Згідно листа КП «Водоканал» від 17.05.2005 року прокладка
водопроводу до частин будинку, належним співвласникам можлива тільки по
території спільного користування, тому
виходячи з принципу добросусідства та необхідності мати належні життєві умови
суд вважає залишити позов ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні шляхом
знесення добудови, каналізації, водопроводу та інших споруд без
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 48 Закону України «Про власність», ст.ст. 10, 60, 212, 214 ЦПК
України, суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про усунення перешкод у користуванні власністю та земельною ділянкою залишити
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання до Жовтневого
районного суду міста Запоріжжя заяви про його апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення з подальшим поданням апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.