Справа № 2-90
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

05 квітня  2007 року Ялтинський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі головуючого судді Прищепа О.І, при секретарі Шараповій
Т. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ялта в приміщенні
Ялтинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
комунального підприємства « Ялтинське бюро технічної  інвентаризації»  про визнання
права власності   на частину
житлового будинку і господарські споруди,

В С
Т А Н О В И В:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, КП ЯБТІ  про визнання за ним  права власності на 1/10  частку будинку АДРЕСА_1, гараж та
господарські споруди.  Вимоги мотивовані
тим, що він тривалий час утримує
домоволодіння, господарські будівлі та споруди за свій рахунок, управляє
та розпоряджається  усім майном згідно
домовленості з відповідачкою, яка погодилась визнати за ним право власності на
частку в будинку і на господарські споруди, але не дотримала  своїх обіцянок.

Позивач
та його представник у судовому засіданні позов підтримали.

ОСОБА_2  та її представник в судовому засіданні  позов не визнали, хоча не заперечували проти
того, що позивач утримував домоволодіння, господарські споруди за свій рахунок  на підставі її письмової згоди.

Представник
КП ЯБТІ  в судове засідання не з'явився,
про день і час слухання справи був сповіщений належним чином, причин неявки в
судове засідання не надав; згідно письмових заперечень позов не визнав,
оскільки позивач не звертався до КП ЯБТІ з заявою і документами для реєстрації
права власності.

Вислухавши
сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги  підлягають
задоволенню  з  наступних підстав.

Судом
встановлено, що власником 1/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на
підставі договору дарування від 12 вересня 1995 року, зареєстрованого в КП
«Ялтинське бюро технічної інвентаризації» 03 лютого 1999 року ( а.с.13-14).

1/5
частка зазначеного домоволодіння складається
із житлової  кімнати № 2-1 площею
13, 0 кв.м., житлової кімнати № 2-2 площею 18, 0 кв.м., санвузла № 2-3 площею
3, 4 кв.м., веранди № 2-4 площею 6, 9 кв.м., веранди № 2-5 площею 6, 9 кв.м.,
на земельній ділянці розташовані гараж літ. «В», сарай літ. «К», та сарай літ.
«Л».

Позивач,
який приходиться братом ОСОБА_2, довгий час
утримує домоволодіння, господарські будівлі та споруди за свій рахунок,
управляє та розпоряджається усім майном, що підтверджується розпискою
відповідачки від 12 вересня 1996 року, довіреністю та дорученням, виданими на
ім'я  ОСОБА_1  12 вересня 2000 року і 22 серпня  2003 року відповідно, згідно яких відповідачка
взяла на себе обов'язок  передати
йому  у власність  половину житлового будинку, гараж літ. «В»,
сарай літ. «К», та сарай літ. «Л».

В
зв'язку з тим, що господарські будівлі: гараж літ. «В», сарай літ. «К», сарай
літ. «Л» стали ветхими і потребували капітального ремонту, позивач, діючи на
підставі договору і доручень  з
відповідачкою, 26 вересня 1997 року звернувся до Ради самоуправління
мікрорайону Васильєвка  з заявою про дачу
дозволу на проведення будівельних робіт по реконструкції  ветхих дерев'яних  будівель в тих же межах на капітальні
будівлі.

28
жовтня 1997 року ним була отримана  згода
від Ради самоуправління мікрорайону Васильєвка на проведення будівельних робіт
по реконструкції  дерев'яних споруд за
особисті фінансові  кошти з метою
підтримання санітарних правил в мікрорайоні та поліпшення житлових умов.

Наприкінці
1997 року позивач на підставі вищезгаданих документів почав реконструкцію
ветхих будівель на земельній ділянці при домоволодінні АДРЕСА_1, наданій у
користування ще матері сторін ОСОБА_3 згідно наказу  совхоз-заводу «Гурзуф» ПАО «Масандра» № 183
від 05 серпня 1991 року, яку провів за власний рахунок, в зв'язку з чим, гараж
літ. «В», сарай літ «К», господарський блок літ. «Л2» стали кам'яними.

Ці
обставини встановлені рішенням Ялтинського міського суду від  26 лютого 2007 року, яке набрало законної
сили  і згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України не
підлягають доказуванню.

Згідно
висновку судово-будівельної експертизи  №
2097 від 20 жовтня 2006 року  а.с. 130-
152),  робочого проекту  на газифікацію  житлового будинку ( а.с. 18-22), платіжних
документів (а.с. 46-95) позивачем
проведено, крім реконструкції господарських споруд, ряд робіт  по ремонту житлового будинку на суму  45 120.56 грн., що  в вартості 1/5 частки домоволодіння , складає  1/10 частки.

З
введенням у 1991 році Закону України «Про власність», - власникам майна була
надана можливість здійснювати у відношенні
свого майна будь-які дії, що не суперечать законові, у тому числі
передавати своє майно або його частину безоплатно або за плату у володіння,
користування іншим особам ( ст. 4).

Також,
відповідно до цієї ж ст. 4, - власник за своїм розсудом володіє, користується і
розпоряджається приналежним йому майном.

Вищевказані
встановлені судом обставини підтверджуються
показаннями сторін, показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 , в тому числі і відповідачкою у судовому засіданні  9 червня 2006 року, де вона пояснила, що
позивач утримував домоволодіння, господарські споруди за свій рахунок  на підставі її  письмової згоди. Однак, після того, як
позивач відказався передати їй правовстановлюючі документи на будинок, вона
відказалась передати йому частину власності.

В
силу ст. 3 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому  цим кодексом,
звернутися  до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно
ст. 328 ЦК України, - право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не випливає  із закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

В
силу ст. 331 ЦК України, - право власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або
законом. Особа,  яка виготовила (
створила) річ зі своїх  матеріалів на
підставі договору, є власником цієї речі.

Суд
приходить до висновку про те, що позивач свої зобов'язання по утриманню
домоволодіння, господарських будівель та споруд за свій рахунок, управління та
розпорядження усім майном, виконав, що
підтверджується  залученими до
матеріалів справи документами.

У
позивача немає іншої можливості, крім як через захист своїх прав у суді,
розв'язати спір іншим шляхом, оскільки
відповідачка ухиляється від оформлення права власності на частину
домоволодіння і господарські споруди на
позивача.

З
ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь
ОСОБА_1сума  в розмірі 655 гривень
судового збору, 30 грн. оплати  витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачених ним при подачі
позову, 1000.00 гривень  на оплату витрат
на правову допомогу,  1000.00 гривень на
оплату витрат за проведення експертизи, а всього  2685.00 гривень.  Крім того, у зв'язку з тим, що ціна позову по
даній справі складає  112 628.86 гривень,
то з ОСОБА_2  підлягає  додатково стягненню в доход  держави судовий  збір  у
сумі  461 гривня 29 коп. (1126.29- 665.00
=  461. 29).

Крім
того, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України одночасно
з ухваленням рішення скасувати застосовані судом заходи забезпечення позову у
виді накладення арешту 1/5 частки будинку АДРЕСА_1. відповідно до ухвали суду
від 26 квітня 2006 року.

Керуючись  ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст. ст.328, 331, Цивільного кодексу України,  ст. 4 Закону України « Про власність», суд

В И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності  на 1/10
частку  домоволодіння  та на гараж літ. «В», сарай літ. «К»,
господарський блок  літ. «Л2» АДРЕСА_1.

Зобов'язати
комунальне підприємство «Ялтинське бюро технічної інвентаризації» провести
державну реєстрацію права власності на  1/10
частку  домоволодіння  та на гараж літ. «В», сарай літ. «К»,
господарський блок  літ. «Л2» АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 655 гривень, 30 грн.
оплати  витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, 1000 гривень
на оплату витрат на правову допомогу, 1000 гривень на оплату витрат за
проведення експертизи, а всього  2685.00
гривень, та додатково 461 гривню 29 коп. судового збору у дохід держави.

Заходи
забезпечення позову у виді накладення арешту на 1/5 частку будинку АДРЕСА_1. на
відповідно до ухвали суду від 26 квітня 2006 року - скасувати.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя-