Справа
№ 22-Ц-849 2007р.
інстанції Бондаренко
Категорія: поновлення
Доповідач: Овсяннікова A.I.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого
2007р. судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого -
Овсяннікової А.І.

суддів
- Трішкової
І.Ю., Коваленко І.П.

при секретарі -
Каращука Т.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного
суду м.Харкова від 15 грудня
2006р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та третій особі -Ленінській
районній раді м.Харкова -
про поновлення порушеного права, -

встановила:

У червні 2006р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 та третій особі -
виконкому Ленінської районної ради м.Харкова - про поновлення порушеного права.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що він проживає в
квартирі АДРЕСА_1.

В квартирі НОМЕР_1
цього будинку проживає відповідач, який самовільно побудував прибудову до
своєї квартири, значно зменшивши природне освітлення його квартири.

Просить поновити його право користування житлом і
зобов'язати відповідача знести самочинне будівництво.

У жовтні 2006р. ОСОБА_1 доповнив свої вимоги і просив
стягти з відповідача 375
грн. за додатково використану електроенергію у зв'язку з тим, що відповідач
порушив прибудовою природне освітлення квартири і він вимушений вмикати світло
і вдень.

Відповідач позов не визнав.

Залучена у якості співвідповідача ОСОБА_3 проти позову
також заперечує.

3-я особа - представник
Ленінської райради м.Харкова позов визнала; не заперечує, що перебудова
відповідачем порушила права позивача.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2006р.
позов задоволено частково: зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знести самовільну
прибудову до квартири НОМЕР_1
по вулиці АДРЕСА_1.

У частині стягнення 375
грн. - відмовлено.

Стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 16 грн. - судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду - скасувати і в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що право позивача вони
не порушували; освітлення в цій кімнаті замале не у зв'язку з прибудовою;
висновку експертизи стосовно цього відсутнє.

2

Судом відмовлено позивачу у стягненні коштів на
електричне освітлення і це є доказом того, що право позивача вони не порушили.

Судова колегія, вислухавши судді-доповідача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що вона
задоволенню не підлягає.

При цьому колегія виходить з наступного.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи
квартира АДРЕСА_1 на
праві власності належить ОСОБА_1, а квартира НОМЕР_1 - по 1/2 частині ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.83, 87).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 і зобов'язуючи
відповідачів поновити порушене право позивача на користування належним йому
майном суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що прибудова є
самочинним будівництвом і її зведення порушує права позивача.

Відповідно до вимог ст.376 ЦК України житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо
вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для
цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил.

В суді першої інстанції відповідачі не заперечували, що
ні проекту на перебудову, ні дозволу на будівництво у них немає.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснила, що у
2002р. вони з чоловіком придбали цю квартиру.

Прибудова, яка була раніше, також була самовільною і
значно меншого розміру.

Вони збільшили її розміри майже на 3 метри; перенесли
вхідні двері і не заперечує, що дозволу на таке будівництво у них немає.

Порушення права позивача користуватися належно своїм
майном підтверджується і листом санепідемстанції, і листами інспекції
держархбудконтролю, райради; фактом притягнення відповідача до адміністративної
відповідальності за самочинне будівництво; пропонуванням письмово райрадою
ОСОБА_2 знести самовільну прибудову (а.с.16-20).

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України позивачем надано
достатньо доказів на підтвердження своїх вимог.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального і
процесуального права.

Підстав для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.307 ч.І п.1; 308; 313; 314 ч.І п.1; 315, 317, 319, 325 ЦПК
України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2006 року -залишити без
зміни.

Ухвала набирає чинності негайно, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення.

Головуючий

Судді