РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ
УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року                                          Новогродівський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Броднікова С О.

народних засідателів ОСОБА_1

ОСОБА_2

при секретарі Міцкевічус В.Ю.

з участю заявниці ОСОБА_3

представника зацікавленої особи КП УЖКГ Фролової Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новогродівка цивільну справу за
заявою ОСОБА_3 про   визнання  безвісно
відсутнім  ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3
звернулась до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_4, вказуючи
на те, що ОСОБА_4 є її сином від шлюбу з ОСОБА_5. У 2000 році її син поїхав на
заробіток до м.Москва. З цього часу та по теперішній час про нього вона нічого
не знає. Його розшук результатів не дав. Судове визнання її сина безвісно-відсутнім
їй необхідно для зменшення витрат по утриманню квартиру та комунальним послугам. Просить визнати ОСОБА_4 безвісно
відсутнім.

Представник
зацікавленої особи КП УЖКГ м.Новогродівка проти заяви не заперечує. ОСОБА_4 з 1999 року в АДРЕСА_1 не
мешкає.

Вислухавши заявницю, пояснення свідків, вивчив матеріали справи, суд
вважає, заяву ОСОБА_3 такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до
ст.43 ЦК України
фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного
року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її
перебування.

Факт відсутності
свідчень про місце знаходження ОСОБА_4 в м.Новогродівка понад один рік
підтверджується доказами зібраними по справі.

Згідно свідоцтва
про право власності на житло НОМЕР_1 від 28.11.1996 року квартира в АДРЕСА_1 на
праві спільної власності належить заявниці та її сину ОСОБА_4.

За даними
адресно-довідкового бюро УМВС України в Донецькій області від 07.02.2007 року
ОСОБА_4 знятий з реєстраційного обліку 28.01.2002 року АДРЕСА_2, реєстрації не має.

Згідно актів КП
УЖКГ м.Новогродівка від 18.11.2005 року та 14.02.2007 року в квартирі АДРЕСА_1
ОСОБА_4 проживав до 20.11.1999 року. Після чого знявся з реєстрації та виїхав
на заробітки до м.Москва. До теперішнього часу не з'являвся.

Свідки ОСОБА_6
та ОСОБА_7, співробітники заявниці, вказали, що більше десяти років працюють
разом з заявницею. Знали її сина ОСОБА_4, який десь у 2000 році виїхав на
заробітки до м.Москва та більше не з'являвся. Місце знаходження

2

сина заявниця не встановила.

У суду немає
сумнівів в істинності фактів про які повідомила свідки, так як ці дані
співвідносяться з іншими матеріалами справи. Якої-небудь зацікавленості свідків
у результатах розгляду цієї справи суд не вбачає.

З урахуванням
викладеного, можливо зробити висновок, що в м.Новогродівка останні відомості
про місце перебування ОСОБА_4 з'являлися до 2001 року.

Відповідно до
ч.2 ст.43 ЦК України
початком строку безвісної відсутності ОСОБА_4 слід визнати 01 січня 2002 року.

Визнання ОСОБА_4
безвісно відсутнім має юридичне значення для заявниці.

Керуючись ст.43 ЦК України,
ст.ст.10, 60, 212, 215, 218, 246, 249 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця с.Маринівка Красноармійського району
Донецької області визнати безвісно відсутнім.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Новогродівський
міський суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з
дня проголошення рішення та подачею апеляційної скарги на нього протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення виготовлено у нарадчій кімнаті.