У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

08 листопада 2007 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2007 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину
жилого будинку з надвірними будівлями,

в с т а н о в и в:

У серпні 2000 року ОСОБА_1звернулася із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що їй на підставі рішень Дергачівського районного суду від 21 жовтня 1992
року та від 26 листопада 1991 року належить 5/8 частини жилого будинку
АДРЕСА_1, а відповідачці належить 3/8 частини зазначеного будинку на підставі
свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 серпня 1994 року.
Відповідачка не проживає в зазначеному будинку, витрат на утримання будинку не
несе, зацікавленості до майна не проявляє. Тому, позивач просила визнати за нею
право власності на 3/8 частини зазначеного будинку, стягнувши з неї на користь
ОСОБА_2 грошову компенсацію за цю частку у розмірі 6 153 грн.

Рішенням Дергачівського районного суду від 22 лютого 2001 року позов
задоволено. Визнано за ОСОБА_1право власності на 3/8 частини жилого будинку з
надвірними будівлями за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1. Стягнуто з
ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 6 153 грн.

Ухвалою Дергачівського районного суду від 24 вересня 2002 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 лютого 2003 року,
апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду від 22
лютого 2001 року залишена без розгляду.

Ухвалою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 9
грудня 2004 року ухвалу Дергачівського районного суду від 24 вересня 2002 року
та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 лютого 2003 року
скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання
про прийняття апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 травня 2007 року
рішення Дергачівського районного суду від 22 лютого 2001 року скасовано, а
справу направлено на новий розгляд до того ж суду іншому судді.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлену ухвалу
апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності
на частину жилого будинку з надвірними будівлями.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                      В.І. Гуменюк