суд   міста    Севастополя
Справа  №  22ц-246/2007   р.                                         Головуючий
інстанції     Дудкіна
Категорія   36       Доповідач  апеляційної
інстанції     Володіна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                УКРАЇНИ

22     березня              2007     року             колегія     судової
палати     з

цивільних
справ  апеляційного  суду
міста  Севастополя     в
складі:

головуючого                          -  Куцеконя   І.П.

суддів                         -   Володіної  Л.В.,   Сундукова  В.М.

при
секретарі    -  Кравченко     О.С.

розглянувши       у
відкритому       судовому                            засіданні       в

м.           Севастополі               апеляційну               скаргу             ОСОБА_1 на рішення місцевого суду
Ленінського району міста Севастополя від 05
грудня 2006 року, по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про  стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з

вказаним позовом і просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на

утримання
неповнолітнього        сина        ОСОБА_3,    ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400
гривень щомісячно з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення
дитиною повноліття. Вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем проживають
роздільно, дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну  допомогу
їй  надає  не
регулярно.

Рішенням
місцевого суду Ленінського району міста Севастополя від 05 грудня 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Херсон, аліменти на користь

ОСОБА_1                                                      на
утримання    сина    ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 200
гривень щомісячно до повноліття  дитини,
починаючи  утримання   з  28   серпня   2006  року.

Судом  вирішено
питання  про  судові
витрати.

Не погодившись з
рішенням суду позивачка подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду
змінити, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 у розмірі 418 гривень,
мотивуючи тим, що відповідач надав суду зведення   про
доходи,   які   не
відповідають   дійсності.

Заслухавши              доповідь              судді-доповідача,                      дослідивши

матеріали справи, обговоривши
доводи скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи
рішення суд виходив з того, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у
твердій грошовій сумі у розмірі 200   гривень.

З такими
висновками суду судова колегія погодитися не може.

Відповідно до вимог
ст. 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дитину  до  досягнення
їй  повноліття.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на
дитину, визначається  судом.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), дитина проживає
з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу  на
утримання  сина   відповідач
надає  нерегулярно.

При визначенні
розміру аліментів, суд першої інстанції не врахував, що підстав для визначення
розміру аліментів у твердій грошовій
сумі,   у  відповідності
до  ч.1   ст.   184
СК  України,   немає.

Враховуючи
висловлене, те, що відповідач працює, має декілька міст роботи і отримує доход
з декількох джерел, інших аліментних платежів не має, судова колегія вважає
можливим, виходячи з інтересів дитини, змінити рішення суду у частині
визначення розміру аліментів, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти,
відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, у
розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку на утримання їх сина
ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись
ст.   ст.   303-315   ЦПК
України,   судова   колегія

ВИРІШИЛА      :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити  частково.

Рішення
місцевого суду Ленінського району міста Севастополя від 05 грудня 2006 року змінити у
частині визначення розміру  аліментів.

Стягнути з
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Херсон, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% пожиточного
мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, понинаючи з 28
серпня  2006
року.

У  іншої  частині
рішення  суду  залишити
без  змін.

Рішення набирає законної чинності з
моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання законної   сили.