Справа № 2-
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ      УКРАЇНИ

29 березня 2007
року                                                          Місцевий
Корюківський районний суд

Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чурупченка М.І.,

при секретарі - Макуха О.О.,

з участю позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3,

представника відповідачки - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Корюківці у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на половину
домоволодіння АДРЕСА_1 та виділити його в натурі, а також визнання права
власності на 25 дубових стовпів, на 1 м.куб. брусків довжиною 1.5 м. та одну
машину дров та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної шкоди та визнання права власності
спадкового майна на житловий будинок розташований АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями,-

встановив:

11 серпня 2006
року позивачка звернулась до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що вона з 1981 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5. Вони
проживали разом в його будинку АДРЕСА_1, де вона була прописана, і вели спільне
господарство. Разом вони будували сарай - омшаник в 1995 році на три кімнати, також побудували навіс, в 1996 році побудували в будинку російську піч, кухню оббили ДВП, в 1997
році встановили в будинку котел, поміняли труби
водяного опалення, черепичний дах в сараї поміняли на шиферну, побудували
паркан. Також купили 50 штук дубових стовпців, довжиною 2,5 м., два метри кубічних брусків, довжиною 1,5 м., а також
постійно купували дрова і мали в запасі дві машини дров, посадили
сад.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки помер. Позивачка доглядала його, коли він хворів і здійснила його поховання. Чоловік залишив
заповіт на домоволодіння на користь своєї сестри, відповідачки
по справі, яка після похорон брата вигнала позивачку з будинку і не дозволила, крім своїх речей, нічого брати. Позивачка прожила
разом з померлим 24 роки, в будівництво і
покращення домоволодіння вкладала свої кошти і працю, сімейний бюджет у них був спільний. Згідно ст. 74 Сімейного кодексу
України, позивачка набула права власності на частину майна, крім
того, вона 24 роки користувалась
добросовісно домоволодінням чоловіка, тому згідно ст. 344 ЦК України вона набула права власності на
частину домоволодіння чоловіка за набувальною давністю, а також вона отримувала пенсію за розміром меншу від чоловікової, тому
після виходу на пенсію знаходилась на його утриманні і іншого житла у неї
немає.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулась до державної нотаріальної контори, де нотаріус їй відмовив,
посилаючись на наявність заповіту, тому вона вимушена
звернутись до суду з цією заявою і просить суд визнати за нею право власності
на половину згаданого домоволодіння і виділити їй його в натурі, а також визнати за нею право власності на 25 дубових
стовпів і на 1 метр кубічний брусків, довжиною 1,5 м. та на одну машину
дров.

28 серпня 2006 року від ОСОБА_3 до суду надійшла зустрічна позовна заява до
ОСОБА_1 про стягнення заподіяної шкоди, яку вона
обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат, ОСОБА_5, який проживав в належному йому
на праві приватної власності частині жилого будинку АДРЕСА_1. Після його смерті
відкрилась спадщина на згадану частину
жилого будинку та на рухоме майно. Так як вона є спадкоємцем майна померлого згідно
його заповіту, вона звернулась до Корюківської державної нотаріальної контори
для отримання свідоцтва про право на спадщину, якого ще не отримала і яке буде отримане нею найближчим часом. Відповідачка
ОСОБА_1 дійсно перебувала з її братом у фактичних шлюбних відносинах без
реєстрації шлюбу, але останнім часом з ним не проживала, тільки періодично
з'являлась в його господарстві. Після смерті брата позивачка залишилась
проживати у його частині жилого будинку, і їй вона в цьому не перешкоджала, у
позивачки були ключі від будинку. Користуючись частиною жилого будинку брата
ОСОБА_1 тривалий час не топила систему опалення і 20 січня 2006 року розтопивши
систему опалення в будинку, в котлі виник вакуум, від якого стався вибух і
пожежа, в результаті яких були пошкоджені і вийшли з ладу котел та водяна
система, а також була пошкоджена прибудова, чим їй була завдана шкода у розмірі
близько 3000,00 гривень. По даному факту вибуху та пожежі працівниками
Корюківського РВ УМВС та МНС проводились перевірки, були складені відповідні
акти. Крім того, після вибуху відповідачка ОСОБА_1 вибула з частини жилого
будинку, забравши з собою спадкове майно: пральну машину вартістю 200,00 грн.,
велосипед вартістю 150,00 грн., диван вартістю 80,00 грн., письмовий стіл
вартістю 50,00 грн., а всього на суму 480,00 грн.. Це майно належало особисто
брату, бо було придбане ним ще до сумісного проживання з відповідачкою. По
даному факту крадіжки вона зверталась до Корюківського РВ УМВС. Тому вона
просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заподіяну їй шкоду у загальному
розмірі 3480,00 грн. В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 та її
представник позовні вимоги збільшили і просять стягнути матеріальної шкоди
20042 грн. за пошкоджений будинок відповідно акту оцінки та 480 грн. за забрані
речі, а також просять визнати право власності на спадкове майно, тобто жилий
будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1, що залишилось після смерті брата
ОСОБА_5.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 свої позовні
вимоги доповнили тим, що позивачка перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з
покійним ОСОБА_5   24 роки і проживаючи у
його частині будинку АДРЕСА_1, вони за спільні кошти і спільною працею здійснили
поліпшення та істотно збільшили вартість домоволодіння покійного, а саме:
побудували амшанник; побудували навіс; на своїй половині дому частково поміняли
крокви, опалубку і повністю замінили шифер; в кухні поставили зроблені ними дві
рами; побудували російську піч; оббили кухню ДВП; придбали і встановили
опалювальний газовий котел і повністю замінили труби водяного опалення; в сараї
повністю поміняли крокви, опалубку і черепицю поміняли на новий шифер; повністю
побудували новий паркан; в сараї постелили підлогу, зробили стелю і замінили
перегородки; купили 50 шт. дубових стовпів довжиною 2,5 м.; купили 2 м.куб.
дерев'яних брусків довжиною 1,5 м.; на день смерті чоловіка мали два автомобілі
дров, прицеп сіна і віз соломи, 20 посилочних ящиків на 140 грн.;
придбали столярні інструменти та посадили молодий сад. Все це залишилось
у відповідачки, тому вони просять суд визнати за позивачкою ОСОБА_1 право
власності на половину даного житла, а також повністю підтримують раніше
заявлені позовні вимоги і просять суд їх задовольнити у повному обсязі. Зустрічний позов не визнали і просять суд
відмовити у його задоволенні.

В судовому
засіданні відповідачка ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги
ОСОБА_1 не визнали і заперечують проти задоволення позову, свій зустрічний
позов підтримали у повному обсязі і просять суд його задовольнити.

Третя особа представник Корюківської ДНК в судове засідання не з"явився,
а надав заяву про розгляд справи у їх відсутності в рішенні покладаються на
розсуд суду.

Третя особа
ОСОБА_6 надав заяву про розгляд справи у його відсутності в рішенні також
покладається на розсуд суду.

3

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що позивачка ОСОБА_1 постійно проживала у покійного ОСОБА_5 у його частині
домоволодіння, вони разом з ним своєю працею і за свої спільні
кошти здійснили будівництво і покращення домоволодіння,
коли чоловік захворів і перебував у лікарні, ОСОБА_1 доглядала його і після його смерті здійснила поховання сама за свій
власний рахунок.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона часто бувала у своєї сестри, яка проживала з ОСОБА_5 і бачила як вони разом
здійснювали будівництво і ремонт домоволодіння, все це
здійснювали за рахунок ОСОБА_1, бо покійний зловживав спиртними напоями, платив аліменти, грошей їй не давав. Вони все купували в
будинок нове, вели господарство, обробляли
город, допомоги сестра ОСОБА_5 і її діти їм не надавали, допомога була тільки зі сторони родичів ОСОБА_1, поховання
ОСОБА_5 здійснила також ОСОБА_1 Про вибух
ОСОБА_1 розповідала, що стався нещасний випадок,
внаслідок якого домоволодінню були спричинені пошкодження.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона проживає по сусідству з сім'єю ОСОБА_1 і ОСОБА_5, які жили дружньо,
проводили будівництво та ремонт будинку і господарських
будівель разом, кошти на купівлю котла позичала у сусіда ОСОБА_1, поховання ОСОБА_5. здійснила також ОСОБА_1, котел вибухнув,
бо стався нещасний випадок. ОСОБА_1 перебувала на
черзі на отримання квартири, але так як у неї вже було житло у ОСОБА_5, то її
зняли з черги. Син ОСОБА_3 неодноразово приїжджав до домоволодіння ОСОБА_5
і забрав звідти дрова.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що працював разом з ОСОБА_1 на меблевій фабриці, зарплата у неї була непогана, вона
перебувала від фабрики на черзі на отримання квартири, але її
зняли з черги, бо у неї вже було житло. На фабриці ОСОБА_1 придбала письмовий
стіл, привезла з свого села пральну машину, яка деякий час перебувала на фабриці, а потім відвезла її додому до ОСОБА_5, раніше
іноді на фабриці давали заробітну плату поштовими скриньками.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що він чотири роки привозив дрова ОСОБА_5, останній раз привозив восени 2005 року,
ОСОБА_1 ніколи в будинку не бачив, про те, що вони щось будували він не чув і
ніякого будівництва і ремонту не бачив, зі слів
ОСОБА_5 він знав, що ОСОБА_1 проживає у Поліссі у своєї матері і приїздить сюди лише по гроші, до ОСОБА_5 ходили лише його сестра і
син.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що
вона проживає по сусідству з ОСОБА_5, і ОСОБА_1 з
ним то проживала, то ні, а останні шість років вона тільки приїжджала і від'їжджала, ніякого будівництва і ремонту вона не
проводила, все це було побудовано ще за першої дружини
ОСОБА_5, який завжди все будував сам, дрова також привозив
сам.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона сусідка ОСОБА_5, ОСОБА_1 рідко проживала у ОСОБА_5, приїжджала лише за
своєю пенсією, при ній ніякого будівництва і ремонту не
проводилось, вона нічого там не будувала, все проводилось при першій дружині ОСОБА_5, по господарству ОСОБА_1 також
нічого не робила, за ОСОБА_5 не доглядала, а
його поховання дійсно здійснила ОСОБА_1 Сини ОСОБА_3 затягували неодноразово
дрова у двір до ОСОБА_5, був трактор дров.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що працює листоношею чотири роки на цій дільниці, і ОСОБА_1, і ОСОБА_3, і
ОСОБА_5 є його клієнтами. ОСОБА_5 і ОСОБА_1 не
проживали однією сім'єю, він ніколи не бачив, щоб ОСОБА_1 була вдома, займалась по господарству, чи щось робила, вона, зі слів
покійного, проживала в селі у своєї матері, на її ім'я ніколи не
було ніякої кореспонденції, ніяких нових побудов він не бачив, все було старе,
все по господарству робив сам ОСОБА_5, пенсію ОСОБА_1 він залишав йому, так як ніколи ОСОБА_1 не було вдома і у них була усна
домовленість про це. Також показав, що коли помер
ОСОБА_5 то вдома ОСОБА_1 за тією адресою він не бачив.

Свідок ОСОБА_15 показав, що ОСОБА_5 це його дядько і вони жили в одному будинку АДРЕСА_1 тільки в різних частинах. ОСОБА_1 почала
проживати з ОСОБА_5 тільки з 1987 року. Ніякого ремонту
по покращенню домоволодіння вона не проводила.

4

року коли вона
топила котел стався вибух і домоволодіння значно погіршалось і потрібно значні
кошти на його ремонт і відновлення. Потім ОСОБА_1 приїжджала і щось вивозила з
тієї частини домоволодіння.

Свідок ОСОБА_16 показав, що він часто був в м. Корюківці по справах і коли
ОСОБА_1 жила в м. Корюківка, то на її прохання привозив АДРЕСА_1 її речі і він
бачив, що перекривали дах на будинку.

Свідок ОСОБА_17 показала, що позивачка ОСОБА_1 проживала в м.Корюківка з ОСОБА_5 АДРЕСА_1 і за час проживання вели спільне
господарство та проводили ремонт будівель і будови
господарських споруд за цією адресою.

Свідок ОСОБА_18 дала аналогічні
свідчення, що і свідок ОСОБА_17

Як встановлено судом позивачка ОСОБА_1 була прописана і проживала АДРЕСА_1 з 17 березня 1985 року разом з ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно довідки Корюківського РКП „Рампа" домогосподарство ОСОБА_5. складається:
загальна площа житла складає 65,6 кв.м, житлова 40,1
кв.м, вартістю 19646 грн. господарські будівлі сарай Б-1 в закидку вартістю 674 грн., погріб В-1 шлакобетонний
вартістю 367 грн., амшинник Д-1 дерев"яний самовільно побудований вартістю 1219 грн. Після смерті ОСОБА_5   01 лютого 2006 року Державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу. На отримання
спадщини до нотаріальної контори звернулись
син померлого ОСОБА_6, сестра померлого-відповідачка ОСОБА_3 та співмешканка
померлого- позивачка ОСОБА_1 При житті померлий
ОСОБА_5 склав 20 вересня 2002 року заповіт на належне йому майно на користь відповідачки ОСОБА_3, який ніким не оспорюється в
судовому порядку. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають соби визначені у
заповіті, а згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на
спадкування почергово і згідно ст. 1264 ЦК України позивачка ОСОБА_1 відноситься тільки до четвертої
черги на право на спадщину, тому з цих підстав
право на спадщину має відповідачка ОСОБА_3
Посилання позивачки ОСОБА_1 на ті умови, що за час сумісного проживання з померлим і вони побудували і покращили вказане
домоволодіння ніякими документами не підтверджено, крім свідчень
свідків на боці позивачки, які є родичами, та знайомими позивачки, тому ці свідчення суд визнає нікчемними і також ці пояснення
свідків спростовуються поясненнями свідків на боці відповідачки.

Згідно зі ст.
16,17 Закону України „Про власність" право власності виникає коли будівництво велось подружжям за час шлюбу і жилий будинок
є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок
спільної праці членів сім"ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною
власністю, а позивачка не є дружиною чи членом сім'ї померлого і будинок був побудований ще до проживання позивачки з
померлим, тому права власності на житло вона не має. Відповідно даного
законодавства і роз"яснень Пленуму Верховного суду, інші особи які брали
участь у будівництві жилого будинку, а також якщо вони брали участь у
будівництві підсобних приміщень вправі вимагати не визнання права власності, а відшкодування своїх затрат, але такої вимоги позивачка
ОСОБА_1 не ставить. Визнання права власності на
інші речі ні позивачкою ні іншими особами не доведено їх наявність, відсутні правовстановлюючі документи на них і повністю не доведено
такого володіння і розпорядження ними з боку
відповідачки ОСОБА_3. Враховуючи викладене слід відмовити позивачці
ОСОБА_1 у задоволенні позову.

За зустрічною позовною заявою відповідачки ОСОБА_3 позовні вимоги слід задовольнити у частині визнання права власності на
домоволодіння за заповітом, оскільки ці вимоги законні і не суперечать чинному
законодавству ст.ст. 1223, 1268 ЦК України та підтверджено
документально. У задоволенні вимог у частині стягнення шкоди на ремонт домоволодіння слід відмовити, оскільки відповідачка таких
витрат не понесла, вини позивачки у заподіяних збитках не
доведено. У задоволенні вимог в частині стягнення 480 грн. за незаконне вивезення майна позивачкою також слід відмовити, оскільки
ніякими документами та доказами не
підтверджено їх належності чи позивачці ОСОБА_1 чи померлому ОСОБА_5.

5

Позивачкою і відповідачкою по справі понесені однакові судові витрати і
вимоги про стягнення їх з боку сторін не
було, тому ці витрати слід залишити за сторонами.

Керуючись ст. 344, 392, 1223, 1241, 1262, 1268, 1269 ЦК України, ст. 16,17 Закону України „Про власність" ст.ст.81, 88,208-215,218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про визнання права власності на половину домоволодіння
АДРЕСА_1 та виділення його в натурі, а
також визнання права власності на 25 дубових
стовпів, на 1 м.куб. брусків довжиною 1.5 м. та на одну машину дров.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити частково і визнати її власником спадкового майна, що залишилось після померлого
рідного брата ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме
визнати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Звільнити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від сплати державного мита оскільки вони є
потерпілими від Чорнобильської катастрофи, а також звільнити їх від сплати витрат на інформаційно технічне забезпечення
розгляду даної цивільної справи, оскільки сторони
сплатили ці витрати при зверненні з позовами до суду.

На рішення суду протягом 10 днів може бути подана заява про апеляційне оскарження, після надання якої за сторонами зберігається
право на протязі 20 днів подати апеляційну скаргу.