Справа №2-21/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

,,11"
квітня 2007 року                                                                                  смт.Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого суді       Пасічника Д.І.,

при секретарі                                    Дорошенко
М.Л.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Новгородка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5про визнання права власності, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про визнання права власності, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що внаслідок
незаконних дій посадових осіб Долинського району Кіровоградської області
фактично позбавлений права власності на майно, що отримав у спадщину. Просив
суд визнати за ним право власності на майно, яке отримав у спадщину, встановити
межі домоволодінь його та сусідніх, визнати незаконними акти посадових осіб та
зобов'язати їх вчинити певні дії та видати необхідні позивачу акти.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 таОСОБА_9 позов
підтримали, просили суд його задовольнити.

Відповідачі, в судовому засіданні, позов не визнали. В обґрунтування своєї
позиції посилались на те, що право їхньої власності закріплене відповідними
документами. Користування власністю здійснюється законно і не перешкоджає
позивачу користуватись належною йому власністю. Просили суд залишити позов без
задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виник спір який
регулюється ст.ст. 355,
356, 364 ЦК України.

Судом
встановлено, що позивач, бажаючи приватизувати належну йому земельну ділянку
звернувся до Долинського землевпорядного бюро «Оранта», яке виготовило
приватизаційні документи на земельну ділянку під огородом, який знаходиться біля подвір'я, а щодо приватизації земельної
ділянки в дворі позивачу було відмовлено з тієї підстави, що домоволодіння
належить двом особам, і земля на подвір'ї знаходиться в спільному користуванні.
По ходу розгляду  справи  судом
позивач,  вважаючи,  що  це  порушує
його  право

2

власності,
збільшив позовні вимоги, сформулювавши їх таким чином, що не відносяться до
компетенції суду, на що йому було вказано на початку розгляду справи. Проте
представники позивача наполягали на задоволенні всіх заявлених вимог і просили
суд зокрема: визнати дії сусідів протизаконними, визнати недійсними рішенні
сесій Долинської міської ради, відмінити документи БТІ, відновити присадибну
ділянку та інші.

Щодо вимоги про визнання права власності на належне йому
спадкове майно, яке складається з 1/2 будинку та надвірними будовами за
адресою: АДРЕСА_1позивачем надано суду документи, що підтверджують його право
власності на це майно і не надано суду доказів того, що ким-небудь це його
право оскаржується або порушується. Відповідачі запевнили суд в тому, що жодних
претензій до майна позивача вони не мають. Таким чином вимога про визнання
права власності на будинок та надвірні будови задоволенню не підлягає оскільки
відсутній спір про право.

Щодо вимоги про закріплення власності позивача на вказане майно, суд вважає,
що право власності на майно закріплене відповідними нотаріально оформленими
документами, що підтверджено їх реєстрацією державним органом БТІ.

Щодо вимоги про знесення непланової будівлі ОСОБА_2 суд бере до уваги, що
позивачами суду не доведено непланове будівництво, про вказане не складено
жодного акту (навіть довільно форми), суду не надано жодних доказів на
обґрунтування цієї вимоги, а тому ця вимога задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про визнання дій ОСОБА_2 по самозахопленню
двору та будов позивача суду також не надано жодних доказів, дії ОСОБА_2 жодним
чином не зафіксовані і суд за таких обставин не може вирішити які дії ОСОБА_2 є
незаконними та відновити права позивача, а тому ця вимога також підлягає
залишенню без задоволення.

Вимога про відновлення присадибної ділянки позивача не відноситься до
компетенції суду, а тому також не може бути задоволеною.

Вимога про визнання недійсними рішення сесії Долинської міської ради від 10.09.1999 р. № 165 має вирішуватись
в іншому провадженні за правилами, встановленими для оскарження рішень та дій
суб'єктів владних повноважень.

Вимога щодо визнання недійсними та відміни матеріалів актів посадових осіб
також не може бути вирішена судом, а тому підлягає залишенню без задоволення.

Щодо
вимоги про визнання недійсною приватизації земельних ділянок садиб №№ 7, 9 11 та 11а позивачем не
вказано як саме це порушує його права та не надано суду доказів незаконності
приватизації.

Вимога
про офіційне повернення позивачу водопроводу, колодязю та земельної ділянки,
станом на певний час, не відноситься до компетенції суду.

Вимога про визнання недійсними та відміну документів БТІ, повернення
позивачу його майна також не може бути судом задоволена, тому що матеріали
справи свідчать про те що майно позивача належить йому на підставі нотаріально
посвідчених документів.

Щодо
вимоги про визнання недійсними документів БТІ та повернення позивачу 2/3 колодязя суд
вважає, що ця вимога також спростовується матеріалами   справи,
документами   позивача  про
право   власності,   якими

3

встановлено його
право власності на чітко визначене майно. Доказів перешкоджання здійснення ним
права власності суду не надано.

Вимога про зобов'язання Долинської міської ради відновити межі садиб не
підлягає задоволенню з огляду на те, що позивачем та його представниками не
доведено порушення меж садиб.

Вимога про зобов'язання головного архітектора Долинського БТІ внести в
технічний паспорт колодязь та водопровід також спростовується матеріалами
справи, відповідно до яких визначено майно позивача.

Вимоги щодо притягнення до відповідальності посадових осіб за реєстрацію
без згоди позивача також не підлягають задоволенню так як позивачем та його
представниками не доведено наявність шкоди, та через те, що позивачем не
вказано якими саме посадовими особами здійснена ця реєстрація і ці особи не є
учасниками процесу.

Вимога про внесення змін до нотаріальних документів також задоволенню не
підлягає, оскільки внесення змін до нотаріально посвідчених документів не
відноситься до компетенції суду.

Вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди взагалі жодним
чином, крім посилання на них в заяві, суду не доведені, а тому і задоволенню не
підлягають.

Таким чином, вимоги позивача, які були предметом розгляду справи по суті
задоволенню не підлягають, оскільки позивачем та його представниками не надано
суду достатньо безспірних та достовірних доказів щодо порушення його права
власності. Решта вимог позивача не відноситься до компетенції суду або для їх
вирішення встановлений певний порядок, якого позивач не дотримав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 355, 356, 364 ЦК України, ст.ст. 208, 213-215 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5про визнання права власності, відшкодування матеріальної та моральної
шкоди відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції.