РІШЕННЯ

2-15/2007р. ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

2 лютого 2007 року Сумський
районний суд Сумської області під

головуванням судді Степаненка О.А.,
при секретарі Токаревій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом

ОСОБА_1    до    ОСОБА_2                                                                                                    про

стягнення
матеріальної  та  моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ   :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом,
посилаючись на те, що

26   грудня   2005   року        на        дорозі        Суми-Путивль-Глухів        на        11         км.

сталося зустрічне
зіткнення мікроавтобусу ФІАТ- дукато, НОМЕР_1,

під   керуванням
водія                  ОСОБА_2,    та
автомобілю   ГАЗ-

2752,
держномер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, позивача по справі. Водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ФІАТ- дукато, рухаючись в зустрічному напрямку,
допустив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого сталося зіткнення
транспортних засобів, а автомобіль позивача отримав значних механічних
пошкоджень. Позивач просив постановити рішення про стягнення з відповідача
матеріальної шкоди в суді 10803 гривні 31 копійки, в тому числі 9904 гривні 41
копійки шкоди, пов'язаної з пошкодженням автомобіля, 250 гривень за
товарознавче дослідження, 260 гривень за перевезення автомобіля з місця пригоди
до м. Білопілля, 260 гривень за перевезення автомобіля з м. Білопілля до СТО м.
Суми, 125 гривень за стоянку в м. Білопіллі після пошкодження автомобіля, З
грн. 90 копійок за повідомлення про оцінку вартості пошкоджень. Крім того,
позивач  просив  стягнути
з  відповідача  і
моральну  шкоду  в
сумі   3000
гривень.

В судовому
засіданні представник позивача уточнив свої вимоги, крім зазначених в позові
грошових сум просив стягнути на користь позивача 348 гривень 80
копійок за проведення повторної судово - автотехнічної експертизи , а також всі понесені витрати по справі, включаючи і
судовий збір.

В попередніх
судових засіданнях ОСОБА_1
свої вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що 26 грудня 2005 року приблизно о
18 годині 40 хвилин він,
керуючи автомобілем ГАЗ-2752, держномер НОМЕР_2, їхав посередині своєї смуги по
автодорозі Суми-Путивль-Глухів зі швидкістю 60-70 км/год, бо була слякота, йшов сніг з дощем. Транспортних
засобів, крім його автомобіля та автомобіля відповідача, на трасі не було.
Метрів за 50-60 відповідач, керуючи автомобілем ФІАТ- дукато, НОМЕР_1, став
виїжджати на зустрічну смугу руху і, бачачи це, він почав зміщуватися правіше,
але уникнути удару не вдалося. Автомобіль відповідача, яких рухався зі
швидкістю 70-80 км/год, на зустрічній для відповідача смузі руху, тобто на
смузі руху автомобіля ГАЗель вдарив ГАЗель, що було зафіксовано протоколом
огляду місця події з схемою до нього. Просив стягнути завдану йому
матеріальну  та  моральну
шкоду.

Оспорюючи позов,
ОСОБА_2 пояснив,
що 26 грудня 2005 року він на
автомобілі ФІАТ- дукато, НОМЕР_1, їхав з
Буринської птахофабрики, рухаючись з м. Білопілля в м. Суми, повністю
завантажений яйцем , маючи
при цьому 1,7 тони
вантажу. Автомобілем, який фактично належить ОСОБА_3, він керував на підставі
довіреності від 2 липня 2005 року. Коли
доїжджав до ГАЗелі під керуванням ОСОБА_1,
метрів за 300 він побачив яскраве світло, - то був автомобіль позивача, який на
великій швидкості - 70-80 км/год., - рухався з дальнім світлом фар, інших машин
перед ним не було. Оскільки автомобіль під керуванням позивача не переключав
світло з дальнього на ближній, він, відповідач, метрів за 100 скинув швидкість
до приблизно до 50 км/год,
прийняв вправо, виїхавши правими колесами приблизно 0, 5 - 1 метр на узбіччя.
Зробив він це тому, що автомобіль позивача почав зміщуватися на його смугу руху
і щоб уникнути удару, він вимушений був зміститися вправо. Він не може сказати,
за скільки метрів автомобіль ГАЗель став зміщуватися на його смугу руху і за
скільки метрів він побачив початок цього зміщення, але приблизно за 20 метрів
він порачив, що ГАЗель позивача вже рухається по його смузі руху. Зіткнення
сталося на його, відповідача, смузі руху. Удар прийшовся в ліве крило його
автомобіля. Після зіткнення він проїхав 7-10 метрів і зупинився, ГАЗель
рухалась в своєму напрямку і теж через кілька метрів зупинилася. Йшов мокрий
сніг з дощем. Роздільну смугу і дорогу він бачив метрів на 40-50 при ближньому
світлі фар. Він їхав приблизно 50
км на годину. Автомобіль, який рухався назустріч, створював йому перешкоду,
бо їхав з дальнім світлом. Винним  у  вчиненні
ДТП  і  шкоди
вважав  позивача.

Заслухавши
пояснення осіб, що беруть участь у справі, свідків, вивчивши письмові докази,
суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає  частковому
задоволенню.

У відповідності
з ст. ст. 1166, 1167, 1172, 1187 Цивільного кодексу України майнова шкода,
завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода
відшкодовується особою, що її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що
є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не
доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх
трудових  обов'язків.

Судом
встановлено,   що     26  грудня  2005
року       на     11   км
дороги       Суми-

Путивль-Глухів   сталося             зустрічне               зіткнення
мікроавтобусу   ФІАТ-

дукато, НОМЕР_1, під керуванням
водія ОСОБА_2, відповідача по справі, який керував
автомобілем за довіреністю, та автомобіля ГАЗ-2752, держномер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, позивача по
справі, власника транспортного засобу. Водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ФІАТ- дукато, рухаючись в зустрічному
напрямку, на порушення вимог 11.2 , 11.3 Правил дорожнього руху допустив виїзд
на смугу зустрічного руху, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних
засобів,   а   автомобіль
позивача   отримав   значних
механічних   пошкоджень.

Вина   відповідача
в   ДТП    і    заподіянні    шкоди
позивачу   підтверджується
зібраними  по  справі
доказами.

Так, допитаний в
якості свідка командир взводу патрульної служби при

Сумському РВ
УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 в судовому

засіданні
пояснив, що він разом з інспектором патрульної служби ОСОБА_5 виїжджав на
місце скоєння дорожньо -
транспортної пригоди, що сталася

26 грудня 2005 року на 11 км дороги
Суми-Путивль-Глухів. При виїзді на

місце було
встановлено, що сталося зустрічне зіткнення мікроавтобусу ФІАТ-

дукато НОМЕР_1
під керуванням водія ОСОБА_2, та
автомобіля

ГАЗ-2752,      держномер     НОМЕР_2
під     керуванням     ОСОБА_1         I

Враховуючи, що в той день йшов дощ
зі снігом, достовірно визначити вину когось з водіїв було неможливо навіть при
штучному освітленні. Під час огляду місця події ним була складена схема ДТП, на якій було
зазначено осип скла, розміром, як зафіксовано на схемі, 31 см х 24 см. Осип скла
знаходилась на смузі руху автомобіля ГАЗель, тобто приблизно посередині смуги
руху ГАЗелі. На
момент огляду місця події відстань від центру осипу скла  до
задньої  осі  ГАЗелі
складала  приблизно  20  метрів.

Свідок ОСОБА_5
пояснив суду, що він разом з ОСОБА_4 виїжджав на місце ДТП,
учасниками якого були автомобіль ГАЗель під керуванням ОСОБА_1 та Фіат під
керуванням ОСОБА_2 В ході огляду місця події та транспортних засобів
з'ясувалось, що зіткнення сталося при зустрічному роз'їзді. Осип скла була біля
ГАЗелі, але з якого автомобіля скло визначити було неможливо, бо йшов дощ,
сніг. Осип скла, яка була змішана зі снігом, попросив нанести на схему товариш
водія ОСОБА_1 Осип була розташована недалеко від розмежувальної смуги, на
середині руху  автомобіля  ГАЗель,
так  як  це
зазначено  на  схемі.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що
26 грудня 2005 року приблизно о
19 годині він
виїхав з м. Суми, щоб за переїздом на Білопільському шосе на попутному
транспорті доїхати додому в м. Білопілля. Зупинився мікроавтобус під керуванням
ОСОБА_1 і підібрав його та незнайому жінку, яка попросилася довезти її до с.
Постольного Сумського району. Під час руху. На відстані приблизно 150- 200 метрів він
побачив, що назустріч їде автомобіль білого кольору. Транспортні засоби
рухались з ближнім світлом фар. Приблизно за 40-60 метрів він побачив, що
зустрічний автомобіль почав виїжджати на зустрічну смугу руху. ОСОБА_1 прийняв до
узбіччя, але зіткнення не вдалося уникнути, удар прийшовся в правий бік
автомобіля  на  смузі
руху  автомобіля  ГАЗель.

З складеної
після дорожньо - транспортної
пригоди схеми ДТП вбачається,
що зіткнення транспортних засобів сталося на смузі руху автомобіля ГАЗ-2752 під
керуванням ОСОБА_1{ ар.с. 141
матеріалу №899  від  26
грудня  2005
року).

З схемою ДТП сторони
погодились і в судовому засіданні її не оспорювали.

З висновку
додаткової судово - автотехнічної
експертизи вбачається, що виходячи з речової обстановки, зафіксованої при
огляді місця  події,   з
технічної   точки  зору
зіткнення  автомобілів  ФІАТ-
дукато,  НОМЕР_1, під керуванням
водія ОСОБА_2, та автомобіля ГАЗ- 2752, держномер
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1
відбулося на

смузі руху
автомобіля ГАЗ-2752 під керуванням позивача. В даній дорожній ситуації в діях
водія автомобіля ФІАТ- дукато, НОМЕР_1,
ОСОБА_2     вбачається    невідповідність            вимогам    п.п.
11.2.,     11.3

Правил дорожнього руху, які з
технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з подією ДТП та наслідками, що
настали. В даній дорожній   ситуації   в
діях   водія   автомобіля
ГАЗ-2752,    держномер   НОМЕР_2 ОСОБА_1 не
вбачається невідповідності вимогам п. 11.2
Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходились в
причинному зв'язку  з  подією
ДТП  та   наслідками,
що  настали.    (
ар.с.65-66).

3 висновку судово- автотехнічної експертизи
також вбачається, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля ФІАТ- дукато
НОМЕР_1 ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом за автодорозі «Суми -Путивль
-Глухів» в напрямку м. Сум, повинен був рухатися якомога ближче до правого краю
проїзної частини; до того ж повинен знати, що виїзд на зустрічну смугу руху
можливий тільки для обгону чи об'їзду перешкоди, при цьому водії зустрічного
напрямку руху мають перевагу, тобто в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_2
повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 11.2., 11.3 Правил дорожнього руху
України, в яких зокрема , зазначено: водії нерейкових транспортних засобів
повинні рухатися якомога ближче до правого краю проїзної частини( п.11.2 Правил), та на дорогах з
двостороннім рухом, які мають по одній смузі руху в кожному напрямку . за
відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків
виїзд на смугу зустрічного руху дозволяється лише для обгону чи об'їзду
перешкоди або зупинки біля правого краю проїзної частини у дозволених випадках,
при цьому водії зустрічного напрямку
руху  мають  перевагу (
ар.с   66).

Посилання
ОСОБА_2 на те, що водій ОСОБА_1,
керуючи транспортним засобом, перевищив швидкість руху, не знайшла свого
підтвердження в судовому засіданні і спростовується як поясненнями самого
ОСОБА_1, який категорично заперечував факт перевищення швидкості руху, так і
висновком судово - автотехнічної експертизи, у відповідності з яким визначити
швидкість руху автомобіля під керуванням позивача не уявляється можливим, як і
вирішити питання щодо причинного зв'язку перевищення  швидкості
з  настанням  ДТП(
ар.с.   66,
об).

В судовому
засіданні ОСОБА_2, оспорюючи позовні вимоги, також
послався на те, що після ДТП
не вимірювалась відстань між транспортними засобами після ДТП, що на його думку
має суттєве значення для справи, а також послався на те, що зіткнення
транспортних засобів сталося на його смузі руху, а осип скла автомобіля під
керуванням позивача сталася вже тоді,
коли  його  автомобіль
повернувся  на  свою
смугу  руху.

Разом з тим,
пояснення відповідача не можуть бути підставою для відмови  в
задоволенні  позову.

У відповідності
з вимогами ст. ст. 10,
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог  чи  заперечень.

t Всупереч
вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК
України відповідач не надав суду достовірних доказів на підтвердження вини
позивача у скоєнні дорожньо -транспортної
пригоди і в спричиненні шкоди внаслідок ДТП,
тоді як вина відповідача підтверджується як поясненнями позивача ОСОБА_1, так і
поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, схемою дорожньо - транспортної
пригоди, висновком судово -
авто технічної експертизи(  ар.с.65-66).

З висновку авто
товарознавчого дослідження вбачається, що внаслідок ДТП, що сталася з
вини відповідача, позивачу була завдана матеріальна шкода в сумі 9904 гривні 41 копійки( ар.с 11-17, 26- 34). Крім того, позивачем були понесені витрати в сумі 250 гривень за
товарознавче дослідження, 260
гривень за перевезення автомобіля з місця пригоди до м. Білопілля, 260 гривень за
перевезення автомобіля з м. Білопілля до СТО м. Суми, 125 гривень за
стоянку в м. Білопіллі після пошкодження автомобіля, 3 грн. 90 копійок    за
повідомлення    про    оцінку
вартості    пошкоджень,    348    гривень    80

копійок за проведення повторної
судово - автотехнічної
експертизи, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру ( ар.с. 5), телеграмою та фіскальним чеком до
неї( ар.с. 6), актом здачі - прийняття виконаних робіт від 20 січня 2006
року( ар.с. 8), актом здачі -
прийняття виконаних робіт від 27 грудня 2006 року( ар.с. 9), квитанцією
про оплату робіт по автотоварознавчому дослідженню вартості завданої шкод.(
ар.с. 10), копією платіжного доручення НОМЕР_3, а всього з відповідача га
користь позивача необхідно стягнути 10803 гривні 31 копійки завданої  матеріальної
шкоди.

Судом також
встановлено, що в результаті дорожньо -
транспортної пр'игоди позивач вимушений був брати безпосередню участь у
відшукуванні коштів на ремонт автомобіля, а також для пошуку коштів на
перевезення, зберігання та оцінки належного йому автомобіля, був суттєво
порушений його звичний спосіб життя, оскільки відбулися вимушені зміни в його
життєвих планах, тому суд вважає встановленим, що в результаті ДТП позивачу була
завдана  і  моральна
шкода,   яку  необхідно
стягнути  з  відповідача.

Разом з тим,
враховуючи, ступінь та тяжкість моральних страждань, матеріальне становище
відповідача, а також те, що шкода завдана позивачу не навмисними, а
необережними діями відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача
на користь позивача 1000
гривень моральної коди, відмовивши
в  іншій  частині
за  безпідставністю  позовних
вимог.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 213, 214,
215 ЦПК України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1172, 1187
Цивільного кодексу  України,   суд

ВИРІШИВ   : і     Стягнути   з
ОСОБА_2   на   користь
ОСОБА_1   11152   гривні
11   копійок  матеріальної
шкоди   та   1000
гривень моральної  шкоди,   а  всього  12152
гривні  11  копійок
завданої  шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь Науково -дослідного експертно - криміналістичного центру при УМВС України в Сумській
області 73 гривні 22 копійки судових
витрат, пов'язаних з проведенням судово -автотехнічної
експертизи, зарахувавши кошти на розрахунковий рахунок НДЕКЦ при УМВС України в
Сумській області №
0389 в УДК
в Сумській області, код 25574892
МФО 837013 ( оплата за экспертизу
№702 від 27 червня 2006
року  ).

Заяву  про  апеляційне
оскарження  рішення  суду
може  бути  подано
протягом

десяти  днів  з
дня  проголошення  рішення.
Апеляційна  скарга  на
рішення   суду                                                                                                                                                                                         ;

подається
протягом    двадцяти    днів
після    подання    заяви
про    апеляційне

оскарження.
Апеляційна   скарга   може
бути   подана   без
попереднього   подання

заяви,   якщо   скарга
подається  у  строк,
встановлений  для   подання
заяви   про

апеляційне  оскарження. і

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження або апеляційну  скаргу
не  було  подано.