Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22 - 119/ 2007 р.
Головуючий у 1-й інстанції: Голубкова М.А. Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» січня 2007 р.

м. Запоріжжя

Судова
колегія    судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого -

суддів -

при секретарі -з участю
позивачки -відповідача-представника відповідача-

Бєлки В.Ю.,

Кримської
О.М., Онищенка Е.А., Винник І.С.,

ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя
від "24" листопада
2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 5/8 частин житлового
будинку, розділу житлового будинку та визначення порядку користування земельною
ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2006р.
ОСОБА_1 звернулася до суду зі вищевказаним позовом.

В позові зазначала, що вона перебувала у зареєстрованому у шлюбі з
відповідачем з 13.11.1992р. по 27.12.2002р., мають двох неповнолітніх дітей:
синаОСОБА_4, 1993р. народження та сина ОСОБА_5, 1998р. народження, які після
розлучення проживають з нею. Відповідач не регулярно платить аліменти.

В період шлюбу вона разом з відповідачем збудували
житловий будинок АДРЕСА_1, який
було зареєстровано на ім'я відповідача.

У зв'язку з тим, що з нею проживає двоє неповнолітній дітей, позивач
просила суд поділити житловий будинок, який сумісною власністю подружжя та
виділити їй 5/8 частин
будинку, а також визначити порядок користування земельною ділянкою згідно її
частини.

У судовому
засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що будинок було
побудовано під час шлюбу разом з позивачкою, а також зазначив, що він платить
аліменти та придбає дітям речі, а тому інтереси дітей не будуть утиснуті, якщо
розділити будинок в рівних частинах, про що він і просив.

2

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2006р.позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за
ОСОБА_1 право власності на 52/100
частини житлового будинку АДРЕСА_1 та
виділено їй:

кімн.1-5 пл.14,4
кв.м., кімн. 1-6 пл.14,6 кв.м., кімн.1-7 пл.16,0 кв.м., кімн.1-8 пл. 3,9 кв.м.,
на суму 12468 грн., всього приміщень пл. 48,9 кв.м., що більше ідеальної частки
на 0,75 кв.м.;

надвірні побудови: гараж літ. Б-2 - 5566грн., літня
кухня над гаражем літ. Б-2 -

4200грн., крильце к
Б-2 літ. "кр"-114 грн., балкон к Б.-2- 195
грн.,, вбиральня
літ. В-615

грн., сарай літ. Г
-1072 грн., сарай літ. Д -
3514 грн., загальна вартість   надвірних

побудов 15276 грн.

Всього побудов і споруд на суму- 27744 грн. , що на 882 грн. 50 коп. більше, ніж

належить на 1/2 частку.

Виділено
земельну ділянку площею 433
кв. м. , так як
частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа
земельної ділянки в особистому користуванні складає - 451 ,3 кв.м., в тому
числі під побудовами 134,9
кв.м.

Частина
земельної ділянки площею 3,4
кв.м. залишається в загальному користуванні співвласників.

Межа розподілу
земельної ділянки проходить: -
від червоної лінії по АДРЕСА_1, поділивши паркан на ділянки з розмірами
9,02 .м та 3,08м, далі по прямій лінії довжиною 7,25 м до ділянки загального користування, потім по лінії
поділу основної будівлі, далі по прямій лінії довжиною 9,4 м, потім
повернувши направо по прямій лінії довжиною 2,05 м, далі повернути наліво по прямій лінії довжиною 19,78 м, поділивши
земельну ділянку на ділянки розмірами 10,1
та 7,68 м.

Визнано за
ОСОБА_2 право власності на 48/100
частин житлового будинку АДРЕСА_1 та виділено йому :кімн. 1-2 пл.5,3 кв.м., кімн. 1-3
пл.13,5 кв.м., кімн. 1-4 пл.28,6 кв.м., всього приміщень загальною площею 47,4 кв.м., на суму 12085 грн., що менше
ідеальної частки на 0,75
кв.м.

- по надвірним будівлям хіні літ. "а" - 795 грн., козирьок
до літ. "а" -
122 грн., ворота літ. "
№1" -669 грн., паркан літ. "№2" - 624 грн., паркан
літ. "№3" - 2599 грн., водопровід літ. "№5" - 4735 грн.,
паркан літ. "№4" -173 грн., підвал літ. "т" - 4177 грн.,
загальна вартість надвірних будівель
складає - 13894 грн., Всього будівель на загальну суму 25979 грн., що на 882
грн. 50 коп. менше, ніж належить на 1А частку.

Виділено
земельну ділянку площею 453
кв. м., так як частина земельної ділянки залишається в загальному
користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає - 451 ,3 кв.м., в тому
числі під будівлями 65,6
кв.м.

Зобов'язано
ОСОБА_2 провести перебудови: закласти двірні пройоми під приміщеннями 1-5 та 1-4; 1-4 та 1-6; 1-2 та 1-7. Для виходу із
частини будинку в приміщенні 1-6
замість віконного пройому зробити дверний з установленням подвійної двері.
В приміщенні 1-6 зробити
перегородку товщиною 0,15
м., з установкою дверного пройому, збудувавши таким чином приміщення:
площею 5,2 кв.м. та
площею 9,0 кв.м.
Зробити дверні пройоми під приміщеннями 1-5
та 1-6; 1-6 та 1-7. Облаштувати
кв..НОМЕР_1 та
кв.НОМЕР_2 самостійними системами опалення, енергопостачання, водопостачання.
На земельній ділянці, який обслуговує кв. НОМЕР_1
збудувати вбиральню.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким
задовольнити її позов, посилаючись на незаконність та необґрунтованість
рішення, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін ,
які з'явилися в судове засідання апеляційної інстанції, дослідивши
обставини справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає
, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

3

Не може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.11.1992 року , який рішенням
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2002 року (
а.с.4-а) було розірвано .

Від шлюбу вони мають двох синів: ОСОБА_4, 1993 року народження та ОСОБА_5, 1998 року народження,
які після розірвання шлюбу проживають разом з позивачкою

В період шлюбу сторони побудували на земельній ділянці, виділеній ОСОБА_2
для забудови, жилий будинок по АДРЕСА_1, 187
в м. Запоріжжі, який є сумісною власністю подружжя, проти чого не
заперечують сторони.

Відповідно до ст. 70
ч.З СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленністю між ними або шлюбним договором.

Виходячи зі змісту цієї статті зменшення частки у спільній сумісній
власності - це
санкція за невиконання обов'язків дружини чи чоловіка, зокрема обов'язку дбати
про матеріальне забезпечення сім'ї.

В названій статті передбачені випадки, в яких суд
може відступити від засад рівності часток подружжя.

Однак, позивачка, доводів,
які б свідчили про необхідність відступлення від рівних часток в інтересах
дітей у спільному майні подружжя позивачка не надала.

Таким чином, суд першої інстанції при поділі будинку,
правильно виходив з засад рівності часток у спільній сумісній власності та
поділив майно згідно варіантів, викладених у висновку експерта, з якими сторони
погодились.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду
постановлено з додержаням норм матеріального та процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують його законність, підстав для його скасування
не вбачається.

Керуючись
ст.ст.304, 307, 308,
313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від "24" листопада 2006 р. по даній
справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду
України шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців

Головуючий:

Судді: