Справа
№ 2-221/07
Жовтневий районний суд
- судді Чорнобук В.І.
секретарі - Корсун Я.О.
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до Українського державного хіміко-технологічного університету,
про виплату вимушеного прогулу, середньомісячного заробітку за час вимушеного
прогулу і стягнення моральної шкоди, -
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до Українського державного хіміко-технологічного
університету про виплату вимушеного прогулу і стягнення моральної шкоди.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач у своїй позовній заяві зазначив, що рішенням колегії суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 23
вересня 2004 року він поновлений на роботі в УДХТУ стрілком ВОХР з 14 липня
2002 року зі стягненням на його користь зарплатні за час вимушеного прогулу та
витрат. Рішення в частині поновлення на роботі та виплати зарплати в межах
місяця підлягало виконанню негайно. Але відповідач видав наказ про його
поновлення на роботі лише 07 жовтня 2004 року, ознайомив його з цим наказом 13
жовтня 2004 року, а до роботи він був допущений 14 жовтня 2004 року. Потім він
пішов у відпустку, а з 30 листопада 2004 року був звільнений з роботи за
домовленістю сторін. Матеріальних і других претензій стосовно звільнення до
відповідача він не має. Але вважає, що за період часу з 23 вересня 2004 року
(час поновлення судом на роботі) по 13 жовтня 2004 року (час ознайомлення з
наказом про поновлення на роботі) у нього був вимушений прогул, тому відповідач
повинен виплатити йому зарплату за цей час із розрахунку 347 грн., а також
середній заробіток за весь час цього вимушеного прогулу за весь час фактичної
затримки розрахунку, вказаними дійми відповідача йому також завдана і моральна
шкода. Просив позов задовольнити у повному обсязі.
27 серпня 2007 року позивач
уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на його
користь 267 грн. 54 коп. -  борг за час
вимушеного прогулу з 23 вересня 2004 року по 13 жовтня 2004 року; середній
заробіток за час затримки розрахунку за період з 14 жовтня 2004 року по 25
серпня 2007 року в розмірі 13 740 грн. 00 коп.; витрати на правову допомогу в
розмірі 620 грн.; моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп., а всього 19 627
Представники відповідача позовні
вимоги не визнали, пояснивши, що дійсно рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 вересня 2004 року позивач був поновлений на
роботі і відразу після надходження цього рішення до них вони видали наказ про
поновлення на роботі ОСОБА_1. та виплату належних йому за цим рішенням коштів.
Фактичне поновлення на роботі та виплату коштів провели відразу після появлення
в УДХТУ позивача (позивач прийшов 13 жовтня 2004 року) та ознайомлення його з
цим наказом 13 жовтня 2004 року. Вважають, що вимушеного прогулу позивача в
період часу з 23 вересня 2004 року (час поновлення судом на роботі) до 13
жовтня 2004 року (час ознайомлення з наказом про поновлення на роботі) не було,
позивач не з`являвся на роботі і не значився серед
працюючих. Затримки поновлення на роботі з їх вини не було, моральну шкоду не
завдавали, позовні вимоги безпідставні. Просили в задоволенні позову відмовити
Суд вислухавши пояснення осіб,
які приймали участь у справі, оцінивши надані докази, дослідивши матеріали
цивільної справи вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.
Судом встановлено, що з червня 1994
року позивач ОСОБА_1працював на посаді стрілка ВОХР УДХТУ, наказом № 224 від 26
червня 2002 року позивача було звільнено з роботи з 14 липня 2002 року на
підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Будучи не згодним з вказаним звільненням,
позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з
позовом про поновлення на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2004 року
ОСОБА_1. в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Рішенням колегії
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 вересня 2004 року апеляційна скарга ОСОБА_1. задоволена, рішення
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2004 року
скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені частково: наказ № 224 від 26
червня 2002 року визнано не законним. ОСОБА_1. поновлено на роботі на посаді
стрілка ВОХР в УДХТУ з 14 липня 2002 року, стягнуто на користь ОСОБА_1. з УДХТУ
середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 7703 грн. 35 коп.,
моральну шкоду 1000 грн., витрати по наданню правової допомоги 385 грн. 17
коп., та на користь держави судовий збір - 85 грн. 53 коп., в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення
середньомісячного заробітку в розмірі 347 грн. допущено до негайного виконання
(а.с. 4-5).

Після надходження
вказаного рішення апеляційного суду до університету відповідачем був виданий
наказ № 502-вк від 7 жовтня 2004 року про поновлення позивача на роботі та
виплаті йому належних за рішенням суду коштів по негайному виконанню, з цим
наказом позивач був ознайомлений 13 жовтня 2004 року і необхідні кошти йому
були виплачені, ОСОБА_1був допущений до роботи (а.с.6).

Відповідач оскаржив
в касаційному порядку рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2004 року. Ухвалою
колегії суддів судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від
27 грудня 2004 року в задоволенні касаційної скарги відповідача відмовлено
(а.с.20).

ОСОБА_1. після
поновлення на роботі за його заявою була надана відпустка, а наказом № 593-вк
від 30 листопада 2004 року позивача було звільнено за угодою сторін по ч. 1 ст.
36 КЗпП України (а.с.29), при звільненні відповідачем позивачу були своєчасно
виплачені всі необхідні і передбачені законом виплати і претензій до УДХТУ у
позивача стосовно цього не має, вимог стосовно цього не заявлено.

Посилання позивача
на ті обставини, що період часу з 23 вересня 2004 року (час поновлення на
роботі) до 13 жовтня 2004 року (час ознайомлення з наказом про поновлення на
роботі) є вимушеним прогулом з вини відповідача - безпідставні.

Рішення
апеляційного суду винесено 23 вересня 2004 року і з метою його негайного
виконання в частині поновлення ОСОБА_1. на роботі та стягнення
середньомісячного заробітку в розмірі 347 грн. УДХТУ надіслав до апеляційного
суду Дніпропетровської області запит про надання копії рішення для негайного
виконання, цей запит надійшов до апеляційного суду 24 вересня 2004 року
(наступний після винесення рішення день), про що є письмова відмітка: вхідний №
22-14739 від 24 вересня 2004 року. Апеляційний суд Дніпропетровської області
листом від 01 жовтня 2004 року вихідний № 22-3038 направив відповідачу копію
вказаного рішення, про що також є письмове повідомлення. Вказаний лист апеляційного
суду і копію самого рішення відповідач отримав 07 жовтня 2004 року і в той же
день видав наказ № 502-вк від 07 жовтня 2004 року про поновлення позивача на
роботі та виплаті йому належних за рішенням суду коштів.

Також, як сам позивач,
так і відповідач зверталися до апеляційного суду Дніпропетровської області з
заявами про прийняття (зміну) вищевказаного рішення, оскільки воно містило
декілька арефметичних помилок та описок (а.с.228-229), а тому не можна вважати
затримкою виконання відповідачем цього рішення, не видання наказу про
поновлення на роботі позивача з 23 вересня 2004 року по 07 жовтня 2004 року, не
маючи оригінального тексту рішення.

Виходячи з
вищевказаного суд приходить до висновку, що відповідач негайно прийняв всі
передбачені законом заходи для як найшвидшого виконання рішення суду в частині
негайного виконання і винесення в установленому порядку наказу № 502-вк, а
підставою для винесення такого наказу є саме рішення суду (без цього рішення
неможливо винести наказ: формулювання, точні суми стягнення, терміни тощо).

У відповідності до
ст. 117 КЗпП України в
разі невиплати з вини власника  або уповноваженого ним органу належних звільненому
працівникові сум у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір

підприємство, установа,
організація повинні виплатити працівникові

його середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного

розрахунку.

Наказом УДХТУ № 502-вк від
07 жовтня 2004 року позивач був поновлений на посаді стрілка ВОХР в УДХТУ з 14
липня 2002 року з виплатою йому усіх належних грошових коштів з часу поновлення
на роботі (14 липня 2002 року) по час ознайомлення позивача з наказом (13
жовтня 2004 року), що відповідачем і було зроблено (а.с.6).

Крім того виплата
середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку позивачу не повинна
виплачуватися, оскільки і самого вимушеного прогулу судом не встановлено.

Позовні вимоги пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 620 грн. 00 коп. задоволенню не
підлягають, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі
права несе сам позивач, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Вирішуючи обґрунтованість
позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди суд вважає, що трудові
права позивача відповідачем порушені або не визнані не були, у зв'язку з чим
позовні вимоги за правилами ст. 237-1 КЗпП України в цій частині задоволенню не
підлягають.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст. ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 10,
11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1в задоволенні позову до
Українського державного хіміко-технологічного університету про виплату
вимушеного прогулу, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,
моральної шкоди - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення заяви на апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                          В.І. Чорнобук