справа № 2- 497 2007 рік
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

16 березня 2007 року
Антрацитівський міськрайонний суд Луганської області в складі:

судді   Філіпенко Л.П.

при секретарі                                                                         Щербак A.M.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за
заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення майна з під
арешту

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у
державній виконавчій службі в Антрацитівському районі знаходиться виконавче
провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № НОМЕР_1
Антрацитівського міськрайонного суду про стягнення моральної шкоди у сумі 2000 грн. з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3. 28.11.2006
року відповідно до ст.24 Закону України Про виконавче провадження " була винесена
постанова про відкриття виконавчого провадження, боржнику був наданий строк для
добровільного виконання в строк до 05.12.2006
року. 06.12.2006 року
державним виконавцем згідно ст.46 Закону України " Про виконавче провадження" була винесена постанова
про стягнення виконавчого збору у сумі 200
грн. У зв'язку з тим, що рішення суду боржником не виконано у добровільному
порядку тому держвиконавцем були прийняті заходи примусового виконання. Згідно
ст.4 Закону України "
Про виконавче провадження" одним із заходів примусового виконання є
звернення стягнення на майно боржника. В ході примусового виконання у
відповідності до ч.4 ст. 55
Закону України "
Про виконавче провадження '
державним виконавцем 16.02.2007
року було складено акт опису та арешту майна та проведено оцінку. Описано
майно на загальну суму 2400
грн.: телевізор «Самсунг» оцінений в 1
тис.грн., домашній кінотеатр -
400 грн., кухонні меблі «Оля» -
1 тис.грн. В зв'язку с
цим ОСОБА_1. звернувся до суду з заявою, в якій просить звільнити майно з
під арешту та визнання права на домашній кінотеатр, кухонну меблю, яке є сумісною
власністю подружжя.

У судовому
засіданні ОСОБА_1. підтримав свої вимоги, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3. позов
визнали, оскільки дійсно це майно придбане подружжям Носко в період шлюбу,
тобто є сумісною власністю подружжя.

Суд, заслухавши
показання сторін, перевіривши матеріли справи та дослідивши надані сторонами
докази, прийшов до наступного.

Телевізор
«Самсунг», домашній кінотеатр, кухонна меблі «Оля» придбані у період шлюбу
ОСОБА_1. із ОСОБА_2, і згідно до ст..ст.60-73 СК України позивач має право на 1/ 2 частину майна,
оскільки згідно ст.60 ч. 2
СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

Тому суд вважає
позов ОСОБА_1., підлягаючим задоволенню, оскільки сукупність добутих у суді
доказів повністю не підтверджує його законність і обґрунтованість.

Керуючись ст.ст. 10,, 30, 62, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 60, 69,
70 СК України, ст.391 ГК
України, ст.59 Закону
України " Про
виконавче провадження"

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити, звільнити з під арешту и
залишити за ним право на домашній кінотеатр, кухонну меблю «Оля».

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області
через Антрацитівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України