Справа № 2-504/2007
Н Е М    У К Р А Ї Н И
22 листопада 2007 року Рокитнянський
районний суд Київськоі області в складі:
головуючого судді            - Литвина О.В.,
при секретарі                     - Киричок В.В.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт.Рокитне  справу
за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2
про усунення перешкод у
користуванні заїздом та подвір»ям,
Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те,
що  вона являється власником АДРЕСА_1.
Зазначає, що відповідач, яка є власником сусідньої квартири, створює перешкоди
у користуванні заїздом та подвір»ям, наполягаючи на існуванні огорожі, яку
поставив попередній власник її вкартири, розділивши таким чином подвір»я.
Вказані обствини  стоврюють їй і її сім»ї
незручності в щоденному користуванні житлом та вирішенні побутових проблем.
Просить зобов»язати відповідача усунути перешкоду в користуванні
подвір»ям, зобов»язавши останню прийняти огорожу на подвір»ї та замок на
воротах при в»їзді на спільне подвір»я.
В судовому засіданні позивач позов підтримала за викладених в ньому
обставин та пояснила, що рішенням Рокитнянської селищної ради їй передана у
приватну власність земельна ділянка розміром 0.03 га для обслуговування  своєї квартири, проте  ця земельна ділянка їй не передавалася.
Державного акту на право приватної власності на останню вона не отримувала.
Земельна ділянка, що знаходиться біля її з відповідачем квартир, є землею
загального користування. Наявність металевої огорожі (сітки) та замка на
воротах перешкоджають їй проїхати до своєї квартири і вони змушені
користуватися вузьким проходом.
Просила позов задольнити.
Представник позивача позов підтримав і також просив його
Відповідач позов не визнала та пояснила, що попередній власник
квартири поставив огорожу, яка заважає позивачу. Проте вона не заперечує проти
проїзду великими автомобілями через своє подвір»я, а легковими автомобілями
вони можуть проїхати  проїздом між її
земельною ділянкою  та земельною ділянкою
ОСОБА_3 по землі загального користування. Замок на воротах вона дійсно повісила
після сварок, які виникли між нею та позивачем. Зазначила, що вона таким чином
не чинила перешкод в проїзді до своєї квартири позивачу, а земельна ділянка,
яка огорожена, має залишитися у її користуванні, оскільки позивач самовільно
збудувала гараж та реконструювала сарай. Вона не заперечуватиме проїзду
великими автомобілями повз її квартиру, а легковими автомобілями позивач має
їздити поза сараями.
У задоволенні позову просила відмовити.
Заслухавши сторін, предстанвика позивача, свідків, дослідивши
письмові матеріали справи, суд знаходить вимоги позову обгрнутованими і таким,
що підлягають  задоволенню з наступних
В судовому засіданні
встановлено, що відповідач являється власником АДРЕСА_1, тоді як відповідач є
власником квартири № 2 в цьому ж будинку. Біля вказаного будинку і зокрема з
зовнішньої сторони квартир сторін спору, а точніше з боку під»їздів до цих
квартир,  знаходиться земельна ділянка,
яка на час розгляду спору є землею загального користування, незважаючи на
наявність рішень Рокитнянської селищної ради про передачу у приватну власність
певних її частин сторонам спору та власникам інших квартир цього будинку. В
користування сторонам спору  вказана
земельна ділянка також не передавалася. В натурі на місцевості земельні ділянки
сторонам спору не виділялися, технічна документація на передачу їх сторонам у
приватну власність не розроблялася, державних актів на право приватної
власності на землю вони не отримували. Поряд з цим, як встановлено у судовому
засіданні з пояснень обох сторін спору, позивач не може належним чином користуватися
земельною ділянкою, що прилягає до її квартири та квартири відповідача, в тому
числі з правом безперешкодного проїзду по ній, проходу до своєї квартири, що
створює їй певні незручності і що обумовлено наявністю воріт та огорожі, які у
своїй сукупності  обмежують доступ до
земельної ділянки, що прилягає до квартири відповідача. До подачі позову до
суду відповідач  закривала ворота на
замок. Добровільно зняти огорожу відповідач відмовляється, вважаючи своїм право
на огорожену земельну ділянку.
Сторони зверталися за
вирішенням спору до Рокитнянської селищної ради, проте спір вирішеним не був.
Відповідно до ст.. 42
Земельного Кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки,  а також
належні до них будівлі,  споруди та прибудинкові
території   державної   або
комунальної  власності,  надаються
в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які
здійснюють управління цими будинками. У
разі  приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися
безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок    використання   земельних
ділянок,   на   яких розташовані багатоквартирні жилі
будинки,  а також належні до  них будівлі,
споруди   та   прибудинкові   території,
визначається співвласниками.
вбачається зі встановлених обставин справи, сторони пору не можуть добровільно
дійти згоди про порядок використання прилеглої до їх квартир земельної ділянки
і  внаслідок наявності огорожі на
земельній ділянці, що прилягає до квартири відповідача  позивач належним чином користуватися цією
земельною ділянкою з метою під»їзду, проходу до своєї квартири і що порушує її  рівне з відповідачем право користування
вказаною земельною ділянкою. Відповідно
таке порушення її прав підлягає захисту та поновленню шляхом
зобов»язання відповідача прийняти металеву
огорожу (сітку) зі сторони квартири позивача та зобов»язання не
закривати на замок ворота, що закривають прохід (проїзд) до  прибудинкової території (ділянки загального
У відповідності до ст.88
ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним
судові витрати по оплаті  ІТЗ розгляду
справи в сумі 30-00 грн. Від сплати судового збору  позивача звільнити на підставі п.18 ст.4
Декрету КМ України «Про державне мито» та стягнути останній на користь держави
Керуючись Правилами  користування
приміщеннями жилих будинків  і
прибудинковими територіями, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України
17.05.2005  N 76, ст. 42, 103
Земельного Кодексу України, ст.ст.
10,  11, 57-60, 88,  212-215
ЦПК України суд, -
ОСОБА_2демонтувати металеву огорожу (сітку ) зі сторони квартири позивача, що
по АДРЕСА_1  та зобов»язати ОСОБА_2 не
закривати на замок ворота, що закривають прохід (проїзд) до прибудинкової
території (ділянки загального користування).
Стягнути з ОСОБА_2 на
користь позивача в рахунок понесених нею судових витрат по оплаті ІТЗ судового
розгляду справи  7-50  грн.
Звільнити позивача від
сплати судового збору та стягнути останній на користь держави з ОСОБА_2 в сумі
Рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя