Справа
№ 22-Ц-497.
Доповідач-Суханова Є.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

8 лютого 2007 року колегія
судців судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого-Юровської Г.В.,

суддів-Суханової Є.М., Данілова О.М.,

при секретарі- Якимець Ю.В.,

розглянула матеріали з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Володарського районного суду від 6
листопада 2006 року у
справі за позовом    Національної    страхової
компанії  „Оранта"   до
ОСОБА_1,    товариства   з
обмеженою    відповідальністю    „Тракер",    AT „Українсько-пожежна
страхова компанія" про стягнення грошового відшкодування.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Володарського районного суду від 6 листопада 2006 року було
задоволено позов позивача.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського відділення HACK
„Оранта" суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 8123 грн.04 коп.  за пошкоджений з його вини автомобіль, а
також стягнути з ОСОБА_1 сплачені позивачем судові витрати по сплаті державного
мита в сумі 81 грн. 23 коп., витрати на
інформаційне-технічне забезпечення в сумі 30
грн., а всього 8234 грн.27
коп.

Не погодившись з висновками, наведеними в рішенні суду,
апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким змінити розмір відшкодування збитків до 4602 грн.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Суд, на підставі зібраних по справі доказах встановив
правовідносини сторін та застосував законодавство, яке їх регламентує.

Судом було встановлено, що на перехресті вул. Гречка,30
м. Києва 28 січня 2005 року сталась дорожньо-транспортна пригода-зіткнення двох
автомобілів ВАЗ-2104 держ. реєстраційний номер НОМЕР_1. що належить
підприємству „Інтер-Медіа" під керівництвом водія ОСОБА_2 та автомобілем
„Богдан" А 091 держ. реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3.під керуванням
водія ОСОБА_1. Внаслідок ДТП автомобілю ВАЗ 2104 була завдана шкода, розмір якої, згідно кошторису та акту
огляду пошкодженого автомобіля становить 8123
грн.04 коп. Автомобіль ВАЗ- 2104 був застрахований в Харківському
відділенні HACK „Оранта" на випадок пошкодження внаслідок ДТП
(договір про добровільне страхування засобів транспорту від 05.05.2004 року, HACK
„Оранта" виплатила підприємству „Інтер-медіа" страхове відшкодування
в розмірі 8123 грн.04 коп. Згідно з довідкою відділу ДАІ Подільського РУ ГУ МВС
України в м. Києві та постанови Подільського районного суду м. Києва від
04.03.2005 року, дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення
водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 12.3.,13.1 Правил дорожнього руху України.

Так як позивачем було сплачено страхове відшкодування за
майновим страхуванням, йому переходить в межах цієї суми, право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тому позивач просив стягнути з
ОСОБА_1 на користь Харківського відділення HACK „Оранта",
суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 8123 грн. 04 коп. за
пошкоджений з його вини автомобіль, а також стягнути з відповідача витрати по
сплаті державного мита в розмірі 81
грн.23 коп. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. а всього 8234 грн. 27 коп.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) користується цим засобом.
Такіж вимоги містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від
27.03.1992 року № 6 з послідуючими змінами „Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" п.4 абзац вказує, що
під володільцем джерела підвищеной небезпеки розуміється юридична особа або
громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі
права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з
інших підстав.

Апелянт не заперечуючи проти процесуальних та
матеріальних висновків суду, вважає, що суд неправильно вирахував збитки,  які було заподіяні його діями позивачу.

Колегія суддів не встановила доказів, які б спростовували
висновки суду про загальну суму збитків, заподіяних діями відповідача. В своїх
висновках, щодо суми збитків, суд керувався висновками експертів, кошторисом та
іншими доказами, які апелянт не зміг спростувати, у зв"язку з чим, колегія
суддів не встановила підстав для скасування рішення суду або його зміни, а тому
апеляційна скарга не обгрунтована та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 293,294, 308,314,316 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Володарського районного суду від 6 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала  набирає  законної
сили з моменту  проголошення  та
може бути оскаржена до Верховного Суду України.