Справа № 2-90/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                                УКРАЇНИ

06 лютого 2007
року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого                                                                                        Мамаева В.А.

при секретарі                                                                                    Лисенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика
Лепетиха цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Управління Міністерства внутрішніх справ України у
Херсонській області про стягнення компенсації за речове майно

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення
компенсації за речове майно, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що наказом начальника УМВС України в Херсонській області № НОМЕР_1 його звільнено з органів внутрішніх
справ, призначена пенсія та інші виплати, передбачені
законодавством. Але грошову компенсацію за речове майно в сумі 3274 грн. 07
коп. він не отримав. Таким чином, відповідач порушив п. 28 Постанови Кабінету
Міністрів України № 1444 від 28.10.2004 року "Про речове забезпечення
військовослужбовців збройних сил та інших військових
формувань". Згідно вказаної постанови військовослужбовці, які звільняються
в запас або відставку без права носіння військової форми, одержують виплату грошової компенсації за не отримане майно. Він
неодноразово звертався з проханням виплатити йому грошову компенсацію за не отримане речове майно, але до
теперішнього часу його прохання залишилися
без відповіді. Вважає, що відповідач порушує його законні права, а також вимоги
ст. 116 КЗпП України, згідно якої
при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, проводиться у день звільнення. Крім того, вважає, що відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яка
виразилась у тому, що він після тяжкої служби в органах внутрішніх справ
по виходу на пенсію був морально принижений, його як ветерана образило нечуйне ставлення відповідача до нього.
Моральну шкоду оцінює у 1500 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь компенсації за
речове майно у розмірі 3274 грн.

07 коп.,
моральну шкоду у розмірі 1500 грн. та судові витрати у розмірі 81 грн.

У судову засіданні позивач відмовився від позовної вимоги про стягнення
моральної шкоди у розмірі 1500 грн. і просить суд
стягнути з відповідача на свою користь компенсації за речове майно у розмірі 3274 грн. 07 коп. та судові витрати у
розмірі 81 грн. В цій частині позов підтримав, пояснив, що грошова компенсація за речове майно у розмірі 3274 грн. 07 коп.
підтверджується розпорядженням про виплату компенсації за формене
обмундирування та довідкою начальника Великолепетиського РВ УМВС України
№ 4629 від 04.12.2006 року.

Представник відповідача у судове засідання не з"явився, надав заяву
про розгляд справи у його відсутність та надав письмове
заперечення у якому позовні вимоги в частині стягнення компенсації за речове майно визнає, позовні вимоги про стягнення моральної
шкоди не визнають як необгрунтовані.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши у судовому засіданні
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Позивач працював у органах внутрішніх справ з 11.08.1986 року по 09.03.2005
року, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії
БТ-ІІ № НОМЕР_2 (а.с), наказом начальника
УМВС України в Херсонській області № НОМЕР_1 позивач звільнений з органів внутрішніх справ у запас збройних сил
через обмежений стан здоров'я. Відповідачем позивачу нарахована компенсація за речове майно у розмірі 3274 грн. 07
коп., що підтверджується розпорядженням про виплату компенсації за формене
обмундирування та довідкою начальника Великолепетиського РВ УМВС України
№ 4629 від 04.12.2006 року(а.с), а також визнано сторонами, а тому вказана обставина не підлягає доведенню відповідно до
ст. 61 ч.1 ЦПК України. Позивач мав
право на забезпечення речовим майном відповідно до п.п. 3.1, 3.1.1 Положення
про забезпечення речовим майном органів внутрішніх справ та військовослужбовців
внутрішніх військ МВС України,
затвердженого наказом МВС України від 02.12.2003 року № НОМЕР_3, п.12 Положення
про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114, ст. 16 Закону України "Про міліцію". Відповідач не
забезпечив позивача форменим одягом, а при звільненні позивача з органів внутрішніх справ не виплатив
останньому компенсацію за речове майно, хоча

2

зобов"язаний це зробити
відповідно до п.п. 3.21, 4.6 Положення про забезпечення речовим майном органів
внутрішніх справ та військовослужбовців внутрішніх військ МВС України,
затвердженого наказом МВС України від 02.12.2003 року № НОМЕР_3. Таким
чином, відповідач порушив право позивача на
отримання компенсації за речове майно, а тому порушене право підлягає
поновленню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошової
компенсації за речове майно у розмірі 3274 грн. 07 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь
позивача підлягають судові витрати у розмірі 81 грн.,
які поніс позивач і документально підтверджуються заявами на переказ
готівки № НОМЕР_4

На підставі п.п. 3.21, 4.6 Положення про забезпечення речовим майном
органів внутрішніх справ та військовослужбовців внутрішніх військ МВС
України, затвердженого наказом МВС України
від 02.12.2003 року № НОМЕР_3, ст. ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Херсонській області про стягнення компенсації
за речове майно задовольнити.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України у Херсонській
області на користь ОСОБА_1грошові кошти у
розмірі 3274 (три тисячі двісті сімдесят чотири) грн. 07 коп.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України у Херсонській
області на користь ОСОБА_1судові витрати у
розмірі 81 (вісімдесят одну) грн.

Рішення суду може бути оскаржене через Великолепетиський районний суд до
апеляційного суду Херсонської області. Заява про
апеляційне оскарження рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.