Справа № 2-971/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року

Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі:

судді - Романенко В.В.,

при секретарі - Кириловій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну справу за позовом  заступника прокурора м.Ялта в інтересах
держави в особі Міністерства охорони здоров'я України, санаторію «Юність»,
виконавчого комітету Сімеїзської селищної ради, Сімеїзської селищної Ради  до ОСОБА_1 про знесення самочинно  збудованої споруди, звільнення земельної
ділянки та приведення в первісний стан,

в с т а н о в и в:

Позивач
звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства охорони
здоров'я України, санаторію «Юність», виконавчого комітету Сімеїзської селищної
ради, Сімеїзської селищної Ради, в якому просить суд зобов'язати відповідача
знести самочинно побудовану будівлю розміром 16х4,2 м на місці господарської
споруди літер «С» АДРЕСА_1, звільнити земельну ділянку та привести в стан
існуючий до самочинної будівлі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в ході проведеної перевірки дотримання
вимог містобудівного та земельного законодавства виявлені порушення зі сторони
ОСОБА_1, який здійснив реконструкцію, а фактично нове будівництво на місці
господарської споруди літер «С» АДРЕСА_1 за відсутністю належно оформлених
документів на право проведення будівельних робіт, без належного дозволу, на
земельній ділянці, що знаходиться у користуванні санаторія Міністерства охорони
здоров'я України «Юність».

Представник позивача  Міністерства
охорони здоров'я України в судове засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Санаторія «Юність» позов підтримав, наполягає на його
задоволенні з тих самих підстав.

Представник  виконавчого комітету
Сімеїзської селищної ради, Сімеїзської селищної Ради позов не підтримав,
зазначив, що з вимогами про знесення самочинної будівлі за ч.1 і ч.7 ст.376 ЦК
України має право звернутися тільки відповідний орган державної влади або орган
місцевого самоврядування, якими в цьому випадку являються вони і вимоги про
знесення не підтримують.

Відповідач позов не визнав та
пояснив, що його дії не є самочинними, так як він в 1990 році отримав від
адміністрації санаторія В.І. Леніна (правонаступника санаторія «Юність») і
Президії Сімеїзської Ради народних депутатів на використання та
переобладнання  сараю літер «С» під літню
кухню та ці зміни зареєстровані в БТІ м.Ялта.

Заслухавши
пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов має бути задоволений з наступних підстав:

Згідно  ст.  29
Закону  України  “Про
планування  та  забудову
територій”  виконання  будівельних
робіт  без  дозволу
на  будівництво  є
самочинним  будівництвом  і тягне за
особою  відповідальність
відповідно  до чинного  законодавства
України.

В силу ст. 376 ч. 1 ЦК України, - житловий будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_1 мешкає АДРЕСА_2.

На при будинковій території ОСОБА_1 провів
реконструкцію сараю під літером «С».

Зазначений будинок до 2003 року  перебував на балансі санаторію
«Юність», правонаступника санаторію
імені Леніна.

26 квітня 2004 року інспекцією Державного архітектурно-будівельного
контролю Управління головного архітектора виконавчого комітету Ялтинської
міської ради був зафіксований факт самочинної реконструкції приміщення під
літером «С» АДРЕСА_1,  на при будинковйі
території  зі збільшенням розміру,
устроєм  з/б  фундаменту розміром 16 х 4,2 м, зведенням
стін першого поверху з черепашнику товщиною 200 мм, встановленням з/б колон
висотою 2,7 м, влаштуванням перекриття розміром 6,4х16 м та кладкою стін
другого поверху  з черепашнику висотою
2,7 м, з влаштуванням колон та покрівлі з дерев'яних конструкцій, односкатно,
покрито оцинкованою сталлю, про що був складений адміністративний протокол
№142.

У
цей же день ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.
97 КУпАП за самочинне будівництво житлового будинку.

Крім
того, 21 грудня 2006 року був зафіксований факт порушення земельного
законодавства зі сторони ОСОБА_1, який самочинно зайняв та використовує
земельну ділянку, орієнтованою площею 60 кв.м. під двохповерховою будівлею, яка
входить в межі землевідводу санаторія «Юність» АДРЕСА_1, що було зафіксовано в
відповідному акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

На
підставі зазначеної перевірки 21 грудня 2006 року відносно ОСОБА_1  був складений протокол № 008784 про
адміністративне правопорушення, передбачене
ст.53-1 КУпАП.

24
грудня 2006 року ОСОБА_1 постановою Ялтинського міського управління земельних
ресурсів  був притягнутій до
адміністративної відповідальності по ст.53-1 КУпАП у вигляді  штрафу.

Постанови
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не оскаржував,
тому суд вважає, що він згоден з порушенням земельного  та
містобудівного законодавства.

Земельна ділянка, на якій ОСОБА_1 провів реконструкцію сараю під літером
«С», входить в межі земельної ділянки, яка знаходиться відповідно до державного
акту серії 11-КМ №001983 від 18.02.1997 року в користуванні санаторія імені
Леніна (правонаступник санаторій «Юність»).

У встановленому законом порядку відповідач не отримав від санаторія
«Юність» згоди на використання земельної ділянки та  згоди на проведення будівництва чи
реконструкції сараю, ОСОБА_1 без
рішення  виконкому  про
дозвіл  на  будівництво, без  проекту
та  без дозволу  на проведення
будівельних  робіт  реконструював сарай під літером «С» на
двоповерхову капітальну будівлю з з/б фундаментом.

Частина
3 статті 125 ЗК України забороняє приступати до використання земельної ділянки
до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної реєстрації.

Згідно зі ст. 212 ЗК України, -
самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Відповідно до ст. 152 ЗК України, землекористувач може вимагати усунення
яких-небудь порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані
з позбавленням права володіння земельною ділянкою й відшкодуванню заподіяних
збитків.

Дії  відповідача носять  протизаконний
характер  та порушують  права
користувача  землі  - санаторію «Юність»,  а
порушені права   повинні бути  захищені.

Таким чином, судом
встановлено, що відповідачу земельна ділянка не надавалась, будівництво він
здійснив самочинно і, тому, позов є заснованим на
законі і підлягає задоволенню.

Доводи
відповідача, що він має потребу в поліпшенні житлових умов і тому провів
реконструкцію сараю,  неспроможні.  Необхідність поліпшення житлових умов не є підставою для порушення
чинного законодавства.

Також
суд критично ставиться до заперечень відповідача відносно того, що він
реконструював не самочинно, а з дозволу
адміністрації санаторія В.І. Леніна (правонаступника санаторія «Юність»)
і Президії Сімеїзської Ради народних депутатів, оскільки відповідних доказів
отримання згоди від санаторія імені Леніна суду не надано, а  згода Президії Сімеїзської Ради народних
депутатів надана тільки на тимчасове використання сараю під кухню до відселення
родини з санаторної зони. При цьому необхідно зазначити, що сарай під літером
«С»  під час надання згоди на
використання  Президії Сімеїзської Ради
народних депутатів відносився до фонду санаторія імені Леніна.

Санаторій «Юність», як користувач землі, має право  згідно
з  законом  вимагати
знесення  самочинно  зведеної
будівлі  та  приведення
в належний   попередній  стан
земельної ділянки.

Відповідно
до ст.217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його
виконання.

Питання
щодо судових витрат суд вирішую відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 217 ЦПК
України, ст. 376  ЦК України, ст. ст. 125
ч. 3, 212, 152, 158 ЗК України,

ВИРІШИВ:

Позов заступника прокурора м.Ялта в інтересах держави в особі Міністерства
охорони здоров'я України, санаторію «Юність», виконавчого комітету Сімеїзської
селищної ради, Сімеїзської селищної Ради
- задовольнити.

Зобов'язати  ОСОБА_1знести за свій
рахунок самочинно збудовану споруду під літером «С»,  на при будинкові території  АДРЕСА_1,
зі збільшенням розміру, устроєм
ж/б  фундаменту розміром 16 х 4,2
м, зведенням стін першого поверху з черепашнику товщиною 200 мм,
встановленням ж/б колон висотою 2,7 м, влаштуванням перекриття розміром 6,4х16
м та кладкою стін другого поверху  з
черепашнику висотою 2,7 м, з влаштуванням колон та покрівлі з дерев'яних
конструкцій, односкатно, покрито оцинкованною
сталлю та привести  земельну  ділянку
в попередній  стан.

У випадку, якщо відповідач не виконає рішення суду протягом одного місяця з
дня набрання їм законної сили, санаторій «Юність» має право здійснити зніс
самочинної будівлі своїми діями з подальшим стягненням витрат з  ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8,50 гривень на користь держави
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 7,50
гривень.

Рішення може бути  оскаржене  в апеляційному порядку до  Апеляційного
суду  АР Крим  через
Ялтинський  міський  суд шляхом подачі в  десятиденний строк  з
дня  проголошення  рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього  протягом  двадцяти днів апеляційної скарги.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку представлення заяви
про апеляційне оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не була
представлена.

СУДДЯ: