РІШЕННЯ

2-74/07

ІМЕНЕМ                                    УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року Новоазовський районний суд Донецької
області в складі судді:
Бельченко Л.А при секретарі-Андріановій Т.1. з уч.адвоката-
ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до
ОСОБА_3, Сєдовської сільради про захист прав землекористувачів,

вста  новив:

08.11.2006 року ОСОБА_1, ОСОБА_5та ОСОБА_2звернулись
до суду з зазначеним позовом, посилаючись нате, що їх матері, ОСОБА_7, що
вмерла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі державного акту про право приватної власності
на землю від 13.12.1999 року належала земельна ділянка , що розташована в АДРЕСА_1. Відповідач є власником земельної ділянки, розташованої
вАДРЕСА_2

Скориставшись
відсутністю межових знаків, між земельними ділянками, відповідач встановила
огорожу, захопив частину їх земельної ділянки. Ця обставина, як зазначив
позивач, ОСОБА_1, що діє від свого імені та за дорученням інших позивачів,
підтверджується актом обстеження земельних ділянок ОСОБА_7 та ОСОБА_3від
06.09.2004 року, висновками будівельно-технічної експертизи від 12.05.2006
року. Тому просив зобов*язати відповідача демонтувати огорожу до поновлення
дійсної межі між їх земельними ділянками та встановити огорожу на дійсний межі
відповідно до державних актів.

В процесі розгляду справи позивачі уточнили та доповнили
позовні вимоги, пред*явив позов до Сєдовської сільради , зазначили, що
22.11.2006 року сільрада прийняла Рішення
за заяві відповідача, ОСОБА_3, про скасування акту обстеження від 06.09.2004
року і визнання недійсною довідки-конфігурації. Так як це рішення постановлено
за межами компетенції. сільради, вони просили визнати його недійсним та
зобов*язати сільраду поновити межу між їх з відповідачем земельними ділянками.
Просили також стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

05.02.2007 року ОСОБА_5відмовився від позовних вимог,

зазначивши ,що не має претензій до відповідача з цього
приводу. Просив закрити

провадження по справі за його
позовом. Ухвалою суду від 05.02.2007 року провадження у

справі за позовом зазначеного позивача закрито на
підставі ст. 205 ч.1 п.3 ЦПК України.

Відповідач позовні вимоги не
визнав.

У судовому засіданні представник
відповідача зазначив, що відповідач на підставі державного акту є власником земельної ділянки за вищевказаною адресою.
Фактичні межі земельної ділянки відповідають межам, відображеним в
державному акті. Позивачі не є власниками земельної ділянки. Вважають, що
інтересів позивачів не порушено, просили відмовити у позові.

Представник відповідачів Сєдовської
сільради позовні вимоги не визнав, зазначаючи, що межі земельної ділянки
відповідача цілком відповідають межам, зазначеним
в державному акті про право власності на земельну ділянку останньої. Вважає, що
при складанні державного акту на ім*я ОСОБА_7 була допущена помилка. Рішення

2

від 22.11.2006 року сільрадою прийнято в межах компетенції, тому просив
відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухав сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що
позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що власником
земельної ділянки розміром 0.1715 га в межах згідно з планом
, розташованої в АДРЕСА_1, є
ОСОБА_7,що підтверджується копією державного акту на а.с. 6, довідкою про зміну
міліцейського номеру житлового будинку.

Власником земельної
ділянки розміром 0.1695 га в межах згідно з планом, розташованої
в АДРЕСА_2 , є ОСОБА_3.( а.с.
41).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 вмерла ( а.с. 12) .Після її смерті
спадщину на житловий АДРЕСА_1 оформили позивачі, отримав свідоцтво про право
власності на спадщину за заповітом (а.с. 14, 16,17).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися в порядку,
визначеному ЦПК, до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 106 Земельного кодексу України
власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної
ділянки встановленню межових знаків, якщо вони вони перемістились.

Відповідно до ч.1 ст. 125
Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право
власності чи право постійного користування земельною ділянкою та її
державної реєстрації.

Відповідно до ч.1
ст. 126 цього ж кодексу такими документами є державні акти.

Судом
встановлено, що позивачі по справі правовстановлювальних документів на земельну
ділянку не мають.

З огляду на наведене суд вважає, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2не вправі вимагати усунення порушення прав землекористувачів до належного оформлення своїх спадкових справ на
земельну ділянку після смерті ОСОБА_7

Адже судом
встановлено, що після смерті останньої визначено три спадкоємці. ОСОБА_5відмовився
від позову, зазначаючи, що претензій до відповідача не має. Натомість, межі
земельної ділянки між спадкоємцями та їх розташування
не визначено. Не визначено й те, хто зі спадкоємців буде мати суміжну межу
з відповідачем.

Суд вважає,
що позовні вимоги щодо визнання недійсним Рішення Сєловської сільради
від 22.11.2006 року задоволенню не підлягають, т. я. зазначене рішення
відповідачем прийнято в межах його компетенції.

Вимоги позивачів щодо зобов*язання
сільради поновити межу між їх земельною ділянкою та відповідача задоволенню не
підлягають з вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 10,11,58,60,
209,213-215 ЦПК України, ст. ст. 125, 126,106ч. 1, Земельного кодексу України ,
суд-

ВИРІШИВ.

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2в позові
до ОСОБА_3, Сєдовської сільради про захист прав землекористувачів.

3

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається
протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження рішення.