overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-430
РІШЕННЯ

Ім'ям України

28 березня 2007 року.

КОЗЯТИНСЬКИЙ
МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в
складі: головуючого-судді:        Проця
В. А.

при
секретарі                                            Пясковській
Н.А.

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в місті Козятині справу за позовом ОСОБА_1 до
Білопільської сільської ради Козятинського району про визначення права
власності на спадкове майно, -

Встановив:

Позивачка
ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до Білопільської сільської ради
Козятинського району про визначення права власності на спадкове майно.

В
обгрунтування позовних вимог вона вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько -
ОСОБА_2. На день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з
житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Вона, є єдиним
спадкоємцем майна померлого батька за заповітом. Інших спадкоємців, які б мали
право на обов'язкову частку в спадковому майні не має.

В даний
час вона не може оформити спадкові права на даний житловий будинок з
господарськими будівлями, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а
тому просить захистити її права за судовим рішенням.

В попередньому судовому засіданні позивачка - ОСОБА_1. позов підтримала і
підтвердила обставини вказані в ньому.

Представник відповідача - Білопільської сільської ради
Козятинського району в попереднє судове засідання не з'явився, однак на адресу
суду надійшла письмова заява, в якій Білопільський сільський голова не
заперечує проти задоволення позову і просить справу розглядати без участі
представника сільради.

На підставі ст.   225 ЦПК України,
суд ухвалив, справу розглядати в заочному порядку.

Заслухавши позивачку, давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що позов
необхідно задовольнити.

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки -ОСОБА_2. На день його
смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з
господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Позивачка, є єдиним спадкоємцем майна померлого батька
за заповітом. Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в
спадковому майні не має.

В даний
час позивачка не може оформити спадкові права на даний житловий будинок з
господарськими будівлями, оскільки відсутній правовстановлюючий

документ (свідоцтво про право власності на
житловий будинок), тому що такі документи на померлих не видаються.

Суд вважає, що права позивачки порушенні і вони підлягають захисту за
судовим рішенням.

Керуючись ст. ст. 1218, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст.
213 - 215, 218, 226, 227 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадковий житловий будинок з
господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 18378
гривень, що залишились після смерті батька - ОСОБА_2

Копію даного рішення направити відповідачу рекомендованим листом не пізніше
п'яти днів з дня його проголошення.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне скарження протягом десяти днів до
Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайсуд з дня проголошення
рішення.
Справа № 2-445
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

27 березня  2007 року.                                                       Козятинський
міськрайонний суд

в
складі: головуючого-судді:        Проця
В. А.

при
секретарі                                   Пясковській
Н.А.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в місті Козятині справу за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 до Вернигородоцької сільської ради Козятинського району про визнання
права власності на спадкове майно, -

Встановив:

ПозивачіОСОБА_1. та ОСОБА_2. звернулись в суд з позовом до Вернигородоцької
сільської ради Козятинського району про визнання права власності на спадкове
майно.

В обґрунтування
позовних вимог вони вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня матір - ОСОБА_3. На
день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з
господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Вони є спадкоємцями першої черги за законом на майно
померлої матері. Інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в
спадковому майні не має. В даний час, вони не можуть оформити спадкові права на
даний житловий будинок з господарськими будівлями, оскільки відсутній
правовстановлюючий документ, а тому просять захистити їхні права за судовим
рішенням.

В попередньому судовому засіданні позивачі -ОСОБА_1. та ОСОБА_2. позов
підтримали і підтвердили обставини вказані в ньому.

Представник відповідача - Вернигородоцької сільської ради Козятинського
району в попереднє судове засідання не з'явився, однак сільський голова -
Гуп'як В.П. подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без
участі представника сільради, позов сільрада визнає. На підставі ст. 225 ЦПК
України, суд ухвалив, заочно розглядати справу.

Заслухавши позивачів, давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що позов
необхідно задоволити.

Судом
встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
матір позивачів - ОСОБА_3. На день її смерті залишилось спадкове майно, яке
складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Позивачі є
спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої матері. Інших
спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні не має.
В даний час, позивачі не можуть оформити спадкові права на даний житловий
будинок з господарськими будівлями, оскільки відсутній правовстановлюючий
документ (свідоцтво про право власності на житловий будинок), тому що такі
документи на померлих не видаються.

Суд вважає, що права позивачів порушенні і вони підлягають захисту за
судовим рішенням.

Керуючись ст. ст. 213 - 215, 218, 226, 227 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1220,
1222, 1261, 1268 ЦК України,
суд, -

Вирішив:

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на ¼
частки за кожним в спадковому житловому будинку з господарськими
будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що
залишився після смерті - ОСОБА_3

Копію даного рішення направити відповідачу рекомендованим листом не пізніше
п'яти днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти
днів до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайсуд з дня
проголошення рішення.
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах
апеляційного суду
Чернігівської області в складі:
судді Хромець Н.С.,
суддів: Євстафіїва О.К., Квача М.О.,
розглянувши заяву Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова
про відмову від касаційної скарги на рішення Звенигородського районного суду
Черкаської області від 15 квітня 2004 року та на ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 19 липня 2004 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
В С Т А Н О В И Л А :
рішенням Звенигородського районного
суду Черкаської області від        15
квітня 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 19 липня 2004 року, позов задоволено частково: стягнуто із ПСП ім.
Чкалова на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 5973,69 грн.,
моральної шкоди - 1000 грн. та судові витрати, а саме: 365 грн. за проведення
експертиз, 348,69 грн. за надання юридичної допомоги; в іншій частині позовних
вимог відмовлено. Також з ПСП ім. Чкалова стягнуто 69,73 грн. мита в доход
держави.

В касаційній скарзі ПСП ім.
Чкалова просить скасувати вищевказані судові рішення, а справу направити на
новий розгляд.

19 квітня 2007 року на
адресу апеляційного суду Чернігівської області від ПСП ім. Чкалова надійшла
заява про закриття касаційного провадження по даній справі у зв'язку з відмовою
від касаційної скарги.

Справа №33ц-кс-142, № рядка статзвіту-40

Головуючий у першій інстанції - Дудніченко В.М.

Доповідач в апеляційній інстанції - Трюхан Г.М.

Доповідач - Євстафіїв О.К.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки вона не суперечить законові і
не зачіпає нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Керуючись Законом України від 22
лютого 2007 року № 697-V "Про внесення змін до Закону
України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ", підпунктом 2 пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону
України "Про судоустрій
України", ст. 330 Цивільного процесуального кодексу України,
колегія суддів

у х в а л
и Л А:

прийняти відмову Приватного
сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова від касаційної скарги і закрити
касаційне провадження за цією скаргою на рішення Звенигородського районного
суду Черкаської області від 15 квітня 2004 року та на ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 19 липня 2004 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова про стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                            Н.С.Хромець

Судді:                                                       О.К.Євстафіїв

М.О.Квач
Справа 2-1096 2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

про
задоволення   позову   про
розірвання   шлюбу

24  грудня
2007  року
м. Снігурівка.

Снігурівський
районний   суд    Миколаївської   області
в  складі: головуючого  -
судді   -  Лисенко М.
Є.,

при  секретарі -
Колодязній   Л.  М..,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до  ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2007
року ОСОБА_1   звернулася до суду
з позовом до       ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,

В заяві вказала,
що шлюб з відповідачем зареєстрували у вересні 2000 року, від спільного
життя мають малолітнього сина-ОСОБА_3-ІНФОРМАЦІЯ_1.   Просила шлюб розірвати, посилаючись на
неможливість спільного проживання, оскільки він зловживає спиртними напоями, вчиняє
сварки, застосовує  до неї фізичну силу.

У судовому засіданні
позивачка позовні вимоги підтримала, можливість примирення виключала, бо
приймала міри до збереження сім'ї, це не дало позитивних наслідків, проти
примирення заперечує.

Відповідач до суду з'явився, позовні
вимоги  не визнав, пояснив, що
працевлаштувався, має можливість надавати допомогу, згоден на  примирення.

Дослідивши докази, суд прийшов слідую чого.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня
2000 року,  від спільного життя    мають малолітнього сина -ОСОБА_3
-ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружжя припинили сімейні та подружні стосунки в
силу  негідної поведінки чоловіка,  зловживання спиртними напоями, застосування
фізичної сили, живуть в різних містах
області.

Постільки
сторони не бажають зберегти сім'ю, а подальше спільне життя сторін є
неможливим,  суд вважає, що позовні
вимоги належить  задовольнити на підставі
ст. 112 Сімейного Кодексу України.

За ст.88 ЦПК України витрати по розірванню шлюбу суд
відносить на сторону відповідача.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209,212,214, 215   ЦПК України, суд,  -

В И Р І Ш
И В :

Шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2  зареєстрований 22
вересня 2000 року  Корабальним
районним  відділом реєстрації актів
громадського стану  м.  Миколаїва ,
актовий запис - № 325 -  розірвати.

При отриманні свідоцтва
про розірвання шлюбу  стягнути
на  користь держави судовий збір  з
ОСОБА_2, -  17 грн., ОСОБА_1,
від  сплати    звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про  апеляційне оскарження і  поданням після цього протягом  20 днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ.
Р І Ш Е Н Н Я

справа № 2-0-46/07

іменем України

28 лютого 2007
року                                              м. Ялта

Ялтинський  міський суд АРК в складі:  судді Берещанського
Ю.В., при секретарі Мотва А.С., розглянувши  у відкритому судовому засіданні  цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1
звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу, в судовому засіданні  свою заяву підтримала і суду пояснила, що
вона з 1949 року проживала  однією сім'єю
з ОСОБА_2, який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Від проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 вона
має двух дочок, в свідоцтвах про народження яких вона записана як мати, а
ОСОБА_2 як батько. Померлий мав державні винагороди згідно яким він мав би
право на одержання пенсії «за особисті заслуги перед Україною», а вона після
його смерті має право на одержання пенсії у підвищеному розмірі, внаслідок чого
вона звернулась до суду. Просила суд встановити факт проживання однією сім'єю з
померлим.

Представник Пенсійного фонду України і
управління в місті Ялта Корінтелі Н.Г., діючий на підставі довіреності, заяву
визнав і не заперечував проти визнання вказаного факту. Свідок ОСОБА_3
підтвердила у судовому засіданні, що померлий ОСОБА_2 був її батьком і в
свідоцтві про її народження він записан її батьком. Батько все своє життя
проживав разом з матір'ю. Свідок  ОСОБА_4
суду пояснила, що вона знає заявника з 1960 року, вона разом із своїми батьками
проживала по сусідству. Вона підтверджує той факт, що ОСОБА_1 та  ОСОБА_2  проживали однією сім'єю.

Заслухавши
пояснення заявника, пояснення свідків, розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що дана заява належить задоволенню по наступним підставам.

Факт
проживання однією сім'єю знайшов підтвердження у судовому засіданні,
підтверджується поясненнями свідків, копіями представлених документів, а саме:
свідоцтвом про народження ОСОБА_5 (ОСОБА_3 - а.с.8), довідкою з місця помешкання
(а.с.6).

Відповідно
до ст.74 Сімейного Кодекса України якщо жінка та чоловік проживають однією
сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними під час
спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо
інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно
до ч.1 п.5 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Цей факт знайшов своє
підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись
ст.256-259 ЦПК України,

В и р і ш и в :

Заяву
ОСОБА_1  - задовольнити.

Встановити
факт проживання однією сім'єю чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та
жінки  ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - без
шлюбу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя
Р І Ш Е Н Н Я

справа № 2-0-85/07

іменем України

16 травня 2007 року                                              м. Ялта

Ялтинський  міський суд АРК в складі:  судді Берещанського
Ю.В., при секретарі Мотва А.С., розглянувши  у відкритому судовому засіданні  цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного
проживання,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про
встановлення факту постійного проживання. В судовому засіданні  свою заяву підтримала і суду пояснила, що
вона народилась в ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Алушта. В 1981 році вона отримала
паспорт громадянки СРСР. У листопаді 1980 року вона зареєструвала шлюб з
громадянином ОСОБА_2 також в місті Алушта. На протязі 1980 - 1997 року вона
працювала у місті Алушта, з 1997 року вона працює в місті Ялта. Її проблема
складається з того, що вона своєчасно не отримала паспорт громадянина України,
просила суд встановити факт проживання
на теріторії України.

Представник відділу державної реєстрації
громадян в судове засідання не з'явився, явка його в суд була визнана
необов'язковою.

Заслухавши
пояснення заявника,  розглянувши
матеріали справи, суд вважає, що дана заява належить задоволенню по наступним
підставам.

Факт
постійного проживання знайшов підтвердження у судовому засіданні,
підтверджується копіями представлених документів, а саме: свідоцтвом про
народження дочки ОСОБА_3, яка народилась у ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Ялта (а.с.9),
дочки ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Алушта, копією трудової книжки
(а.с.11-13), яка свідчить про те, що заявник з 1989 року по квітень 1993 року
працювала на Алуштинській рятувальній станції.
Тобто на момент прийняття Закону України «Про громадянство України» вона
проживала на теріторії України.

Відповідно
до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші
факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових
прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Керуючись
ст.256-259 ЦПК України,

В и р і ш и в :

Заяву  ОСОБА_1
- задовольнити.

Встановити
факт постійного проживання ОСОБА_1 на теріторії України в місті Алушта на
момент прийняття Закону України «Про громадянство України» в період з 1957 року
по 1993 рік.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя
Справа № 2-318/2007р.
РІШЕННЯ

іменем   України

13
березня 2007 року                                                                               Токмацький
районний суд

у складі:
головуючого                                        Апанаскович
Н.М.

при секретарі                                                     Костенко
В.А.

розглянувши у судовому    засіданні
в Токмацькому районному суді цивільну справу    за

позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
стягнення

аліментів на
дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебували в шлюбі з 26.03.1993 р. до 10.07.2000 p., від якого мають
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження. Дитина мешкає разом з позивачкою і
знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини,
матеріальної допомоги добровільно не надає. У зв'язку з цим позивачка просить
суд зобов'язати відповідача виплачувати аліменти в розмірі 1/4  частини усіх видів заробітку, починаючи
стягнення з дня подачі заяви.

Позивачка в
судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, в своїй телеграмі позов визнав,
просив суд справу слухати в його відсутність.

Суд,
вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Копією
свідоцтва про шлюб від 26.03.1993 р. підтверджується, що сторони знаходилися в
шлюбі.

Копією
свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.07.2000 р. підтверджується, що сторони
шлюб розірвали.

Копією свідоцтва про народження від 28.06.1993 р. підтверджується, що
відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Ст. 180
Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх
неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач
зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від
усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 15, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, ст.
ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів на
дитину задовольнити повністю.

Стягнути з
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2р. народження, уроженця м.Токмак Запорізької області, що
мешкає за адресою: Запорізька область м.АДРЕСА_1на користь ОСОБА_1аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження в розмірі
1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи стягнення з 13.02.2007
року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для однієї дитини відповідного віку.

Стягнути
з ОСОБА_2. на користь місцевого бюджету держмито в розмірі 51 грн. та витрати
за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи

Токмацьким
райсудом в розмірі 7,50 грн. на депозитний рахунок
№00607, відкритий в УДК
в Запорізькій області, отримувач платежу - ТУ ДСА в Запорізькій області, МФО 813015 .

Рішення підлягає
негайному виконанню - в межах суми платежу за один місяць.

Протягом
десяти днів з момента проголошення
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження цього рішення, а
протягом двадцяти днів з момента
подання вказаної заяви може бути подана апеляційна скарга на рішення.

Рішення
суду вступає в законну силу 24.03.2007 р.
Справа
№ 2-1010/2007 року
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ'ЯМ        УКРАЇНИ

26 листопада 2007 року                             Ічнянський
районний суд Чернігівської області

в
складі :

головуючого судді Т.В. Карапиш

при
секретарі О.М. Шило

розглянувши
на попередньому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Бурімської сільської ради про визнання права власності на спадкове
майно,  в порядку спадкування.

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку площею 4,39 га
на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) в
сільськогосподарському підприємстві “Бурімка”. Свої вимоги мотивував тим, що
після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина на  дане спадкове майно. Як спадкоємець за
заповітом бажає оформити спадщину, але не може це зробити через відсутність
документів, які б підтверджували право власності померлої на дану земельну
ділянку. Просить визнати за ним право власності на дане спадкове майно.

На попереднє судове засідання
позивач не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати
без його участі.

Відповідач Бурімська сільська
рада на попереднє судове засідання не з'явилася, але надав суду заяву, в якій
просить справу розглядати без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть
(а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4.39 га
згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0100483,
виданого на підставі рішення Ічнянської районної державної адміністрації від 31
липня 1996 року № 177( а.с. 9-10). Позивач, як спадкоємець за заповітом, після
смерті ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину (а.с 7-8), але через відсутність
оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності
померлої на дане спадкове майно, не може належним чином оформити спадщину, тому
суд вважає, що позивач правомірно набув право власності на  дану земельну ділянку, в порядку спадкування.

Керуючись ст. ст. 212 - 215, 223 ЦПК
України, ст. ст. 328, 392 ЦК України, суд -

В И Р І
Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити  повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
право власності на земельну ділянку площею 4.39 га згідно сертифікату на право
на земельну частку (пай) серії ЧН № 0100483, виданого на підставі рішення
Ічнянської районної державної адміністрації від 31 липня 1996 року № 177 та
зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку
(пай) 20 вересня 1996 року за № 483, в порядку спадкування.

На рішення на протязі двадцяти
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду, яка подається
протягом десяти днів з дня проголошення рішення, може бути подана апеляційна
скарга в Чернігівський апеляційний суд
через  Ічнянський районний суд.

Рішення віддруковано в нарадчій
кімнаті.

Суддя
:
Т.В. Карапиш