Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 серпня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 4
квітня 2007 року  задоволено позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та визнання права власності на ½ частину квартири, визнання
недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_2 та визнання права власності на ½ частину квартири; також задоволено
частково зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21
серпня 2007 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову
ОСОБА_1. про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_2та визнання
права власності на ½ частину цієї квартири скасоване та постановлене в цій частині нове рішення
про відмову в задоволенні таких позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись
на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що скасовуючи
частково рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1. про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_2та визнання
права власності на ½ частину цієї квартири, апеляційний суд виходив із того, що зазначена
квартира була придбана ОСОБА_2 23 листопада 2000 року під час роздільного
проживання з ОСОБА_1 після фактичного припинення їх шлюбних стосунків, за її
власні кошти, тому така квартира була ОСОБА_1особистою власністю і згода
ОСОБА_1. на відчуження квартири при укладенні договору дарування була не
обов'язкова.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного рішення також не
дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом            ОСОБА_1. до ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання
права власності на ½ частину квартири, визнання недійсним договору дарування квартири та
визнання права власності на ½ частину квартири й за зустрічним позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2. про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1. на
рішення Апеляційного суду Запорізької області від 21 серпня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін