Справа № 2 - 62/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

06 березня 2007 року Деснянський
районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Карапута Л.В.,

при секретарях      Товстенко Н.М.,
Чесноковій Ю.В.,

за участі           позивача та його
представника, представника

відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „ПМК-210" про стягнення коштів,

встановив:

У жовтні 2005 року
позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення 200000 грн. як штрафну
неустойку відповідно до умов п.
5.1. Додаткової Угоди.

У судовому засіданні позивач та його представник
підтримали позовні вимоги і наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача позов не визнав і просив
відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.06.1997
року між ВАТ „ПМК-210" та ОСОБА_1 було укладено угоду, згідно якої
остання передавала у власність позивачу автомобіль Вольво-850, 1993 року випуску,
вартістю 33250 грн., як
аванс за участь у будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1, а ВАТ
„ПМК-210" зобов'язувалося передати у власність ОСОБА_1 трикімнатну
квартиру зі всіма зручностями у зазначеному будинку.

30.01.2001 року між
ВАТ „ПМК-210" та ОСОБА_1 було укладено договір підряду, за яким ОСОБА_1
доручала, а відповідач приймав на себе зобов'язання на будівництво і продаж 3-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1
загальною площею 99, 22 кв.м..

Додатковою угодою №
1 до договору-угоди від 25.06.1997
року і до договору від 30.01.2001
року сторони домовилися, що ОСОБА_1 переуступає свої права замовника своєму
синові - ОСОБА_2.

22.12.2003
року між ВАТ „ПМК-210" та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 2 до
договору-угоди від 25.06.1997
року і до договору від 30.01.2001
року. У п. 2.1 додаткової
угоди зазначено, що ціна квартири становить 33250 грн., що відповідає п. 4 договору угоди від 25.06.1997
року. Пунктом 2.2. вказаної
додаткової угоди також зазначено, що вартість договору становить 33250 грн..

Крім того, як вбачається з матеріалів справи в 2005 році відповідач
передав ОСОБА_2 трикімнатну квартиру в будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на
квартиру від 26.05.2005 року.

Згідно рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 21.08.2006 року,
встановлено, що відповідач передав у власність ОСОБА_2 трикімнатну квартиру в
будинку АДРЕСА_1, тобто
визнав і виконав всі умови зазначеної додаткової угоди, що зокрема не було
оскаржено позивачем.

Разом з тим, позивач прийняв, оформив право власності на вказане житло, чим
погодився з належністю виконання договору підрядником в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 882 ЦК України,
замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків,
які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та
не можуть бути усунуті підрядником, замовником або третьою особою.

Тобто як свідчать матеріали справи, замовник - ОСОБА_1 не відмовився від прийняття квартири № 21, так як не вбачав
в отриманні квартири таких недоліків, які б виключали можливість використання
її для вказаної в договорі мети.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10,
60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України, ст. 882
ЦК України,   суд

вирішив :

В задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 30
грн. 00 коп. на
користь державного підприємства „Судовий інформаційний центр".

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в
розмірі 1700 грн. 00 коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду
Чернігівської області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подана протягом 10
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.