Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» березня 2007 р.                                                                                                  м.Харків

Московський
районний суд м. Харкова у складі: головуючого -   судді
Харченко A.M. при секретарі -
Гриднєвій Т.Л., розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Харкові  цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1до
Товариства    з    обмеженою     відповідальністю    фірми "Тракторозапчасть", ЛТД про
відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2007 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до
відповідача про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 351833 грн. та судових
витрат, посилаючись на те, що 15грудня 1999 р. між відповідачем та позивачем
був укладений договір разової роботи №
61 строком виконання до 31
грудня 2002 р.
Підрядник - позивач
ОСОБА_1. виконав покладені на нього обов'язки за договором в повному обсязі, що
підтверджується актами здачі-прийому виконаної роботи на загальну суму 351833 грн. До цього
часу відповідач не розрахувався з позивачем за виконану роботу.

В судовому
засіданні позивач та його представник ОСОБА_2. позовні вимоги позивача підтримали в повному обсязі та
просили задовольнити позов.

Представник
відповідача - генеральний
директор ТОВ фірми "Тракторозапчасть", Лтд Гольєв К.Є., позов визнав
в повному обсязі та пояснив, що ОСОБА_1. виконав усі роботи, передбачені
договором, але фірма з ним не розрахувалася, в зв'язку з відсутністю коштів.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.4 ст. 130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлено, що 15 грудня 1999 р. між позивачем
та відповідачем ТОВ фірма "Тракторозапчасть", Лтд був укладений
договір про виконання разової роботи №
61, згідно з яким замовник, тобто ТОВ фірма "Тракторозапчасть", Лтд
дав завдання підряднику, тобто ОСОБА_1. щодо виконання, а підрядник взяв на
себе зобов'язання виконати на свій ризик разову роботу по організації та
проведенню робіт по завершенню будівництва складських приміщень за адресою - м. Харків, вул.
Гвардійців Широнінців, 7, а також організувати проведення
санітарно-гігієнічного обстеження об'єкту завершення будівництва строком до
31.12.2002 р. Виконання підрядником, тобто позивачем покладених на нього
обов'язків підтверджене Актом № 1 від 10.06.2002 р. по виконанню робіт з
налаштування теплотраси на суму 31180 грн., Актом № 2 від 08.07.2002 р. по
виконанню робіт з бетонування підлог на суму 131528 грн., Актом № 3 від
20.08.2002 р. по виконанню робіт по зведенню внутрішніх перегородок на суму
65325 грн., Актом № 4 від 05.09.2002 р. по виконанню робіт з дороблення м'якої
крівлі будівлі складу на суму 12740 грн., Актом № 5 від 21.09.2002 р. по
виконанню робіт з вивозу ґрунту і планування прилеглої території на суму 96390
грн., Актом № 6 від 03.11.2002 р. по виконанню робіт з налаштування системи опалення
і підводу холодного водопостачання на суму 14670 грн.

Крім того, з
висновку спеціаліста-бухгалтера від 30.08.2006 р. вбачається, що є порушення
договірних зобов'язань за договором на виконання разової роботи № 61 від
15.12.1999 p., укладеному між ТОВ фірмою "Тракторозапчасть"
та ОСОБА_1Сума шкоди, спричинена ОСОБА_1. в частині невиконання договірних
зобов'язань за вказаним вище договором складає 351833 грн., яка належить стягненню в порядку цивільного
судочинства (а.с.7-9).

Враховуючи, що
строк виконання зобов'язань за договором між сторонами настав в 2002 році, суд при
розгляді цієї справи керується нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року.

Згідно з ст. 332 ЦК України (в
редакції 1963 року),
за договором підряду підрядчик зобов'язується виконати на свій риск певну
роботу за завданням замовника з його або з своїх матеріалів, а замовник
зобов'язується прийняти й оплатити виконану роботу.

2

Згідно з ст. 88
ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача по відшкодуванню
відповідачем судових витрат по сплаті державного мита в розмірі 1700 грн. та 30
грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи.

Таким чином,
визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись ст.
ст. 88, 130, 174 ЦПК
України, ст. ст. 161,
332, 333, 342, 345 ЦК України (в редакції 1963 року), суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1задовольнити.

Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Тракторозапчасть", Лтд, , р/рахунок 2600948 в СУЕБ
"Мегабанк", МФО-351620, на користь ОСОБА_1матеріальну шкоду в розмірі
351833 (триста
п'ятдесят одна тисяча вісімсот тридцять три) грн., судові витрати по сплаті
державного мита в розмірі 1700
(одна тисяча сімсот) грн. та 30
(тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, а всього 353563 (триста
п'ятдесят три тисячі п'ятсот шістдесят три) грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.