УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
квітня 2007 року                                                                                            м
.Ужгород

Колегія судців
палати з цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської   області   в

складі:

Головуючого -
Дроботі В.В.,

суддів Власова CO., Ігнаткжа Б.Ю.,
прп секретарі  Карбованець М .В., з
участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_3, представника відповідача
ОСОБА_2, розглянула  у відкритому
судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою
позивачки ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 06 грудня 2006
року ,-

встановила:

ОСОБА_1 пред"явила до управління освіти Мукачівського міськвиконкому
позов про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

Позивачка зазначала, що вчителем біології
загальноосвітньої школи №13 м.Мукачево вона працювала з серпня 2001 року.
Наказом відповідача № 899-к від 22 серпня 2006 року її було звільнено з роботи
по п.1 ст.40 КЗпП України у зв"язку із скороченням чисельності
педагогічних працівників. Посилаючись на те, що відповідач при звільненні не
врахував її переважне право на залишення на роботі, зокрема більш високу
кваліфікацію, ніж у іншого працівника, та загальний стаж педагогічної роботи,
позивачка просила задовольнити її вимоги.

Рішенням суду у
позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення скасувати
і ухвалити нове, яким задовольнити її вимоги. Вказує на те, що її звільнення
проведено без належної згоди профспілкового комітету, членом якого вона є, та
без врахування переважного права на залишення на роботі.

Колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої
інстанції правильно встановлені слідуючи обставини.

У загальноосвітній школі І-ІП ступенів №13 у м.Мукачево,
де працювала вчителем біології позивачка, відбулося скорочення чисельності
педагогічних працівників.

Зазначена обставина стверджена рішенням Мукачівського
міськвиконкому №101 від 25 травня 2006 року, листом ЗОШ №13 від 22 серпня 2006
року, наказом управління освіти Мукачівського міськвиконкому № 899-к від 22
серпня 2006 року і позивачкою по суті не оспорюється.

Як адміністрація відповідача, так і профспілковий комітет ЗОШ №13 повинні
були зробити висновок хто з двох вчителів біології цієї школи: позивачка або
ОСОБА_4 має переважне право на залишення на роботі.

Відповідно до вимог ч.І ст.42 Кодексу законів про працю України при
скороченні чисельності працівників у зв"язку із змінами в організації
праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш   високою кваліфікацією і продуктивністю
праці.

Справа №22-227/07

Відповідач
врахував, що ОСОБА_4 має більш . високу кваліфікацію та продуктивність праці
аніж позивачка, оскільки є пошукачем-наукового ступеню одного,з ВУЗів, склала
кандидатський мінімум, працює над кандидатською дисертацією, приймала активну участь
у науково - практичних конференціях як особисто, так і в якості наставника
учнівської молоді.

Зазначені обставини давали відповідачу право залишити її на роботі, а
трудовий договір за п.1 ст.40 КЗпП України розірвати саме з позивачкою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Доводи її скарги
до уваги прийнятті бути не можуть.

Під час знаходження даної справи в провадженні апеляційного суду
профспілкова організація ЗОШ №13 м.Мукачево в порядку ст.43 КЗпП України
усунула наявні недоліки попереднього розгляду питання щодо дачі згоди на
звільнення позивачки.

Як зазначено вище, позивачка мала меншу кваліфікацію та продуктивність
праці аніж інший вчитель біології, тому вона підлягала вивільненню.

Керуючись
ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 відхилити. Рішення
Мукачівського міськрайонного суду від 6 грудня 2006 року залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців
шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.