Справа №
22-219107 р.                                        Головуючий по 1 інстанції - Чапланова О.М.
Категорія - 21                                                               Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 березня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого:                                     Курило Л.Г.

суддів:                                                          Санікової О.С.

Шамрило Л.Г.

при секретарі:     Степаненко В.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Торезі
на рішення Торезького міського суду Донецької
області від 05 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Торезі про відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 рокуОСОБА_1. звернувся до суду з зазначеним позовом до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Торезі Донецької області,
посилаючись на те, що з квітня 1966 р. до січня 2004 р. працював на шахті №3-біс виробничого об'єднання
„Торезантрацит" на роботах, пов'язаних з підземними умовами праці. В
результаті несприятливого впливу умов праці у нього розвилося професійне захворювання - антракосілікатоз. 17.06.2004 р.
висновком МСЕК йому вперше встановлено втрату
професійної працездатності в розмірі 25% у зв'язку з цим професійним захворюванням
безстроково.

Позивач вважає, що йому заподіяна моральна шкода. Він відчуває фізичні
страждання, у нього змінилися умови і звичний
ритм життя, що пов'язано з погіршенням стану здоров'я. Він стираждає від нападів задухи, кашлю, втратив сон, йому
важко виконувати роботу у побуті. Просив стягнути з відповідача в
рахунок відшкодування моральної шкоди ЗО 000 грн.

Рішенням Торезького міського суду Донецької області від 05 грудня 2006 року
позов ОСОБА_1. задоволено частково. З Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м. Торезі на користь позивача стягнуто у відшкодування моральної шкоди 13 000
грн.

Не погодившись з рішенням суду, Відділення виконавчої дирекції Фонду
соцстрахування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м. Торезі принесло апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити по справі нове
рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 В обгрунтування апеляційної скарги
відповідач посилався на те, що позивачем не
надано належних доказів спричинення йому моральної шкоди,

2

сам по собі факт наявності стійкої втрати працездатності не
свідчить про моральні страждання, висновок МСЕК про заподіяння
моральної шкоди потерпілому в матеріалах справи відсутній. Судом також не враховано, що позивачем пропущено
тримісячний строк для звернення до суду, та положення п.27 ст.77 Закону України „Про державний бюджет України на 2006
рік", яким призупинено на 2006 рік дію норм
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" в частині відшкодування застрахованим і членам
їх сімей моральної шкоди.

В судовому засіданні представник відповідача Леушин А.В. підтримав доводи
апеляційної скарги і просив її задовольнити.

ПозивачОСОБА_1. та його представник адвокат ОСОБА_2. заперечували проти доводів
скарги, просили її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін по справі,
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга відповідача
підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні, оскільки висновки суду не
відповідають встановленим обставинам справи, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення
суду в апеляційному порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що за висновком МСЕК від 17.06.2004 р. ОСОБА_1 внаслідок професійного захворювання - антракосілікатоз
вперше була встановлена втрата професійної працездатності на 25%
безстроково. Судом також встановлено, що внаслідок отриманого професійного захворювання позивачу заподіяно моральну шкоду,
оскільки він частково втратив працездатність,
постійно відчуває фізичні страждання, часто звертається за медичною допомогою, позбавлений нормальних життєвих
зв'язків. Втрата працездатності призвела до обмеження його
можливості вести активний спосіб життя, внаслідок чого останній вимушений
прикладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Відповідно до змісту ст. ст. 1, 21, 28, 34 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", на Фонд
соціального страхування від нещасних випадків на виробництв та
професійних захворювань України покладено обов'язок відшкодувати застрахованим особам моральну шкоду у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, заподіяну умовами виробництва, при
цьому сума страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на день
виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, пошкодження здоиров'я є наслідком
шкідливих і небезпечних умов праці ОСОБА_1, висновком МСЕК від 17.06.2004 р. йому вперше була встановлена втрата професійної працездатності на 25% у
зв"язку з професійним захворюванням -антракосілікатоз безстроково (а.с.17). Професійне захворювання
підтверджується актом розслідування професійного
захворювання від 03.06.2004 р. №35 (а.с.11-12).

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про наявність у позивача
права вимагати відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю
за нормами Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності".

При цьому не можуть бути прийняті до уваги посилання Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Торезі на Закон України „Про Державний бюджет
України на 2006 рік", яким зупинена дія норм Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності", що передбачають
відшкодування моральної шкоди застрахованим особам чи членам їх сімей, оскільки правовідносини між сторонами виникли до
введення в дію цього Закону, а відповідно положень Конституції України даний
Закон не має зворотної сили. Необгрунтованими є і доводи
відповідача про пропуск позивачем тримісячного строку для звернення до суду за захистом порушеного права, передбаченого ст. 233 КЗпП
України, у зв'язку з тим, що правовідносини між сторонами
по справі регулюються Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві і

3

професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності",
нормами якого не встановлено строку позовної
давності для звернення з вимогою про страхову виплату на відшкодування
моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив із того, що позивач на 25%
втратив професійну працездатність у
зв"язку з професійним захворюванням безстроково, стан його здоров'я постійно погіршується та потребує лікування, і
визначив розмір моральної шкоди в сумі 13 000 грн.

Але апеляційний суд вважає неможливим погодитися з розміром компенсації
моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції. Визначена судом сума
моральної шкоди частково компенсована позивачу чітким
виконанням державою своїх обов'язків щодо сплати тих соціальних виплат, які передбачені ст. 34 вищезазначеного Закону.
Враховуючи обсяг фізичних і душевних страждань, характер,
ступінь та тривалість моральних страждань, яких зазнав позивач, наслідки отриманого професійного захворювання, а також
те, що працездатність ним втрачена безстроково,
апеляційний суд вважає, що з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування
моральної шкоди необхідно стягнути 10 000 грн.

При цьому суд керується принципами
розумності та справедливості.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. З, 309 ч. 1 п. З, 314 ч.2, 316 ЦПК
України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Торезі Донецької області
задовольнити частково.

Рішення Торезького міського
Донецької області від 05 грудня 2006 року змінити.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Торезі Донецької області на користь ОСОБА_1моральну шкоду в розмірі 10 000
(десять тисяч) гривень.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але воно
може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання рішенням суду апеляційної інстанції законної сили.