АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 лютого 2007
року                                                                                        м.
Вінниця

Колегія судців судової палати у
цивільних справах Вінницького апеляційного суду в складі:

Головуючої:   Стеблюк Л.П.

Суддів: Голембевської Л.М.,
ЛуценкаВ.В.

При секретарі: Торбасюк О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною
скаргою Крижопільського районного споживчого товариства Вінницької області на
рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 19.12.2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського районного споживчого товариства
Вінницької області про повернення суми орендної плати та відшкодування
моральної шкоди, -

встановила:

Рішенням
Крижопільського районного суду Вінницької області від 19.12.2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до Крижопільського РССТ задоволено частково. Стягнуто з
Крижопільського районного споживчого товариства на користь ОСОБА_1: суму
орендної плати за період з січня 2005 року по березень 2006 року включно в
розмірі 3600 гривень; різницю переплаченої орендної плати за період з березня
1999 року по грудень 2004 року в розмірі 15400 гривень; моральну шкоду в сумі
30000 гривень; витрати пов'язані з наданням юридичної допомоги в розмірі 2000
гривень. Стягнуто з Крижопільської районної спілки споживчих товариств державне
мито в сумі 490 гривень.

В
апеляційній скарзі Крижопільського районного споживчого товариства Вінницької
області ставиться питання про скасування рішення суду, оскільки висновки суду
не відповідають обставинам по справі, судом неправильно зостосовано норму
матеріального права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що остання не підлягає до задоволення з слідуючих
підстав.

Судом
встановлено, що 25 лютого 1999 року між Крижопільською ССТ та ОСОБА_1 було
укладено договір оренди магазину ІНФОРМАЦІЯ_1, загальною площею 135 м2. Згідно п. З.1. вказаного
договору орендна плата за орендоване майно складає

240 гривень. Діє договір, згідно п. 5.2., з 25.02.1999 року по 1.03.2000р.
строком на один рік і якщо (п. 5.З.) за один місяць до закінчення строку договору жодна із сторін не буде
вимагати його припинення, договір вважається продовженим на попередніх умовах і
на той самий строк.

Фактично ОСОБА_1 було сплачено 16800 грн. Тобто переплачена сума орендної
плати складає 15400 гривень, а також сума орендної плати за період з січня 2005
року по березень 2006 року підлягають поверненню позивачці.

Рішення суду стосовно є законним та обґрунтованим, та таким, що відповідає
встановленим обставинам справи.

Проте, до висновку про часткове задоволення позовних вимог стосовно
стягнення моральної шкоди суд дійшов на неповно з'ясованих обставинах справи і
з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від
31.03.95 № 4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен був
з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачці моральних чи фізичних страждань
або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями
(бездіяльністю) вони заподіяні. Особа (фізична чи юридична) звільняється від
відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання
заподіяна не з її вини.

Колегія суддів вважає, що підстави цивільно-правової відповідальності
відсутні.

Факт заподіяння позивачці моральних чи фізичних страждань, або втрат
немайнового характеру не доведений.

З урахуванням обставин дії відповідача, їх характеру та наслідків для
позивачки, колегія суддів вважає, що у позові в частині стягнення моральної
шкоди у розмірі 30000 грн. слід відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про задоволення
інших позовних вимог, оскільки останні ґрунтуються на повно з'ясованих
обставинах справи. Судом правильно застосовано норми матеріального та
процесуального права, тому немає підстав для скасування судового рішення у
повному обсязі, разом з тим є підстави для його зміни шляхом виключення
вказівки про стягнення з Крижопільського районного споживчого товариства на
користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 30000грн.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Крижопільського районного споживчого товариства
Вінницької області задаволити частково.

2

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 19.12.2006
року змінити, виключивши з абзацу другу її резолютивної частини пункт третій, а
саме вказівки про стягнення з Крижопільського районного споживчого товариства
на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 30000 грн.,

В іншій частині рішення Крижопільського районного суду Вінницької області
від 19.12.2006 року залишити без змін.

Ухвала набуває
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двох місяців з дня її
проголошення до Верховного Суду України.