ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
І м е н е м   У к р а ї н и
“25” жовтня 2007 року                            Ялтинський міський суд Автономної
у складі: головуючого, судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог, Першої Ялтинської державної нотаріальної контори про
визнання заповіту недійсним та про визнання права власності,
Позивачка звернулася до Ялтинського міського суду Автономної Республіки
Крим із зазначеною позовною заявою в порядку процесуальних вимог цивільного
судочинства і просить суд :
-              Визнати
недійсним заповіт ОСОБА_3, посвідчений Першою Ялтинською нотаріальною конторою
-              Визнати
за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - квартиру №АДРЕСА_1 у м. Ялта.
вимоги обґрунтовуються тим, що вона є дочкою померлого ОСОБА_3., його
волевиявлення не відповідало його волі, оскільки правочин заповіту був
укладений внаслідок збігу тяжких обставин.
та його представник проти позовних вимог заперечували, спростовуючи доводи
позивачки, надавши відомості про те, що ОСОБА_3. не перебував на обліку у
психоневрологічному диспансері, не мав суттєвих вад зору тощо. Заповіт був
складений на його ім'я тому, що позивачка залишила його на самоті, матеріальної
допомоги батькові не надавала, водночас саме він, його мати допомагали ОСОБА_3.
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, у судове засідання не прибув,
про дату час та місце засідання повідомлений належним чином.
У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, нотаріус ОСОБА_9.
які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають значення для
справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх допит в якості
свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України.
пояснення представників позивачки, відповідача та його представника,  з'ясувавши обставини справи та дослідивши
відповідні докази, допитавши свідків, суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з такого.
16 вересня 2003 року  заповів усе своє
майно, у тому числі квартиру №АДРЕСА_1 у м. Ялта ОСОБА_2., що підтверджується
наданою копіює заповіту, посвідченого Державним нотаріусом Першої Ялтинської
державної нотаріальної контори ОСОБА_9.
зазначеної квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 9284-1
від 18 жовтня 1995 були ОСОБА_3., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_10, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
є дочкою померлого ОСОБА_3., мешкає у м. Саратов Російської Федерації, що сторони визнали у судовому засіданні та підтверджується наданими
Судом
було встановлено, що померлий ОСОБА_3.
хворів, був інвалідом по зору, потребував догляду. У зв'язку з цим,
дочка ОСОБА_1. пропонувала йому переїхати до неї та проживати разом, від чого
становище ОСОБА_3. на момент складання заповіту, складна життєва ситуація,
пов'язана з самотністю, хворобою, відсутністю поряд рідних сприяли збігу тяжких
обставини підтверджуються свідками ОСОБА_4 і ОСОБА_8, іншими матеріалами
справи.
наполягав, а представники позивачки не спростовували, що ним надавалась деяка
матеріальна допомога спадкодавцю ОСОБА_3., яку не мала можливості надати його
дочка з поважних причин, що з урахуванням наведених обставин обумовило
складання заповіту на ім'я ОСОБА_2.
до статті 57 ЦК УРСР 1963 року угода, укладена внаслідок обману, насильства,
погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а
також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе
умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом
потерпілого або за позовом державної чи громадської організації.
відповідача різко негативно  характеризує
позивачку, зазначаючи  на її аморальний
спосіб життя, відчуження спадкового майна
на її користь розглядають як його втрату. Тобто перебуваючи у похилому
віці, потребуючи постійний догляд, ОСОБА_3., сприйнявши такі судження, вчинив
правочин заповіту. Суд також зазначає, що впливала на померлого  ОСОБА_6, яка є матір'ю відповідача і рідною
сестрою померлої дружини ОСОБА_3.
докази у сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3. склав заповіт на ім'я
відповідача внаслідок збігу тяжких обставин, розраховуючи на надання
матеріальної допомоги тощо.
тим, ОСОБА_3. мав намір заповісти усе своє майно дочці ОСОБА_1, про що він
розповів свідкам ОСОБА_4 і ОСОБА_8
надані стороною відповідача, зазначених висновків суду не спростовують і не
стосуються предмету спору.
на таке, заповіт за позовом спадкоємиці за законом ОСОБА_1. належить визнати
недійсним та з підстав статті 392 ЦК України визнати за нею право на спадкове
Таким чином, розглянувши справу в присутності  сторін, їх представників, в межах заявлених
позовних вимог, повно і всебічно дослідивши обставини справи та перевіривши їх
доказами, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 16, 392, п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, ст. ст. 57, 545 УРСР 1963 року, т. ст. 5, 10, 11, 15, 60, 61, 158, 179, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних
вимог, Першої Ялтинської державної нотаріальної контори про визнання заповіту
недійсним та про визнання права власності - задовольнити.
недійсним заповіт ОСОБА_3 від 16 вересня 2003 року, посвідчений Першою
Ялтинською нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2.
за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - квартиру №АДРЕСА_1 у м. Ялта.
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку розподілу судових витрат суму судового
збору в розмірі триста двадцять сім гривень п'ятдесят копійок, суму витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі тридцять
гривень, а усього - триста п'ятдесят сім гривень п'ятдесят копійок.
Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний  строк з наступного дня після його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст. ст. 223, 294
ЦПК України.

СУДДЯ -