УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23   січня   2007   року   колегія
суддів   судової   палати
у   цивільних   справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді:                        Любобратцевої Н.І.

Суддів:                                             Даніла Н.М.

Чистякової
Т.І.

При
секретарі:  Гребеннікової
Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державного
Казначейства України, Євпаторійського міського відділу Міністерства внутрішніх
справ в Автономній Республіці Крим про відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 07.04.2005 p., -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2
звернулись до суду з позовом до Державного Казначейства України,
Євпаторійського міського відділу Міністерства внутрішніх справ України в
Автономній Республіці Крим (далі - Євпаторійський
MB МВС України в
АРК) про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані
тим, що ОСОБА_2 на підставі постанови Сакського міськрайсуду від 27.04.2004
р. було заарештовано.
Тримався він в ізоляторі тимчасового тримання (далі - ІТТ) Євпаторійського MB
МВС України в АРК, яке
не пристосоване для тримання робітників
правоохоронних органів. В порушення ст.8 Закону України „Про попереднє
ув'язнення" він, як робітник правоохоронних органів, тримався в одній
камері з іншими особами, де невстановленими особами йому були спричинені
тілесні пошкодження. Продовж трьох годин йому не надавали медичну допомогу. В
Євпаторійській міській лікарні, в яку його було доставлено для лікування, йому
не надавали води, харчування, ліків, не
допускали жінку, священика. Після виписки з лікарні, його помістили в
камеру, яка не відповідає санітарно-гігієнічним нормам.

Позивачі вважають, що
такими діями їм спричинені моральні страждання і переживання. ОСОБА_2 вважає,
що шкоду йому спричинено тим, що йому невчасно було надано медичну допомогу, а
також тим, що йому довелось відчувати біль і приниження.
ОСОБА_1 вважає, що їй спричинено моральну травму, стрес, погіршився стан
її здоров'я, змінились стосунки з родичами і знайомими. Позивачі просять
стягнути на користь кожного з Євпаторійського MB МВС України в АРК і Державного
Казначейства України солідарно по 6000000 грн.

Представник
Євпаторійського MB МВС
України в АРК позов не визнав, пояснивши,
що під час тримання ОСОБА_2 в ІТТ Євпаторійського MB МВС України в АРК
і в Євпаторійській міській лікарні порушень з боку робітників міліції припущено
не було.

07.04.2005 року Євпаторійським міським судом Автономної Республіки
Крим ухвалено рішення,
яким частково задоволено позов. На користь ОСОБА_2 стягнуто 6000 грн. шляхом списання з єдиного
рахунку Державного Казначейства України. В решті позову відмовлено.

Додатковим
рішенням того ж суду від 26.12.2005 року
з Державного Казначейства України на
користь ОСОБА_2 стягнуто 8 грн. 50 коп. - витрати по сплаті державного мита.

Справа
№22-ц-42/07

He погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 і ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу,
в якій просять скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі, як необгрунтоване, постановлене з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши ОСОБА_2,
представника уповноваженого Верховної Ради по правам людини, колегія судів
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на підставі постанови Сакського міськрайсуду від 27.04.2004
р. було заарештовано і
поміщено в ІТТ Євпаторійського MB МВС
України в АРК. Судом першої інстанції встановлено, що раніш ОСОБА_2 займав
посаду помічника голови Євпаторійського міського суду АРК. Особами, які не
встановлені, в камері ІТТ ОСОБА_2. були спричинені тілесні пошкодження. Суд
першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що безпекуОСОБА_2. не було
забезпечено за виною Євпаторійського MB МВС України в АРК, оскільки в
порушення ст.8 Закону України „Про попереднє ув'язнення" він безпідставно
утримувався в одній камері з іншими заарештованими. Також правильними є
висновки суду про те, що вказаним
відповідачем порушені вимоги ст.9 Закону України „Про попереднє
ув'язнення", оскількиОСОБА_2. не надавалось щоденних прогулянок
тривалістю одна година. Камера, в якій утримувався позивач, не відповідає
вимогам, передбаченим ст. 11 вище
вказаного закону.

Доводи
ОСОБА_2 про те, що сума моральної шкоди, яка стягнута судом на його користь,
безпідставно занижена, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки сума
моральної шкоди визначена судом першої інстанції з урахуванням обставин справи,
тяжкості спричиненихОСОБА_2. моральних і фізичних страждань.

Згідно
зі ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність
і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За
доводами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для збільшення
стягнутої суми і скасування рішення в цій частині.

Що
стосується доводів апеляційної скарги про те, що рішенням безпідставно
відмовлено в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди
ОСОБА_1., то вони є безпідставними. Суд правильно прийшов до висновку, що
вимоги в цій частині позову не доведені. В
матеріалах справи відсутні докази, що внаслідок порушення відповідачем
Закону України „Про попереднє ув'язнення" у відношенні до ОСОБА_2,
ОСОБА_1. спричинено моральну шкоду. Таких доказів не надано і позивачами.

Висновки
суду відповідають обставинам справи, зібраним по справі доказам і не суперечать
діючому законодавству. Оспорюючи висновки суду, апелянтами не надано доказів, які б їх спростовували. Підстави для
скасування рішення за доводами апеляційної скарги відсутні.

Відповідно
до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.1 п.1 ст.307, ст.308, ч.1 п.1 ст.314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити. Рішення Євпаторійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 07.04.2005 р.
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення. Ухвалу може бути оскаржено протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції.