У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 травня 2007 року                                                                                                  м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Патрюка М.В.,

суддів:
Костенка А.В., Лященко Н.П.,

Пшонки М.П., Тітова Ю.Г., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1до Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області,
ОСОБА_2про захист порушеного права, поновлення меж землекористування та
визнання незаконним рішення,

в с т а
н о в и л а:

У квітні 2001 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у
1993 році він подарував своїй племінниці - ОСОБА_2 жилий АДРЕСА_1 Рішенням
виконавчого комітету Лиманської сільської ради ОСОБА_2 було виділено земельну
ділянку площею 0, 12 га., на якій вона самовільно побудувала теплицю, захопивши
частину земельної ділянки, що належала йому. Посилаючись на те, що земельна
ділянка площею 0, 40 га була виділена йому в користування як члену колгоспу, а
відповідачка порушує його права землекористувача, позивач просив про
задоволення позовних вимог.

Оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, після смерті
позивача 3 липня 2002 року, до участі у розгляді справи була залучена його дочка
- ОСОБА_1, яка доповнила позовні вимоги вимогами про визнання рішення
Лиманської сільської ради НОМЕР_1 про передачу земельних ділянок у приватну
власність незаконним, мотивуючи тим, що земельна ділянка площею 0, 25 га була
передана у власність відповідачки незаконно.

Рішенням
Зміївського районного суду Харківської області від 23 грудня 2003 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 березня
2004 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій до Верховного Суду
України скарзі, ОСОБА_1 просить зазначені судові рішення скасувати, а позов
задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального
права.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в
скарзі доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що судові рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані рішення судів першої та
апеляційної інстанцій відповідають вимогам матеріального та процесуального
права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків
судів не спростовують.

Ухвалені у справі рішення є законними і обґрунтованими, у зв'язку з чим, підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а
л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 23 грудня 2003
року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 березня 2004 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                  М.В. Патрюк

Судді:                                                                                              А.В.Костенко

Н.П. Лященко

М.П.
Пшонка

Ю.Г.Тітов