Справа № 22-ц-
404/2007р.                                                      Головуючий І -ї інст: Клименко A.M.
Категорія: відшкодування шкоди                                                          Доповідач: Швецова Л.А.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2007 р.
м. Харків.

Судова
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого -
судді Луспеника Д.Д., -    суддів- Яцини
В.Б., Швецової Л.А.,

при секретарі Шевченко О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
Відкритого акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С Орджонікідзе» на
рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 7 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1
до Відкритого акціонерного товариства « Харківський тракторний завод»,
3-я особа: Управління Пенсійного фонду
України у Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання дій відповідача в процесі нарахування заробітної
платні і видачі довідки про заробіток під час ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС незаконними; про примушення відповідача видати нову довідку з
перерахунком заробітку, стягнення не донарахованої та не сплаченої, заробітної
платні, також компенсації за завдану моральну шкоду, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2005
р ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ « Харківський тракторний завод ім.
С Орджонікідзе»,
3-я особа: Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання дій відповідача в процесі нарахування заробітної платні і видачі
довідки про заробіток під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
незаконними, про примушення відповідача видати нову довідку з перерахунком
заробітку, згідно діючого на той час законодавства, стягнення не донарахованої та відповідно несплаченої заробітної
платні, а також компенсації за завдану моральну шкоду, посилаючись на те, що
він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з
06.06.1986 року по 18.07.1986 року, але ВАТ «ХТЗ ім. С Орджонікідзе» не
нарахувало і не виплатило йому заробітну плату у встановленому на той час
законодавством розмірі. Позивач просив зобов'язати ВАТ «ХТЗ ім. С.
Орджонікідзе» провести йому перерахунок
заробітної плати, видати про це довідку та стягнути на його користь
заробітну плату з урахуванням індексу інфляції за цей період в сумі 2855 грн.44
коп. та відшкодувати заподіяну йому
моральну шкоду в сумі 50000 гри.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і
збільшили позовні вимоги - просили провести
перерахунок заробітної плати позивача з урахуванням надурочного часу його роботи при тривалості кожного чергування у 24 години
на добу, встановленого Статутом Служби
пожежної охорони Міністерства внутрішніх справ СРСР. а також донарахувати 100 %
тарифної ставки та премію у розмірі 60 %.

Представники
відповідача ВАТ „Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» позов
визнали частково, вважали за можливе дорахувати позивачу заробітну плату за час
участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
за роботу у вихідний

2

день, в іншій частині позов не визнали і вважали, що підприємство
нарахувало заробітну плату позивачу у відповідності до діючого на той час
законодавства, а про наявність інших нормативних актів, що регулюють інший
порядок нарахування заробітної плати, підприємству відомо не було, а крім того,
більшість цих нормативних актів пізніше було скасовано.

Представники
третьої особи - Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Харкова позов не визнали і повідомили, що УПФ проводило розрахунок
пенсії позивача відповідно до наданої ним довідки про заробітну плату, перевіряти відомості, які містить ця
довідка і правильність нарахування заробітної плати УПФ не повинно.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 7 листопада 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволений частково.

Визнано
незаконними дії ВАТ « Харківський тракторний завод ім. С Орджонікідзе» в
процесі нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з 3 червня 1986 р. до 18
липня 1986 р. та видачі довідки про її розмір.

Зобов'язано ВАТ
«Харківський тракторний завод ім. С
Орджонікідзе» провести перерахунок
заробітної плати ОСОБА_1 за час виконання ним роботи по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС в період з 3 червня 1986 р по 18 липня 1986 р. і видати ОСОБА_1
нову довідку про його заробітну плату, яка за цей період становить 755 руб 73
коп.

В частині стягнення з ВАТ «Харківський тракторний завод ім. С.
Орджонікідзе» на користь ОСОБА_1 недоплаченої заробітної плати з
застосуванням індексу інфляції в сумі 2855 грн. 41 коп. та моральної шкоди в
сумі 50000грн. в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ВАТ «Харківський тракторний завод ім. С Орджонікідзе» 8 грн. 50 коп. судового збору у
доход держави, 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь Державної
судової адміністрації в Харківській області та 523 грн.20 коп. витрат за
проведення судово-економічної експертизи на користь ОСОБА_1

В апеляційній
скарзі представник відповідача - ОСОБА_2 просить вищевказане рішення суду
скасувати, та ухвалити нове рішення в якому задоволенні позовних вимог
відмовити, оскільки судом не правильно застосовані норми матеріального права.
Вказала, що премія 60% встановлюється на підставі наказу по підприємству і це є
правом , а не обов'язком відповідача, крім цього позивачу була призначена пенсія
на підставі довідки про отриману на той час заробітну плату і підстав для її
перерахунку діючим законодавством не передбачено.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, відповідно до ст.
303 ЦПК України перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, а рішення суду - зміненню
з наступних підстав.

Постановляючи
рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач під час роботи у відповідача, у період з 06.06.1986 року по
18.07.1986 року проходив військові збори і виконував роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, за час знаходження на військових зборах йому
виплачена заробітна плата за виконання
робіт по ліквідації наслідків на ЧАЕС, але вказана сума не відповідає діючому
законодавству і на підставі висновку судово-економічної експертизи позивачу
слід провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_1, та зобов'язано ВАТ
„ХТЗ" видати позивачу нову довідку про його заробітну плату, яка за цей
період становить 755 руб 73 коп.

3

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі
погодитись не може, оскільки вони не відповідають матеріалам справи,
фактичним обставинам, вимогам матеріального
і процесуального закону, що згідно з положеннями п. 3 і 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України є підставою для його зміни.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 працював в ВАТ „Харківський
тракторний завод ім. С. Орджонікідзе», в період з 06 червня 1986 року по 18 липня 1986 року приймав участь у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Порядок
нарахування заробітної плати та інших виплат було урегульовано розпорядженням
Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 „ Про виділення Міненерго СРСР
додаткового фонду заробітної плати" та Постановою Ради Міністрів УРСР та
Української республіканської ради професійних спілок" від 10.06.1986 року
№ 207-7 „ Про умови оплати праці та матеріального
забезпечення працівників підприємства, організацій
та установ, які зайняти на роботах. пов"язанах з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та
запобіганням забруднення навколишнього середовища".

Зі змісту
зазначених нормативних актів вбачається, що за виконання робіт у відповідних
зонах небезпеки працівникам виплачувався за місцем основної роботи заробіток у
2-х, 3-х та 4-х кратному розмірі.

Із матеріалів справи вбачається, що за час перебування на зборах, у т.ч. у
2-1 та 1-й зонах небезпеки, на той час позивачу була нарахована
заробітна плата в сумі 604,85 руб.
При цьому будь-яких даних про те, що на
підприємстві „Харківський тракторний завод ім. С Орджонікідзе» було передбачено виплату премії відповідно
до Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС
від 05.06.1985 року за № 665-195 та Постанови MP УРСР і Укрпрофради від
10.06.1986 року за № 207/7, матеріали справи не містять. Доказів того, що
позивачу виплачувалася підвищена премія, а також додаткова заробітна плата позивачем ні районному суду, ні суду апеляційних
інстанції не надано.

Таким чином
досліджені матеріали справи свідчать про те, що нарахування заробітної плати
ОСОБА_1 було проведено по первинним документам, виданим позивачу по закінченні
його роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та на підставі діючого на той час законодавства і
яку ОСОБА_1 фактично отримав.

Посилання позивача та його представника на норми постанов відповідних
органів щодо оплати праці по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
про які її стало відомо в останній час не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки на час нарахування заробітної плати вони не застосовувалися.

Крім цього
ухвалюючи рішення по суті, районний суд в основу рішення поклав лише висновок
судово-економічної експертизи. Суд не взяв до уваги роз'яснення, дані в п. З постанови Пленуму Верховного Суду України № 8
від 30.05.1997 року ., Про судову експертизу в кримінальних і цивільних
справах", згідно з яким при дослідженні висновку експерта суди
повинні виходити з того, що згідно зі ст. 62 ЦПК України висновок експерта не має наперед встановленої сили та
переваги над іншими джерелами доказів, підлягає
перевірці та оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об"єктивному розгляді
всіх обставин справи у сукупності.

Відповідно до ст.. 54,57 Закону
України „ Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи можуть
призначатися за бажанням громадян із заробітку, одержаного за роботу у зоні відчуження
у 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Порядок
обчислення такої пенсії визначається Постановою
Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 року „ Про затвердження нового порядку
обчислення пенсій по інвалідності, що настали внаслідок каліцтва чи
захворювання  внаслідок  Чорнобильської катастрофи".  Обчислення
середньомісячного

4

заробітку проводиться відповідно до Закону України від
05.04.1991 року „Про пенсійне забезпечення".

Таким чином
призначення пенсії та її розмір ставляться у залежність від заробітку, фактично
отриманого у період роботи у зоні відчуження. У зв"язку з чим, судова
колегія приходить до висновку, що районний суд безпідставно зобов'язав
відповідача надати ОСОБА_1 нову довідку про розмір заробітної плати позивача.

У зв"язку з
вищевикладеним,    судова колегія вважає,
що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.Відповідно до п. 5 ст. 88 ЦПК
України,   якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або
ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат, у зв"язку з
чим оплату судово-економічної експертизи у
сумі 523 грн суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.3,4 ч. 1
ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст..
313,

316, 319 ЦПК України, судова колегія. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Харківський
тракторний завод ім. С
Орджонікідзе» задовольнити.

Рішення
Орджонікідзевського районого суду м. Харкова від 07 листопада 2006 року
скасувати.

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства « Харківський тракторний
завод», 3-я особа: Управління Пенсійного
фонду України у Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання дій
відповідача в процесі нарахування заробітної платні і видачі довідки про
заробіток під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС незаконними; про
примушення відповідача видати нову довідку з перерахунком заробітку, стягнення
не донарахованої та не сплаченої, заробітної
платні, також компенсації за завдану моральну шкоду відмовити.

Рішення набирає законної силі/ з моменту проголошення,
однак може бути

оскаржено у касаційному порядку протягом двох місяців
безпосередньо до Верховного

Суду України.