Справа
№ 22Ц-0633/2007 р.               Головуючий в 1 інстанції Бортницька В.В.
Категорія  40                                                              Доповідач Корзаченко І.Ф.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого     2007 року   колегія судової палати   в цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого      Лащенка В.Д.

суддів     Корзаченко І.Ф., Червінко К.С.

при секретарі
Левочко І.Я.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Вищого
навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини
«Україна» на рішення Васильківського міськрайонного суду від 14 грудня 2006
року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищого навчального
закладу «Відкритий міжнародний університет
розвитку людини «Україна», треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, скасування наказів про накладення
дисциплінарного стягнення, виплату надбавки та матеріальної допомоги на
оздоровлення, відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовував тим, що наказом НОМЕР_1
від 16 червня 2006 року йому за недбайливе виконання службових обов»язків, відімову виконувати вказівки, нетактовну поведінку, грубість та погрози на
адресу директора оголошено догану та припинено виплату надбавки в сумі 200
гривень, встановленої наказом від 04.01.2006
року. Також керівником
Васильківської філії Вищого навчального закладу
«Відкритого університету розвитку людини «Україна» його було викреслено з наказу від 9
червня 2006
року про надання матеріальної
допомоги на оздоровлення в сумі 450 гривень. Наказом
НОМЕР_2
від 09.11.2006 року його незаконно звільнено з посади заступника директора
філії з адміністративно - господарської роботи в зв»язку зі скороченням штату.
Позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ від 16 червня 2006
року про накладення дисциплінарного
стягнення, стягнути з відповідача 1040 грн. надбавки за період з 1
червня по 6
листопада 2006
року, 450 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення, скасувати наказ від 9 листопада 2006 року про звільнення та поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного
прогулу, стягнути 15000 грн.
на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду від 14
грудня 2006
року позов задоволено частково. Постановлено визнати незаконним та
скасувати наказ від 16 червня
2006 року
про «Про покарання заступника директора філії з адміністративної та господарської роботи», визнати незаконним та
скасувати наказ від 9 червня
2006 року
в частині ненадання ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення. Стягнути з
відповідача на користь позивача 450 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення. Поновити позивача на на посаді заступника
директора Васильківської філії
Вищого навчального закладу «Відкритого університету розвитку людини «Україна» з адміністративно-господарської роботи.
Стягнути з відповідача на користь позивача 714 грн. 29
коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення
суду в частині поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Апелянт посилається на
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких підстав. Задовольняючи позов в частині поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
суд зазначив, що звільнення позивача
проведено з порушенням ст. 40 ч.1, 42 КЗпП України, оскільки при звільненні у зв»язку із скороченням посади заступника директора з адміністративно -господарської роботи позивачу не
була запропонована інша робота та не
враховано наявність переважного права на залишення на роботі.

З такими висновками суду не можна погодитись, оскільки вони не відповідають
обставинам справи.

Штатним розписом ВМУРоЛ «Україна» на 2006 рік була
передбачена посада заступника директора з адміністративно -господарської
роботи, яку займав позивач.

Штатним розписом, затвердженим 1 вересня 2006 року на період з 1
вересня по 31
грудня 2006
року передбачене скорочення посади
заступника директора з адміністративно -господарської роботи.

7 вересня 2006 року ОСОБА_1 попередили про звільнення у зв»язку з скороченням. 9
листопада 2006 року ОСОБА_1
звільнили у зв»язку із скороченням штату
працівників згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України.

Зазначивши про порушення відповідачем переважного права
залишення позивача на роботі, суд не зазначив порівняно з якими
працівниками позивач мав вказане переважне право. З матеріалва справи
вбачається, що в штаті відповідача була одна посада заступника директора з
адміністративно -господарської роботи і при скороченні цієї посади не було іншої особи, порівняно з якою позивач мав би переважне право
залишення на роботі. Тому висновок суду про порушення відповідачем вимог
ст. 42 КЗпП є необгрунтованим.

Відповідно до ст. ч.2 ст. 40 КЗпП звільнення з
підстав, зазначених у пунктах 1,2
і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести
працівника за його згодою на іншу роботу.

Зазначивши, що позивачу при звільненні не була запропонована інша робота, суд не зазначив яка саме робота могла
бути запропонована і не була запропонована позивачу.

Позивач не посилався на наявність вакантних посад, які він міг би зайняти і
з матеріалів справи вбачається, що таких посад на час вирішення питання про вивільнення позивача не було. Штатним розписом,
затвердженим 1 вересня
2006 року
введені посади заступника директора з навчально-виховної' та наукової роботи, секретаря-діловода, техпрацівника. Відповідно до кваліфікаційних
вимог, передбачених посадовими інструкціями, особи, які можуть займати вказані посади повинні мати вищу освіту. Позивач
займати ці посади не міг, оскільки
не має вищої освіти. Тому висновок суду про порушення відповідачем вимог
ст.ст. 40,
49-2 КЗпП є необгрунтованим.

Встановлено, що позивач не є членом профспілкової
організації, що діє в університеті, тому відповідно до
ст. 43-1
КЗпП звільнення позивача допускається без згоди
профспілкової організації.

З урахуванням наведеного висновок суду про наявність підстав для поновлення
позивача на роботі є необгрунтованим.

Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди, суд, на порушення вимог ст. 215
ЦПК, в рішенні не зазначив якими
діями відповідача позивачу
заподіяна моральна шкода, в чому вона полягає і чим обґрунтовується розмір її відшкодування.

З урахуванням наведеного рішення суду в частині спору про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди
необхідно скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та часткове
задоволення позову про відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду в частині визнання незаконним та скасування
наказу від 16 червня
2006 року
«Про покарання заступника директора філії з адміністративної та господарської роботи», визнання незаконним та
скасування наказу від 9 червня
2006 року
про ненадання ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення та стягнення на користь позивача 450
грн. матеріальної допомоги на
оздоровлення не оскаржене. В цій частині спору
судом встановлено, що на позивача незаконно було накладене дисциплінарне
стягнення у вигляді догани та незаконно невиплачена матеріальна допомога на оздоровлення за 2006
рік. Колегія суддів вважає, що зазначеними діями відповідача позивачу заподіяна
моральна шкода. З урахуванням характеру
та обсягу душевних страждань позивача, заподіяних зазначеним порушенням його трудових прав, колегія визначає
розмір відшкодування 500 грн.

На підставі ст.ст. 40, 42, 43-1, 49-2,
237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 309,
316
ЦПК України, колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Вищого навчального закладу «Відкритий
міжнародний університет розвитку людини «Україна» задоволити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду від 14
грудня 2006
року в частині спору про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди
скасувати і ухвалити в цій частині спору нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини
«Україна» про відшкодування моральної шкоди
задоволити частково. Стягнути з Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» на користь ОСОБА_1 500
гривень на відшкодування моральної шкоди.

В позові про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині рішення Васильківського міськрайонного
суду від 14 грудня 2006 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.