Справа № 22ц-1004/07
Головуючий у 1 інстанції - Антонюк К.І.
Доповідач - Здрилюк О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2007
року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука
В.А.,

суддів: Здрилюк О.І., Свистун О.В.,

при секретарі  Савчук
О.В.,

з участю: пр-ка позивача - Добринюк А.А.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства
«Волиньгаз» (далі - ВАТ «Волиньгаз») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за надані послуги та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ВАТ
«Волиньгаз» про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача -
ВАТ «Волиньгаз» на рішення Нововолинського міського суду від 28 вересня 2007
року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Нововолинського міського суду від 28 вересня
2007 року позов ВАТ «Волиньгаз» в даній справі задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 в користь Нововолинського управління
по газопостачанню та газифікації ВАТ «Волиньгаз» заборгованість за газ за
період з червня 2004 року по травень 2007 року в розмірі 106 грн. 94 коп. і
судові витрати по сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 81 грн..

В позові ВАТ «Волиньгаз» до ОСОБА_1 та в іншій частині
позову відмовлено.

В зустрічному позові ОСОБА_1 до ВАТ «Волиньгаз» про
відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач - ВАТ «Волиньгаз» просить скасувати це рішення в
частині відмови в позові до ОСОБА_1 та
постановити в цій частині нове рішення - про стягнення з відповідача 106 грн.
94 коп. заборгованості за спожитий газ за період з червня 2004 року по
травень 2007 року.

Вважає, що судом допущено неправильне застосування норм
матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно
ст.43 Гірничого закону України від 06.10.1999 року відповідач ОСОБА_1, як
учасник війни, особа, яка тричі нагороджена знаками Шахтарської Слави, має
соціальні пільги і у розрахунках за комунальні послуги звільняється від сплати
за газ.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши
доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а
рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_1 разом із дружиною проживає і
зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1, а позивач надає послуги по газопостачанню
цього будинку.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.11 ЦК України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 4 ст.14 ЦК України особа не
може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковими для неї. Особа
може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках,
встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1
являється ветераном праці та нагороджений знаками Шахтарської Слави трьох
ступенів (а.с.37) і на підставі ч.7 ст.43 Гірничого закону України відноситься
до категорії осіб, яким підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні
підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби.

Разом з тим, згідно ч.8 ст.43 цього Закону особи, які
мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають
в будинках, що мають центральне опалення, у розрахунках за комунальні послуги
звільняються від сплати за електричну енергію та газ за рахунок коштів
підприємства з видобутку (переробки) вугілля, які перераховують кошти на ці
потреби до місцевого бюджету.

Відповідач проживає в будинку, що має центральне
опалення.

Пунктом 18 Правил надання населенню послуг з
газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від
09.12.1999 року № 2246 (із змінами і доповненнями) встановлено, що у разі
отримання права на пільги з оплати природного або скрапленого газу споживач
повинен звернутися до газопостачального підприємства з письмовою заявою та
документами, що підтверджують його право на пільги.

Враховуючи наведене, відповідач виконав свій обов'язок і
відповідно 28.01.2002 року та 27.12.2004 року подавав позивачу письмові заяви
про його право на звільнення від сплати за газ (а.с.29, 30) і не може нести
відповідальності за бездіяльність позивача стосовно вирішення питання про
оплату за газ із відповідним підприємством з видобутку (переробки) вугілля та
органом місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів тієї обставини, що на відповідача не
поширюються норми Гірничого закону України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до
висновку, що судом першої інстанції на підставі встановлених в судовому
засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами, правильно визначено
правовідносини між сторонами і застосовано норми матеріального права, що
регулюють ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення постановлене з додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача - Відкритого акціонерного
товариства «Волиньгаз» відхилити, а рішення Нововолинського міського суду від
28 вересня 2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді