Справа №22ц/687                                                   Головуючий
Категорія 40                                                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007
року

Апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого  -
Кашапової Л.М.

суддів       -
Олексієнка М.М., Омельчука М.І.

при секретарі - Константіновій
І.А.

з участю  сторін, представника позивача розглянув  у
відкритому  судовому  засіданні в
м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства аграрної
політики України про          поновлення
на роботі за апеляційною скаргою Міністерства аграрної політики України на
рішення Богунського районного  суду
м.Житомира від 24 січня 2007 року -

Встановив:

В грудні 2006 року ОСОБА_1
звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просив скасувати наказ Міністерства
аграрної політики України від 29.09.2006
року №225-п про розірвання контракту, поновити його на роботі, а саме: на
посаді директора Житомирського кооперативно-державного проектно-вишукувального
інституту «Житомирпроект».

Посилався на те,
що займав вказану посаду з 09.08.1992
року відповідно до трудових контрактів, останній з яких був укладений з
Міністерством аграрної політики України 19.08.2003
року на термін дії з 01.09.2003
року по 01.09.2006 року.
Строк дії цього контракту був продовжений до 01.09.2009 року згідно додаткової угоди від 26.07.2006 року та наказу
Міністерства від 26.07.2006
року №172-п.

Зазначав, що 23.11.2006 року в
Міністерстві його ознайомили з наказом від 29.09.2006 року №225-п, яким було розірвано контракт з ним з
посиланням на те, що частка державного майна в інституті є незначною, оскільки
складає 17,38 відсотків.
В цей же день йому була видана трудова книжка.

Наказ про
звільнення з роботи вважає незаконним, так як зазначені в ньому підстави не
були передбачені ні умовами контракту, ні трудовим законодавством, розірвання
контракту носило достроковий характер.

2

Рішенням
Богунського районного суду М.Житомира від 24.01.2007
року позову задоволено.

Скасовано наказ
Міністерства аграрної політики України №225-п від 29.09.2006 року про
розірвання контракту №3709
від 19.08.2003 року.

Поновлено на
роботі ОСОБА_1 на посаді директора Житомирського державно-кооперативного
проектно-вишукувального інституту «Житомирагропроект» з 29.09.2006 року.

В апеляційній
скарзі Міністерство аграрної політики України просить рішення суду скасувати, а
справу направити на новий розгляд, посилаючись на те, що суд при постановленні
рішення порушив норми процесуального закону та неправильно застосував норми
матеріального закону.

Зокрема, апелянт
зазначив, що судом при розгляді справи не було дано належної оцінки тому факту,
що постановою KM України від 19.03.1993
року №203 передбачено
укладення контракту з керівниками підприємств, що є у державній власності. А з
врахуванням того, що станом на 04.08.2006
року комісійно було визначено, що частка держави в майні інституту,
створеного за участю недержавних суб'єктів господарювання складає 17,38 відсотків майна
підприємства, то Міністерство було позбавлено повноважень на укладення
контракту з керівником інституту.

Розглянувши
справу в межах, визначених ст.303
ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Частиною 3 статті 21 КЗпП України
передбачено, що контракт є особливою формою трудового договору, в якому можуть
встановлюватись строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін,
умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови
розірвання договору.

Згідно п.2 ч.1
ст.36 КЗпП
України підставою припинення трудового договору є закінчення його строку, крім
випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не
поставила вимогу про їх припинення.

Відповідно до
п.п.6.3 Статуту
державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Житомирагропроект»,
затвердженого 22.07.1993
року заступником Міністра сільського господарства і продовольства України
та зареєстрованого виконкомом Корольовської районної ради народних депутатів
м.Житомира за реєстраційним номером 240
від 30.09.1993 року,
наймання директора інституту здійснюється Мінсільгосппродом України шляхом
укладення з ним контракту.

Як вбачається з
матеріалів справи, 19.08.2003
року Міністерство аграрної політики України та ОСОБА_1 уклали трудовий
контракт на строк з 01.09.2003
року по 01.09.2006 року на
роботу на посаді директора державно-кооперативного проектно-вишукувального
інституту «Житомирагропроект», внаслідок чого було видано наказ по Міністерству
від 19.08.2003 року
№421-к про призначення позивача на вказану посаду строком на три роки з 01.09.2003 року до 01.09.2006 року.

26.07.2006 року між сторонами по справі було укладено додаткову
угоду про продовження дії   контракту з
директором

3

інституту
ОСОБА_1 від 19.08.2003 року №3709 до 01.09.2009 року, внаслідок
чого було видано наказ по Міністерству від 26.07.2006 року № 171-п.

Наказом  по
Міністерству  від  29.09.2006  року  №225-п  було розірвано контракт №3709 від 19.08.2003 року з ОСОБА_1,
директором   Житомирського   державно-кооперативного   проектно-вишукувального інституту
«Житомирагропроект» у зв'язку з незначною часткою державного майна в інституті,
що складає 17,38 відсотків.

Наказ про
розірвання контракту було доведено до відома позивача через два місяці з часу
його прийняття, питання про розірвання додаткової угоди оспорюваним наказом не
вирішувалось.

Відповідно до
п.16 вказаного контракту, він може бути розірваний з керівником підприємства на
підставах, встановлених чинним законодавством, а також передбачених у
контракті. При цьому розірвання контракту з ініціативи органу управління майном
або керівникам підприємства повинно проводитись з врахуванням гарантій,
встановлених чинним законодавством.

Відповідач не
надав суду документальних доказів про те, що на момент видання оспорюваного
наказу змінився орган управління майном інституту, не довів, що в
правовстановлюючі документи діяльності інституту були внесені зміни щодо
порядку призначення на посаду директора інституту чи звільнення з неї.

За даних
обставин висновок суду про те, що позивач був звільнений з роботи без законних
підстав і з порушенням встановленого порядку звільнення, а тому його слід поновити
на роботі, є обґрунтованим і відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Посилання в
апеляційній скарзі на те, що судом не було прийнято до уваги акт про визначення
частки держави в майні інституту, є безпідставним, оскільки з наказу Фонду
державного майна України від 04.08.2006
року №2-АК вбачається, що вказаний акт складався комісією з
предприватизаційної підготовки Житомирського державно-кооперативного
проектно-вишукувального інституту «Житомрагропроект», що вказує лише на
підготовку установи до приватизації, а не на наявність конкретного розпорядника
чи власника іншої частки в майні інституту, який би конкретно претендував на
управлінські функції в галузі підбору кадрів на керівні посади.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не містять посилань на
порушення судом норм процесуального закону чи неправильне застосування норм
матеріального закону, які призвели чи могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Суд повно
з'ясував обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин,
дав належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам і запереченням сторін і
постановив законне і обґрунтоване рішення, а тому підстав для скасування
рішення суду немає.

Керуючись ст.
ст.218,307,308,314,317  ЦПК України, апеляційний суд -

Ухвалив:

4

Апеляційну
скаргу   Міністерства  аграрної
політики України відхилити.

Рішення
Богунського районного суду м.Житомира від 24
січня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.