АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

6 березня 2007 року                                                                               м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого   - Вадовської Л.М.,

суддів               - Ващенко Л.Г.,

Фадєєнко А.Ф.,

при секретарі - Боднар М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,
відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_1
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1,
звернувшись ІНФОРМАЦІЯ_2
року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що є власником земельної
ділянки АДРЕСА_1
Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області. ОСОБА_2 ,
будучи власником суміжної земельної ділянки АДРЕСА_2, самовільно зайняв частину
ділянки позивача, внаслідок чого земельні ділянки в натурі стали не відповідати
розмірам, зазначеним в державних актах. Відповідач добровільно звільнити
зайняту частину земельної ділянки не бажає. Крім того. ОСОБА_2 верхній шар
землі на спірній частині земельної ділянки привів у непридатний для садівництва
стан. Позивач просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні
належною йому частиною земельної ділянки, відновити родючий шар спірної землі
та відшкодувати спричинену вказаними обставинами моральну шкоду в розмірі 8 000
грн. 00 коп.

Рішенням
Овідіопольського районного суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ухваленим
в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено частково, зобов'язано
ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 площею 0,0494
га, розташованою на території ТСБ «Таїровське»,

Справа № 22 ц - 973 - 2007                                                 Категорія
33

Головуючий у
першій інстанції Курочка В.М. Доповідач Вадовська Л.М.

2.

звільнити самовільно зайняту ним
частину земельної ділянки по ширині з вуличної сторони 4,7 м і з
протилежної сторони 4,3 м,
відновити родючий шар частини земельної ділянки та межі ділянки в цілому.
Рішенням суду стягнуто на відшкодування моральної шкоди 1 ООО грн. 00 коп.

В апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Неправильність
рішення суду апелянт мотивував порушенням норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши
пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 122 ЦПК
України на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим
Кодексом, суддя відкриває провадження у цивільній справі мотивованою ухвалою, в
якій , зокрема,
зазначає час і місце попереднього судового засідання, що згідно вимог ч.7 ст. 130 ЦПК України є
обов'язковим для кожної справи.

Відповідно до
ст. 127 ЦПК
України після відкриття провадження у справі суд невідкладно надсилає особам,
які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви
та доданих до неї документів.

Встановлено, що
ОСОБА_1 з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою, відшкодування моральної шкоди звернувся до суду ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.2-3).
На підставі вказаної заяви суддя ухвалою від ІНФОРМАЦІЯ_3 року відкрив провадження у справі
та призначив попереднє судове засідання на ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.1). Відомості про
виконання судом вимог ст. 127 ЦПК України щодо надіслання відповідачу копії
ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї
документів в матеріалах справи відсутні. Всупереч вимог ст. 130 ЦПК України
попереднє судове засідання у справі не проводилося і передбачена ст. 156 ЦПК України
ухвала про закінчення підготовки справи до судового розгляду та призначення
справи до розгляду не виносилась.

Відповідно до
ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або
якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних в справі доказів ,
якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Встановлено, що
справа розглянута в порядку заочного розгляду, при цьому ухвалу про заочний
розгляд справи суд не постановив. Згідно ухвали, оформленої протокольно ІНФОРМАЦІЯ_1 року, суд
вирішив питання не про заочний розгляд справи , а розгляд такої за відсутності відповідача, що не є
тотожним (а.с.21). В матеріалах справи наявне поштове відправлення ОСОБА_2 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року, однак із
повідомлення про вручення поштового відправлення не вбачається , яка саме
кореспонденція була направлена відповідачу (а.с.18). За таких обставин дане
відправлення не може вважатися належним повідомленням сторони про час і місце
судового засідання, а доводи апелянта щодо порушення його прав на справедливий
судовий розгляд не спростовуються.

Для постановления заочного рішення
в справі мають бути наявні належні та допустимі докази. За формою та змістом
заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 213 і 215 ЦПК України.

Ухваливши
рішення, суд тим самим визнав, що у справі достатні докази наявні. Однак такий
висновок суду не відповідає обставинам справи. Так, суд при зобов'язанні
відповідача звільнити самовільно зайняту ним частину земельної ділянки , не
з'ясував достовірно , має чи ні відповідач земельну ділянку , яких розмірів,
знаходиться ділянка у користуванні ОСОБА_2 чи у власності останнього, чи
відповідають в натурі розміри

3.

земельних ділянок розмірам, зазначеним в державних актах
тощо. Крім цього, слід зазначити, що матеріали справи не мають жодної належним
чином посвідченої копії документу, тому процесуально такі матеріали не має
підстав розглядати як належні доказами.

Вищезазначене в
своїй сукупності вказує на грубе порушення судом норм процесуального права при
розгляді справи, що є безумовною підставою для скасування рішення суду та
передачі справи на новий розгляд.

Витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді апеляційної інстанції
складають 7,5 грн. та
підлягають стягненню на користь держави з апелянта.

Керуючись
ст.303, п.5 ч.І ст.307, п.З ч.І ст.311, ст.313, п.2 ч.І ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_1
року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди - скасувати , справу направити
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 7 грн. 50 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.