Справа №22-ц-1638/2007p.                                                   Головуючий
1-ї інст. КамишеваЛ.М
житлові                                                                                             Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21
березня 2007 р.                                                                                       м.
Харків.

Судова
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області
у складі:

-     головуючого    -
судді Луспеника Д.Д,

суддів
колегії    -               Яцини В.Б., Даниленко В.М.

-     при секретарі   -               Шевченко
ОБ.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні
найманим приміщенням та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання
договору найму житлового приміщення і стягнення заборгованості по орендній
платі, -

ВСТАНОВИЛА:

16 травня 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про
усунення перешкод у користуванні найманим позивачем жилим приміщенням.

При цьому послався на те, що він згідно договору від
23.07.2004р., який був продовжений 13.05.2005р. на п'ять років і посвідчений
ПЖЕП № 85 м. Харкова, наймає у відповідача кімнату у квартирі №АДРЕСА_1 у м.
Харкові, за яку вчасно сплачує відповідачу та дотримується правил проживання,
але відповідач останнім часом пред'являє до нього необгрунтовані вимоги,
погрожує викинути його особисті речі і вигнати його з найманої квартири, в
односторонньому порядку по надуманим причинам 04.04.2006р. розірвала вказаний
договір найму і таким чином перешкоджає його проживанню в даній квартирі.

ОСОБА_2. звернулася до ОСОБА_1 із зустрічним позовом про
стягнення 2516 грн. 87 коп. заборгованості по договору найму жилого приміщення,
розірвання договору найму житлового приміщення від 13 травня 2005 року, в якому
зазначила, що їй на праві приватної власності належить трикімнатна квартира
№АДРЕСА_1 у м. Харкові, де на підставі укладеного нею договору найму жилого
приміщення від 13 травня 2005 року мешкає ОСОБА_1. Вказала, що свої обов'язки
вона виконує повністю, але ОСОБА_1 порушує умови цього договору: не вніс 150
грн. орендної плати та плату за комунальні послуги в розмірі 2366 грн. 87 коп.,
у зв'язку з чим станом на 13.06.2006р. за ним утворилася заборгованість у
розмірі 2516 грн. 87 коп,; він не бережно відноситься до майна, яке знаходиться
у квартирі; порушує спокій сусідів по квартирі; встановив в односторонньому
порядку свій замок на дверях, що перешкоджає її доступу до предметів побуту,
які знаходяться в кімнаті; приводить до кімнати свого товариша, який там
залишається ночувати.

В судовому засіданні
ОСОБА_1 від свої позовних вимог відмовився, зустрічний позов не визнав. При
цьому він послався на обставини, які виклав на обгрунтування свого позову,
вказав, що відповідно до умов договору він повинний був сплачувати ОСОБА_2.
щомісяця по 50 грн., але фактично за усною домовленістю він їй особисто
щомісяця сплачував по 150 грн. Зазначив, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2.
він влітку 2006 року забрав свої речі та виїхав з найманого приміщення.

ОСОБА_2. в судовому засіданні проти задоволенні позову ОСОБА_1 заперечила,
зустрічний позов підтримала, на його обґрунтування навела вказані доводи. Крім
того, вона зазначила, що за умовами договору ОСОБА_1 повинний був сплачувати їй
щомісяця по 150 грн., але заборгував станом на 13.06.2006р. 2516,87 грн. Вона підтвердила,
що ОСОБА_1 на час розгляду справи з найманого приміщення виїхав і забрав з
собою свої речі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2007 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов
ОСОБА_2. задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. заборгованість по договору найму
житлового приміщення в сумі 850 грн.

В задоволенні
іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення районного суду
частково скасувати з наступних причин. Суд не прийняв до уваги заперечення
ОСОБА_1 проти позовних вимог ОСОБА_2., що він за усною домовленістю сплачував
їй щомісяця по 150 грн., це підтверджує відсутність у неї до весни 2006 року
претензій до нього по сплаті за проживання та порядку проживання, факт
продовження договору найму в 2004-2005 роках році за взаємною згодою сторін
після закінчення строку його дії, факт переходу ОСОБА_1 на оплату найманого
приміщення по квитанціям. Вважає, що суду надано достатньо доказів про відсутність
підстав для стягнення з ОСОБА_1 вказаної в рішенні суду суми.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися,
відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги,
дійшла до наступного.

Судом першої інстанції на підставі наявних у справі
доказів встановлено, що відповідно до договору від 23 липня 2004 року,
посвідченому начальником ПФ «ПЖЕП-85» м. Харкова, ОСОБА_2. здала ОСОБА_1, в
найм кімнату кімнату в квартирі №АДРЕСА_1 у м. Харкові, яка належить їй на
праві приватної власності строком на 12 місяців, з оплатою 50 грн. щомісяця.
Згідно аналогічного договору від 13 травня 2005 року, посвідченого начальником
ПФ «ПЖЕП-85» м. Харкова, ОСОБА_2. здала ОСОБА_1 зазначену кімнату строком на 5
років, з оплатою 50 грн. щомісяця. Згідно копій квитанцій ОСОБА_1 сплатив за
найм жилого приміщення в травні та червні 2006 року на загальну суму 300 грн.,
тому сума заборгованості складає 850 грн.

Згідно показань свідків ОСОБА_3. і ОСОБА_4.
в період з 2004 по літо 2006 року сторони конфліктовали, в тому числі з
приводу оплати за житло.

4 липня 2006 року ОСОБА_1 добровільно звільнив займане ним згідно договору
найму приміщення (ас. 34).

Згідно ст.ст. 815, 820 ЦК
України п.2.1 договору найму від 13 травня 2005 року (а.с. 7) ОСОБА_1
зобов'язаний був під час дії цього договору щомісяця своєчасно вносити плату за
житло у розмірі 50 грн. Стаття 629 ЦК
України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Повідомлення ОСОБА_2. від 04.04.2006р. на адресу ОСОБА_1
про розірвання договору найму вказаного житлового приміщення відповідають
положенням ст. 825 ЦК

України, згідно
якої наймодавець вправі вимагати розірвання договору найму житла у разі
невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не
встановлений більш тривалий строк, руйнування або псування житла наймачем або
іншими особами, за дії яких він відповідає. Якщо наймач житла або інші особи,
за дії яких він відповідає, використовують житло не за призначенням або
систематично порушують права та інтереси сусідів, наймодавець може попередити
наймача про необхідність усунення цих порушень. Якщо наймач або інші особи, за
дії яких він відповідає, після попередження продовжують використувавати житло
не за призначенням або порушувати права та інтереси сусідів, наймодавець має
право вимагати розірвання договору найму житла.

Всупереч процесуальному обов'язку, передбаченому ст. 60 ЦПК України позивач
не надав доказів на підтвердження повної сплати ним за договором найму
вказаного житлового приміщення, а також того, що ОСОБА_2. чинила йому перепони
у користування найманим приміщенням, яке він добровільно звільнив у липні 2006
року.

Виходячи з наведеного, зазначені висновки районного суду є законними та
обгрунтованими, він ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставами для
відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 315, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня
2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення,
однак може бути

оскаржена у касаційному порядку протягом двох  місяців безпосередньо до Верховного суду

України.