Справа № 1003                                                               Головуючий
у їй інстанці - Самоткан
- 21                                                                Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
лютого 2007  року  колегія
суддів судової палати з  цивільних
справа апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Тамакулової В.А.

суддів -
Котушенко С.П., Лисичної Н.М.

при секретарі - Білоус A.M. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Тернівці на рішення Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 7 листопада 2006 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Тернівці про стягнення страхової виплати за моральну шкоду, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Тернівці про стягнення
страхової виплати за моральну шкоду, мотивуючи це тим, що він з 1981 до 2006
року знаходився у трудових відносинах з підприємством ВАТ «Павлоградвугілля».
13 листопада 1993 року під час виконання трудових обов'язків він був
травмований, а пізніше - захворів на професійні захворювання.

Згідно висновку МСЕК від 17 липня 2006 року йому встановлено 3-ю групу
інвалідності та 65% втрати професійної працездатності безстроково, з яких 10%
по травмі та 55% по профзахворюваннях. Посилаючись на те, що в зв'язку з
ушкодженням здоров'я він переносить моральні страждання, позивач просив
стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 75000 гр.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
7 листопада 2006 року позов задоволено частково в розмірі 30000 гр.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про
скасування рішення суду як постановленого з порушенням норм матеріального та
морального права і про ухвалення нового рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду
першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач тривалий час
знаходився у трудових правовідносинах з підприємствами ВАТ «Павлоградвугілля»,
де 13 листопада 1993 року під час виконання трудових обов'язків він був
травмований. За висновком МСЕК від 11 грудня 1993 року йому було встановлено
10% втрати професійної працездатності.

Пізніше позивач захворів на професійні захворювання. За висновком МСЕК від
17 липня 2006 року йому було встановлено довічно 3-ю групу інвалідності та 65%
втрати професійної працездатності з яких 10% повторно по травмі та 55% первинно
по профзахворюваннях.

Відповідно абз. 4 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі Закону) завданням
страхування від нещасного випадку та професійного захворювання є відшкодування
матеріальної та моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Відшкодування моральної шкоди здійснюється у вигляді
одноразової страхової виплати незалежно від інших видів страхових виплат (п. п.
«є» п.1 ч.І ст.21, ч.3 ст.28 Закону). Сума страхової виплати за моральну шкоду
визначається у судовому порядку і не може бути вищою двохсот розмірів
мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно від інших
страхових виплат, як зазначено в ч.3 ст.34 Закону (далі Закон № 1105-ХІУ від 23
вересня 1999 року).

Згідно п.27 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» (далі Закон № 3235-ІУ від 20 грудня 2005 року) призупинено
дію на 2006 рік абзацу 4 ст.1 (в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим і членам їх сімей), пп. «є» п.1 ч.І ст.21, частини 3 ст.28 та ч.3
ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».

Відповідно до
ч.І ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ
Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику
Європейського суду з прав людини, як джерело права.

З огляду на
правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 8
листопада 2005 р. «Кечко проти України» у випадках, коли з набуттям чинності
певного закону, його нормами призупиняється дія положень закону, що був
прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на
момент виникнення у особи відповідного права.

Як встановлено
судом, у позивача право на відшкодування моральної шкоди в зв'язку з
професійними захворюваннями виникло у 2006 році на підставі довідки обласної
МСЕК № 2 від 17 липня 2006 року, тобто коли дія Закону № 1105-ХІУ від 23
вересня 1999 року в частині стягнення моральної шкоди була призупинена дією
Закону № 3235-ІУ від 20 грудня 2005року.

Щодо моральної
шкоди отриманої позивачем в результаті травми 13 листопада 1993 року, то дія
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності» не поширюється на правовідносини по відшкодуванню шкоди,
що виникли до 1 квітня 2001 року, тобто до введення його в дію.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з
відповідача на користь позивача моральну шкоду і вважає за необхідне рішення
скасувати та постановити нове, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних
вимогах про стягнення страхової виплати за моральну шкоду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Тернівці задовольнити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 7 листопада
2006 року скасувати.

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про стягнення страхової

виплати за моральну шкоду відмовити.