У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

15 жовтня 2007 року                                                                                        м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України      в складі:

Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М.,  Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в майні, за
касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення апеляційного суду Чернівецької області від
17 січня 2007 року,

в  с  т  а
н  о  в
и  л  а :

У січні 2005
року ОСОБА_1. звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності на частку в майні, яке є об'єктом спільної сумісної власності та
поділ спадкового майна, посилаючись на те, що після смерті її чоловіка ОСОБА_3,
відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1. Спадкоємцями за
законом є вона та відповідач, як син покійного чоловіка від першого шлюбу.
Позивачка вважає, що частка відповідача у спірній квартирі є незначною та просила
суд визнати за нею право власності на ½ частину квартири, як на частку в спільній сумісній
власності та виключити її зі складу майна, що підлягає поділу між спадкоємцями
ОСОБА_3, визнати за нею право власності на ¼ частину квартири як спадкоємиці
після смерті чоловіка з дня відкриття спадщини, визнати за ОСОБА_2. право
власності на ¼ частину
квартири як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_3 і стягнувши з неї на
користь відповідача вартість його частки у спадковому майні в грошовому
вигляді.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2006 року позов задоволено.

Рішенням
апеляційного суду Чернівецької області від 17 січня 2007 року рішення
Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2006 року
скасовано. В позові ОСОБА_1. до ОСОБА_2 відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення апеляційного суду Чернівецької області від 17 січня 2007 року та залишити в
силі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2006
року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне
застосування судом норм матеріального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1. не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,

у  х  в
а  л  и
л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 17 січня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Левченко Є.Ф.

Лихута
Л.М.

Охрімчук
Л.М.