РАЙОННИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
Справа №2-265/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

(повний текст)

05 лютого 2007
року Ленінський районний суд М.Севастополя в складі:

головуючого
судді - Проценко О.І.,

при секретарях -
Дерепаско Л.В., Приходьмо К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Севастополі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Управління кооперативної
торгівлі і ринків Кримпотребсоюзу про відшкодування матеріального збитку і
моральної шкоди, заподіяних у результаті дорожньо-транспортної події, 3-тя
особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет позову ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Севастопольського міського и ринкового торгу
управління „Кримкоопринторг" Кримпотребсоюзу про відшкодування збитку,
заподіяного пошкодженням транспортного засобу в результаті
дорожньо-транспортної події, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 та відбулася з вини
3-ої, особи, яка перебуває з відповідачем у трудових стосунках. У позові просив
стягнути з відповідача суму у розмірі 1 611 грн. в рахунок відшкодування
матеріального збитку, витрати по оплаті проведення експертизи у розмірі 234
грн., держмита у розмірі 59,50 грн., а також 1 600 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди та 350 грн. витрати, пов'язані з наданням правової допомоги.

Ухвалою суду від 05.12.2006 року судом проведена заміна первинного
відповідача на Управління кооперативної торгівлі і ринків Кримпотребсоюзу, у
зв'язку з тим, що Севастопольський міський и ринковий торг управління
„Кримкоопринторг" Кримпотребсоюзу не є юридичною особою і є структурним
підрозділом Управління кооперативної торгівлі і ринків Кримпотребсоюзу, саме
яке й несе відповідальність за обов'язками філій та структурних підрозділів.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні
вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні у повному обсязі, свої вимоги
мотивували тим, що з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем, належним на праві
власності відповідачу, відбулася дорожньо-транспортна подія у результаті якої,
автомобілю позивача була заподіяна матеріальна шкода у зазначеному вище
розмірі, вимоги щодо стягнення моральної шкоди позивач обґрунтовував тим, що
його автомобіль був новим, він придбав його на початку літа, тобто на час його
пошкодження у результаті ДТП, він користувався ним тільки два місяці, а тому
пошкодження автомобілю спричинило йому дуже великі страждання та хвилювання,
крім того, протягом ремонту автомобіля він не міг ним користуватися, у
результаті чого був порушений його звичайний уклад життя, деякий час він просто
боявся сідати за руль, до того ж, з моменту ДТП пройшло багато часу, протягом
якого відповідач відмовлявся від виконання зобов'язань по відшкодуванню
заподіяної його працівником шкоди.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у
повному обсязі, не спростовуючи самого факту ДТП та того, що відповідач дійсно
є власником автомобілю, який був учасником події, заперечував проти того, що
пошкодження автомобілю позивача відбулося у результаті винних дій 3-ої особи по
справі - ОСОБА_2, пояснював, що по-перше, автомобіль відповідача не рухався, а
стояв на місці, коли позивач продовжуючи рух упевнений у безпеці свого маневру
зачепив автомобіль відповідача, у зв'язку

з чим, у спричиненні шкоди винний
сам позивач, по-друге, вважав, що працівником відповідача не були порушені привила дорожнього руху,
у частині проїзду під знак „рух вантажного транспорту заборонено", тому що
відповідно до наказу керівника підприємства водіям дозволялося проїжджати на
ІНФОРМАЦІЯ_2 незважаючи
на знак заборони. У зв'язку з викладеним, просив у задоволенні позову відмовити
у повному обсязі у з його необґрунтованістю.

3-тя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору -ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним
чином, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його
відсутність, раніше у судовому засіданні позовні вимоги не визнавав,
погоджувався з позицією представника відповідача, своєї провини у ДТП не визнавав,
вважав, що діяв правомірно правил дорожнього руху не порушував.

Вислухавши думку
сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, свідчення свідків,
допитаних у судовому засіданні та оглянувши у судовому засіданні матеріали
адміністративної справи № , суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим
частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
частини 1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають
доказуванню.

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15-40 год.
на вулиці ІНФОРМАЦІЯ_3 відбулася дорожньо-транспортна подія за участю водіїв
ОСОБА_1 - позивача по справі, який є власником та управляв автомобілем
„Мазда" - 6НВ держ.номерний знак НОМЕР_1(арк.с.58) та ОСОБА_2 - третьою
особою по справі, який знаходився у трудових стосунках Севкоопринторг, що
підтверджується наказом (арк.с.61-62) та управляв автомобілем «ЗИЛ», держ.номерний знак
НОМЕР_2, на підставі путнього листку (арк.с.64), що також підтверджується
довідкою про ДТП (арк.с.6).
Встановлено, що в результаті ДТП автомобілю позивача спричинені механічні
пошкодження, сума матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля
„Мазда" - 6НВ держ.номерний знак НОМЕР_1, згідно акту товарознавського
дослідження НОМЕР_3 складає 1 611 грн. (арк.с.18), позивач на час розгляду
справи зробив ремонт автомобілю за власні кошти, загальна сума якого перевищує
суму зазначену у висновку спеціаліста (арк.с), проте у судовому засіданні
наполягав на стягненні з відповідача суми відповідно до оцінці, тобто 1 611
грн.

Згідно зі
ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Оскільки провина
у порушенні ПДД міститься у діях водія ОСОБА_2, які призвели до спричинення
позивачу шкоди, вказані висновки викладені у постанові Ленінського районного
суду М.Севастополя від 18.11.2005 року, яка на час розгляду справи набрала
законної сили та не скасована і відповідно до якої ОСОБА_2 припустив порушення
вимог п.13.4 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст.124 КпАП
України, а також у зв'язку з тим, що вказаний водій знаходився в трудових
відносинах і управляв у момент ДТП автомобілем, що знаходився у власності
відповідача Управління кооперативної торгівлі і ринків Кримпотребсоюзу, сума
матеріального збитку у розмірі 1 611 грн. підлягає відшкодуванню з вказаного
відповідача, який не позбавлений можливості заявляти вимоги до 3-ї особи
ОСОБА_2 в порядку регресних вимог до винної особи.

Посилання
представника відповідача на ті обставини, що водієм не були порушені правила
дорожнього руху, тому, що відповідно до наказу керівника підприємства усім
транспортним засобам підприємства дозволяється незважаючи на знак „проїзд
вантажного транспорту заборонено" проїжджати на ІНФОРМАЦІЯ_2, суд не може прийняти
до уваги та покласти у основу рішення суду з тих, підстав, що дія Правил
дорожнього руху України розповсюджується на усю територію України, для усіх
видів транспорту, до того ж наказ на який посилався представник позивача з ДДІ
М.Севастополя не погоджувався, а тому немає ніякої правової підстави для
невиконання водієм відповідача встановлених правил, крім того на думку суду,
висновки викладені у постанові суду від 18.11.2005 року відповідають фактичним
обставинам справи, підтверджуються іншими доказами, зібраними при розгляді
адміністративної справи, зокрема схемою ДТП, поясненнями учасників ДТП та
свідків, а тому вимоги позову у частині відшкодування матеріальної шкоди є
обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Вимоги позивача ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди суд також
знаходить обґрунтованими, але частково, враховуючи, що сам факт пошкодження

майна, що належить йому, безперечно заподіяв шкоду його
інтересам і викликав моральні переживання, життєві незручності, проте на погляд
суду, дані вимоги позивачем завищені, оскільки не забезпечені доказами в
повному обсязі, а тому підлягають частковому задоволенню у розмірі 700 грн. Визначаючи
розмір відшкодування на вимоги немайнового характеру, суд виходить з вимог
ст.1167 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.84,88 ЦПК України відшкодуванню на користь позивача
підлягають також судові витрати в сумі 645,50 грн., що складаються з оплати
державного мита в сумі 59,50 грн. (арк.с.1), вартості автотоварознавського
дослідження - 234 грн. (арк.с.83-85) та витрат по оплаті послуг адвоката у сумі
350 грн., що підтверджується книгою обліку доходів, яка була оглянута у
судовому засіданні та копія листів якої долучена до матеріалів справи.

На   підставі   ст.ст.1187,1167   ЦК   України,   керуючись
ст.ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до Управління кооперативної торгівлі і ринків Кримпотребсоюзу,  3-тя особа,
яка не заявляє самостійні вимоги на предмет позову ОСОБА_2 про
відшкодування матеріального збитку і моральної
шкоди,  заподіяних у
результаті  дорожньо-транспортної  події задовольнити частково.

Стягнути з Управління кооперативної торгівлі і ринків
Кримпотребсоюзу на користь ОСОБА_1у відшкодування матеріального збитку суму у
розмірі 1 611 грн., у відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 700 грн., у
відшкодування витрат на проведення експертизи 234 грн., судовий збір у сумі
59,50 грн., витрати на оплату правової допомоги у розмірі 350 грн., всього
стягнути 2 954,50 грн.

У іншій частині
позовних вимог про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з Управління кооперативної торгівлі і ринків
Кримпотребсоюзу витрати на інформаційно-технічне забезпечення судової діяльності
у сумі 30 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
міста Севастополя через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.