Справа № 22ц-5522007 р.
Головуючий у 1-й інстанції:  Карапута
Доповідач:   Редька А.Г.
УХВАЛА

ІМ"ЯМ   УКРАЇНИ

21 березня 2007 року                                               місто
Чернігів

Апеляційний    суд
Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Євстафієва О.К., суддів - Лакізи ГЛ.,
Редьки АХ.,

при секретарі - Вареник О.М.,

за участі: позивача ОСОБА_1., відповідача ОСОБА_2.,

розглянув
у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1. на рішення Деснянського районного суду
міста Чернігова від 8 лютого 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2та
ОСОБА_3про аліментів,

встановив:

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 8 лютого 2007 року
частково задоволені позовні вимоги позивача ОСОБА_1. та стягнуто на його
утримання аліменти з ОСОБА_2по 30 грн щомісяця, з ОСОБА_3по 20 грн щомісяця,
починаючи з 2 листопада 2006 року. В іншій частині у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3. просить скасувати зазначене рішення
суду та ухвалити нове рішення, яким стягувати з відповідачів аліменти у розмірі
по 110 частини доходів з кожної та стягнути по 16 частині з кожної витрат на
лікування за 2006 рік, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи та неправильне застосування матеріального закону.

Відповідачі,
ОСОБА_2. та
ОСОБА_1., зазначене рішення суду не оскаржують У судовому засіданні апеляційної
інстанції відповідач ОСОБА_2.
заперечувала проти апеляційної скарги та просить залишити скаргу без
задоволення..

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників розгляду
справи, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга ОСОБА_1. не може бути задоволена.

Суд першої інстанції у повному обсязі дослідив надані сторонами докази,
перевірив доводи та заперечення сторін, правильно встановив обставини справи і
висновок сулу грунтується на матеріалах справи та законі.

Відповідно до ст.202 Сімейного кодексу України повнолітні діти, якими є
відповідачі по справі(ас-6,7), зобов'язані утримувати батьків, які є
непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Рішенням суду правильно встановлено, що ОСОБА_3. є
непрацездатним, інвалід 2 групи(ас-8), потребує матеріальної допомоги,
відповідачі є його дочками та можуть надати таку допомогу, але добровільно не
надають, тому обґрунтовано дійшов висновку про необхідність примусового
стягнення з дітей аліментів на утримання батька, незважаючи на доводи позивачів
про неналежне виконання ним своїх батьківських обов'язків щодо них у минулому, коли
вони були неповнолітніми та потребували утримання.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.
205 Сімейного кодексу України, врахував, що позивач отримує пенсію у розмірі
392,18 грн(ас-9), має додаткові доходи від господарства у селі(ас-31), врахував
матеріальний та сімейний стан відповідачів(ас-20,21,22,23) та неналежне
виконання позивачем своїх батьківських обов'язків щодо своїх дітей, а також
можливість отримання позивачем матеріальної допомоги ще від чотирьох
повнолітніх дітей(ас-36,39) і визначений судом розмір аліментів відповідає
обставинам справи та можливостям відповідачів.

Суд першої інстанції також обґрунтовано залишив без
задоволення вимоги про компенсацію витрат за ліки. Суду не надано документів,
які б свідчили про наявність тяжкої хвороби або немічності, про дійсні витрати
на лікування, а надані копії фіскальних чеків(ас-10,11,12) не можуть бути
належними доказами для встановлення реальних витрат на лікування.

Рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального закону і
доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Відповідно до ст.81 ч.3 п.4 та ст.88 ЦПК України, Постанови КМУ від 21
грудня 2005 року № 1258, якою затверджено Порядок оплати витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ з ОСОБА_1належить
до стягнення до державного бюджету 30 грн у

відшкодування
витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у суді
апеляційної інстанції, пільг по оплаті яких законодавством не передбачено.

Керуючись ст.ст.307,308,314,315,319 Цивільного процесуального кодексу
України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а
рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 8 лютого 2007 року
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_130 грн у відшкодування витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду цивільних справ у суді апеляційної інстанції, (одержувач:
державний бюджет міста Чернігова, , рр 0002,
банк: ГУДК у Чернігівській області, МФО
банку 853592).

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців після проголошення.