Справа №
Головуючий у першій інстанції Добров П.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня
2007 року                                                           м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
Короткова В.Д.

суддів Михайлова В.О.,  Гончаренко В.М.

при
секретарі Таратіної О.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  Красносільської сільської ради
Комінтернівського району Одеської області,
про визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за
законом,  про визнання недійсними
договорів дарування,  про визнання
недійсним державного акту про право приватної власності на землю,  про встановлення факту прийнятгя
спадщини,  про визнання права власності
на частку домоволодіння,  про
встановлення порядку користування земельною ділянкою,  та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та Красносільської сільської ради Комінтернівського району
Одеської області,  про усунення перешкод
у праві власності,  про виселення та
зняття з реєстрації,  про визнання втрати
права користування житловим приміщенням за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 листопада 2006
року,

встановила:

В
вересні 2001 року ОСОБА_1
звернувся до суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те,  що він є спадкоємцем
першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_7,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті батька
він фактично прийняв спадщину шляхом фактичного вступу до володіння та
управління спадковим майном - часткою жилого будинку по АДРЕСА_1. Однак дружина
спадкодавця - ОСОБА_8 отримала свідоцтво про право власності в порядку
спадкування на жилий будинок та провела його відчуження ОСОБА_2 за договорами
дарування від 2 квітня 1999 року та 13 грудня 2000 року. Після звернення
ОСОБА_1 с позовом
до суду ОСОБА_2 отримала Державний акт на право приватної власності на земельну
ділянку,  на який розташований будинок.
Після уточнення позовних вимог позивач просив визнати недійсним свідоцтво про
право власності на спадщину за законом на ½ частку будинку,  визнати недійсними договори дарування та
Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку,  встановити факт прийнятгя спадщини,  визнати за ним право власності на ½ частку
домоволодіння та визнати за ним право користування ½ часткою земельної ділянки.

Відповідачка
ОСОБА_2 позов не визнала та завернулася с
зустрічним позовом,  посилаючись на
те,  що вона є належним власником будинку
та земельної ділянки,  а відповідачі за
зустрічним позовом проживають в будинку без правових підстав. Тому просила виселити
їх та зняти з реєстрації.

Справа
розглядалася судами неодноразово. Останнім рішенням Комінтернівського районного
суду Одеської області від 21 листопада 2006 року,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 14 березня 2007 року,
позов задоволено,  в задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

2

В
апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду та направити справу
на новий розгляд в зв'язку з тим,  що суд
не залучив її до участі у справі як спадкоємця і вирішив питання про її права
та обов'язки.

Заслухавши
доповідача,  доводи апеляційної скарги та
заперечень на неї,  перевіривши матеріали
справи,  законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог і доводів апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно
до  ст.308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1 та
відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2,
районний суд виходив з того,  що
спадкоємцями,  які прийняли спадщину
після смерті ОСОБА_7 відповідно до вимог
ст. 549 ЦК України
(в редакції 1963 року) є його дружина ОСОБА_8 та син ОСОБА_1

При
розгляді справи суд першої інстанції врахував,
що ОСОБА_6 після смерті свого батька ОСОБА_7,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  у встановленому законом порядку спадщину не
прийняла,  про розгляд справи їй було
відомо,  що підтверджується її заявою до
суду (а.с. 107),  з заявою про
продовження строку на прийняття спадщини до суду вона не зверталася. Вказаним
обставинам суд надав належну оцінку в своєму рішенні.

Після
смерті під час розгляду справи своєї матері ОСОБА_8- відповідачки по
справі,  ОСОБА_6 відмовилася від спадщини
на користь ОСОБА_2,  що підтверджується
її заявою (а.с. 322). Тому вона не залучалася судом до участі в справі в якості
правонаступника.

Колегія
суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає,  що судом не були порушені права ОСОБА_6,  як спадкоємця.

З ухвали
апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2006 року,  якою рішення суду першої інстанції залишено
без змін,  вбачається,  що вказані обставини також були предметом
дослідження суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2
(а.с.363-365).

Колегія
суддів вважає,  що доводи апеляційної
скарги не спростовують правильних висновків суду,  судове рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права,  а
тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись  ст.
ст.218,  307 ч.1 п.1,  308,
314 ч.1 п.1,  318 ЦПК
України,  колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_6   відхилити.

Рішення
Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 листопада 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.