Справа № 2- 380306
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2007 р.                               Солом"янський
районний суд м.Києва

в складі: головуючого судді                  Літвіної
Н.М.М.

при секретарі                             Поліщук
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві
справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Відкритого акціонерного
товариства «Промтехкомплекс», голови Ліквідаційної комісії Відкритого
акціонерного товариства «Промтехкомплекс» Павловського Геннадія Олександровича
про зобов»язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди ,-

Встановив;

12.09.2005 року
позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить зобов'язати
ліквідаційну комісію ВАТ «Промтехкомплекс» розглянути її звернення та визнати
кредитором, зобов'язати ліквідаційну комісію ВАТ «Промтехкомплекс» виділити
кошти на придбання двокімнатної квартири, в разі відсутності належної кількості
коштів, зобов'язати ліквідаційну комісію ВАТ «Промтехкомплекс» перерахувати
наявну суму на її рахунок для самостійного наповнення рахунку та придбання
квартири, зобов»язати відповідача ліквідаційну комісію ВАТ «Промтехкомплекс»
надати позивачу 48 000 грн., які були накопичені на придбання їй квартири,
стягнута з відповідача голови Ліквідаційної комісії ВАТ «Промтехкомплекс»
ОСОБА_2 5000 гривень моральної шкоди та суму сплаченого державного мита.

В позовній заяві посилається не те, що вона є акціонером
ВАТ «Промтехкомплекс» з моменту його заснування, її загальний стаж роботи
становить 27 років.

Позивач стверджує, що 24.12.1996
року на засіданні правління ВАТ «Промтехкомплекс» було прийнято рішення
щодо придбання їй квартири.

На неодноразові звернення позивача, листом від 30.01.2003 року НОМЕР_1 директор ВАТ
«Промтехкомплекс» В.Д. Дудін проінформував її про відкриття рахунку на
виконання рішення правління ВАТ «Промтехкомплекс» від 24.12.96 року, з метою
придбання квартири.

Позивач звертає увагу суду на той факт, що згодом керівництво ВАТ
«Промтехкомплекс» стало уникати спілкування з нею та перестало надавати
будь-яку інформацію щодо вирішення її житлового питання.

Також позивач вважає, що діями голови ВАТ «Промтехкомплекс» ОСОБА_2 їй завдана
моральна шкода, яка полягає в тому, що в результаті бездіяльності посадової
особи її заява від 16.05.2006
року залишена без розгляду, вона не визнана кредитором, а тому просить
задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач підтримала позов та уточнила його, просить суд
стягнути моральну шкоду та судові витрати з належного відповідача голови
Ліквідаційної" комісії ВАТ «Промтехкомплекс» Павловського Г.О.

В судовому засіданні була проведена заміна
співвідповідача колишнього голови Ліквідаційної комісії Відкритого акціонерного
товариства «Промтехкомплекс» ОСОБА_2 на
голову Ліквідаційної комісії ВАТ «Промтехкомплекс» Павловського Г.О.

Представник відповідачів позов не визнала, просила суд відмовити в його
задоволенні, оскільки вважають позов необґрунтованим та таким, що не відповідає
вимогам чинного законодавства.

Пояснила суду, що жодного конкретного зобов'язання виділити кошти на
купівлю квартири позивачу чи придбати її за кошти ВАТ «Промтехкомплекс» на себе
ніколи не брало, також зазначає, що відсутні передбачені законом підстави для
відшкодування моральної шкоди.

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши та дослідити матеріали справи, суд
дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу НОМЕР_2 засідання
правління ВАТ «Промтехкомплекс» від 24.12.1996
року було прийнято рішення підготувати пропозицію для придбання квартири
позивачу.

(а.с. 16)

На неодноразові
звернення позивача, листом від 30.01.2003
року НОМЕР_1 директор
ВАТ «Промтехкомплекс» В.Д. Дудін проінформував позивача про відкриття рахунку
депозитного рахунку для придбання квартири.

(а.с. 15)

Відповідно до
рішення Господарського суду м. Києва від 18.03.2005
року визнано недійсним статут ВАТ «Промтехкомплекс», скасовано державну
реєстрацію та зобов»язано ВАТ «Промтехкомплекс» створити ліквідаційну комісію.

Відповідно до
постанови Київського апеляційного господарського суду рішення Господарського
суду м. Києва від 18.03.2005
року залишено без змін.

Відповідно до
постанови Верховного Суду України в задоволенні скарги ВАТ «Промтехкомплекс» за
винятковими обставинами відмовлено.

15.03.2006 року в газеті «Голос України» надруковане оголошення про
відкриття ліквідаційної процедури ВАТ «Промтехкомплекс» та зазначено, що заяви
кредиторів та санаторів приймаються протягом місяця з дня опублікування
оголошення.

Встановлено, що
позич 16.05.2006 року
зверталася з заявою до голови ліквідаційної комісії ВАТ «Промтехкомплекс» ОСОБА_2 з заявою про
визнання її кредитором.

Відповідно до
Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом» кредитор - юридична
або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами
вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості по
заробітній платі працівникам боржника, а також органи державної податкової
служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та
своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів);

Відповідно до
Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом» кредитори зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують протягом тридцяти
днів від дня опублікування у офіційному друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про банкрутство чи ліквідацію. Вимоги
кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання,
або не заявлені взагалі, -
не розглядаються і вважаються погашеними. Зазначений строк є граничним і
поновленню не підлягає.

З викладеного
вбачається, що відповідне оголошення було опубліковано ВАТ «Промтехкомплекс» 15 березня 2006 року, а позивач
звернулася з заявою лише 16.05.2006
року, що приводить суд до висновку про те, що позивач пропустила
встановлений чинним законодавством строк для заявления будь-яких вимог.

Також суд
приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про
зобов»язання лквідаційної комісії ВАТ «Промтехкомплекс» надати позивачу
квартиру, виходячи з наступного.

Відповідно до
ст. 509 ЦК
України, зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти тощо) або
утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання
його обов»язку.

Позивач
посилаючись на те, що колишнє керівництво ВАТ «Промтехкомплекс» взяло на себе
відповідні зобов'язання, в якості доказу надала копію протоколу засідання
правління ВАТ «Промтехкомплекс», на якому було вирішено доручити посадовим
особам ВАТ «Промтехкомплекс» подати пропозиції щодо шляхів вирішення
квартирного питання ОСОБА_1.

Крім того,
жодного конкретного зобов'язання виділити кошти на покупку квартири чи придбати
її за кошти підприємства чи надати її будь-яким іншим чином ВАТ
«Промтехкомплекс» на себе ніколи не брало.

Одночасно, суд
приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про зобов'язання
ліквідаційної комісії ВАТ «Промтехкомплекс» розглянути звернення позивача від 16.05.2006 року, виходячи з
наступного.

Відповідно до
ст. 1 Закону
України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової
інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності,
заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних
та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до
ст. 15 Закону
України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства, установи, організації" незалежно від форм
власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути
пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно
до ст. 20 Закону
України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і

вирішуються
у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не
потребують

додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх
отримання. Якщо в

місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу,
підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення.
При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

Враховуючи, що відповідь позивачу на її звернення всупереч вимогам чинного
законодавства надана не була, суд приходить до висновку про задоволення позову
в цій частині.

Згідно ст. 1167 ЦК
України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду за наявністю
її вини.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням
суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи
моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Вирішуючи
питання щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд бере до
уваги той факт, що положення ст. 60
ЦПК України щодо обов»язку сторони довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в рівній мірі стосується
також вимог про відшкодування моральної шкоди, тобто факт заподіяння позивачу
моральної шкоди і розмір її відшкодування підлягають доказуванню позивачем

Суд не може погодитись з доводами позивача про заподіяння їй моральної
шкоди, оскільки відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 13.03.1995 року - до загальних
підстав цивільно-правової відповідальності обов»язковому з»ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи викладене вище та той факт, що вимоги позивача по придбанню їй
квартири є необгрунтованими, суд також не знаходить підстав для задоволення
моральної шкоди.

Таким чином, оцінивши всі докази в їх сукупності та на підставі чинного
законодавства, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1.

Судові
витрати підлягають стягненню згідно вимог закону.

Відповідно до ст. 88
ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 58, 59, 60, 88,212, 213, 214, 215
ЦПК України, 509,
1167 ЦК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», Законом України «Про звернення громадян», Постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 13.03.1995 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Відкритого акціонерного товариства
«Промтехкомплекс», Голови Ліквідаційної комісії Відкритого акціонерного
товариства «Промтехкомплекс» Павловського Геннадія Олександровича про
зобов»язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди задовольнити
частково..

Зобов»язати Ліквідаційну комісію Відкритого акціонерного товариства
«Промтехкомплекс» розглянути звернення ОСОБА_1 від 16.05.2006 року.

Стягнути з Ліквідаційної комісії Відкритого акціонерного товариства
«Промтехкомплекс» на користь ОСОБА_1 25
грн. 50 коп.
державного мита та 15 грн. за
інформаційно-технічні послуги.

В іншій
частині позову відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.