Справа № 2- 32/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007 року   Теплицький районний суд Вінницької області в
складі: головуючого - судді
Панченка Д.І., при секретарі -   Бабій Р.В.,

за
участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,
його представника ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, комунального підприємства «Редакції районної газети
«Вісті Типличчини» - про спростування відомостей, що порочать ділову репутацію,
честь та гідність та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
комунального підприємства «Редакції районної газети «Вісті Типличчини» - про
спростування відомостей, що порочать ділову репутацію та відшкодування
моральної шкоди, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в газеті «Вісті Типличчини»
НОМЕР_1 було опубліковано статтю під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2», в якій
викладено відомості, що не відповідають дійсності, порочать його честь,
гідність та ділову репутацію, а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_3». В результаті
розповсюдження таких відомостей відповідачем ОСОБА_4 йому заподіяно моральну
шкоду, яку він оцінив в розмірі 1700 гривень. В ході судового засіданні ОСОБА_1
збільшив свої позовні вимоги до ОСОБА_2, подавши суду 02.02.2007 року додаткову
позовну заяву до ОСОБА_2, комунального підприємства «Редакції районної газети
«Вісті Типличчини» - про спростування відомостей, що порочать ділову репутацію,
честь та гідність та відшкодування моральної шкоди, вказавши, що на засіданні
політради ОСОБА_4 сказав: «ІНФОРМАЦІЯ_4»

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої
позовні вимоги просить зобов'язати відповідачів спростувати неправдиві
відомості, які були опубліковані в районній газеті „Вісті Типличчини"
НОМЕР_1 відІНФОРМАЦІЯ_6в статті „ІНФОРМАЦІЯ_1", зокрема: «ІНФОРМАЦІЯ_3»,
які опубліковані у викладі виступу відповідача ОСОБА_2 оскільки ці відомості є
неправдивими, порочать його ділову репутацію, принижують його честь та
гідність. Дана інформація є неправдивою, його дійсно обрали головою Спілки
промисловців та підприємців 02.02.1999 року, і з того часу він виконує
обов'язки голови спілки. Дозвіл на печатку не надавався і печатка в спілці
відсутня. Поширення таких відомостей відповідачем є протиправним, відомості
поширено серед жителів району, у яких на підставі публікації склалась негативна
думка про його діяльність, тому просить спростування опублікувати в

2

районній
газеті. В газеті стисло наведено виклад виступу ОСОБА_2, який також в
присутності членів політичної консультативної ради вказав: «ІНФОРМАЦІЯ_4.»
Вважає, що відповідач ОСОБА_4 не є компетентною особою, яка має вирішувати
питання про направлення фізичної особи на лікування в медичний заклад і
вирішувати здорова людина чи ні. Крім того в людському обіході слова
«ІНФОРМАЦІЯ_5» означає направлення в лікарню для лікування психічних
захворювань. Просить зобов'язати відповідача ОСОБА_4 спростувати неправдиві
відомості на засіданні політради про голові РДА та опублікувати спростування
через газету «Вісті Типличчини», та стягнути на його користь з ОСОБА_4 1700
грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_4 заперечує проти позову, оскільки у своєму виступі, він
як голова районної організації Партії промисловців та підприємців, депутат
районної ради від ПППУ, голова РО роботодавців на засіданні політичної ради
висловив оціночні судження щодо діяльності ОСОБА_1, так як в районі всім відомо
про велику кількість звернень ОСОБА_1 в різні інстанції, і він заперечує
звинувачення в тому, що він говорив, що ОСОБА_1 не являється головою РО СПП,
було сказано, що він (ОСОБА_2) знає, хто такий ОСОБА_1, проте в спілці ніхто не
знає хто такий ОСОБА_1, він мав на увазі обласну спілку, так як інтереси
підприємців та промисловців району на всіх заходах, представляє ОСОБА_2. Що
стосується того, що він нечесно і брудно заволодів печаткою, даний вислів ним
використано як алегорія -
символ права керівництва, отримав владу без довіри, тому, що вважає збори
від 02.02.1999 року не
легітимними, так як на них були присутні 15-20
чоловік, в той час як склад Спілки на той час був 150 чоловік, про час
та місце зборів не були попереджені всі члени Спілки. Під словами - яке
відношення він має до спілки, але в Спілці ніхто не знає хто такий ОСОБА_1 -
він мав на увазі те, що районна спілка була створена в 1997 році по ініціативі
Обласної Спілки і на даний час зв'язок між ними втрачено. Під словами на зборах
його не обирали і нічого йому не довіряли, він мав на увазі те, що згідно
Статуту районної Спілки голова Спілки обирається строком на 5 років, і таких
зборів не було з 1999 року.
Вислів - нічого йому не довіряли - стосується того, що лист на ім'я
прем'єр-міністра Януковича В.Ф. він написав з власної ініціативи. Дійсно на
засіданні політради він говорив, що ОСОБА_1 потрібно направити до ОСОБА_7, і
мав на увазі ОСОБА_7 на обстеження та вжиття заходів (лікування), при цьому він
мав на увазі, що ОСОБА_1 був керівником штабу по підтримці ОСОБА_7. на двох
виборах, і різко змінив свої погляди. Тому вважає, що йому нічого спростовувати
в сказаному ним на засіданні політради.

Представник відповідача - головний редактор КП „Редакція районної газети та
радіомовлення „Вісті Типличчини" ОСОБА_6 - позов не визнала. Пояснила, що опублікований матеріал
«ІНФОРМАЦІЯ_1» в районній газеті від ІНФОРМАЦІЯ_6 не є авторським доробком
газети, а викладом виступів членів політради при голові райдержадміністрації
під час її засідання. У відповідності до ст.42 п.3 Закону України «Про
друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» - редакція, журналіст не
несуть відповідальності за публікацію відомостей..., якщо вони є відтворенням
офіційних виступів посадових осіб державних органів, організацій і об'єднань
громадян. Дійсно, в статті не повністю відображено виступ ОСОБА_2, який також
сказав, що ОСОБА_1 хвора людина і потребує лікування в ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що він був присутній на
засіданні політради, де обговорювали лист ОСОБА_1, і у емоційному виступі ОСОБА_4 охарактеризував ОСОБА_1, цей виступ
відображено в районній газеті, у крім того ОСОБА_4 сказав, що ми тут
розмовляємо, він хворий і йому потрібно лікуватись.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що він знайомий із статтею в
районній газеті, на засіданні політради він не був, він був присутній як голова
селища на зборах в 2003 році,
коли головою спілки промисловців і підприємців переобрали ОСОБА_1 Про те що
ОСОБА_1 є головою спілки промисловців та підприємців йому відомо, так як він
неодноразово в своїй роботі спілкувався з ним.

3

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що статтю вона читала, і має свою думку, яку
залишить при собі. Особисто вона була членом Спілки промисловців і підприємців,
і була на зборах де вирішувалось питання про переобрання голови спілки, це
питання ініціював ОСОБА_1, якого і було обрано головою спілки. На зборах було
20-25 чоловік.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що раніше він був членом Спілки, проте потім
вийшов із спілки. Спочатку головою спілки був ОСОБА_12, потім переобрали
ОСОБА_13, і в 1999 році, на тих зборах було до 30 чоловік, всі підприємці
головою спілки обрали ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що він був членом спілки з часу її утворення в
1997 році, спочатку головою був ОСОБА_12, потім обрали його, в дальнійшому
головою спілки обрали ОСОБА_1 про ті збори він як голова повідомлений не був.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона член спілки з часу її створення, і з 1999 року по 2005 роки була
секретарем спілки. Дійсно в 1999
році ОСОБА_1 обрали головою спілки і він проводив відповідну роботу.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що із статтею ознайомлений. Підтверджує, що на
території Теплицького «Центрального ринку»проводились загальні збори
підприємців, і в 2003 році
ОСОБА_1 переобрали головою спілки.

Свідок ОСОБА_16
пояснив, що в районній газеті було викладено суть виступів на засідання
політради, виклад виступу відповідає змісту статті, крім того ОСОБА_4 в своєму
виступі сказав, що ОСОБА_1 хворий і йому необхідно лікуватись

Свідок ОСОБА_17 було засідання політради, про обговорення листа ОСОБА_1, і
кожний член політради сказав свою думку про лист ОСОБА_1, який підтримки
не отримав, ніяких образ ні на кого не було. Про те, як ОСОБА_1 став головою
спілки він пояснити не може.

Свідок ОСОБА_18 вважає виступ ОСОБА_2 правильним, так як основна діяльність
ОСОБА_1 це дійсно написання різних скарг, це він може сказати ствердно, так як
добре знає його діяльність. Про обрання ОСОБА_1 головою спілки промисловців та
підприємців він знає, і вважає його обрання нелегітимним.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що працює ІНФОРМАЦІЯ_7, це громадська організація,
і підтверджує, що ніяких зв'язків зі спілкою промисловців та підприємців
Теплицького району у них немає.

Свідок ОСОБА_20 був на засіданні політради, в своєму емоційному виступі
ОСОБА_4 дав свою оцінку листу ОСОБА_1, і крім того, що є в газеті, ОСОБА_4 було
також сказано, що ОСОБА_1 необхідно лікуватись в ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що є ІНФОРМАЦІЯ_8, і підтверджує, що спілка і її
голова працюють.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що в 1999
році працював в ІНФОРМАЦІЯ_9, і був присутній на зборах при обранні головою
спілки ОСОБА_1 там було приблизно 40
чоловік.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, був присутнім на засіданні політради, де
обговорювали лист ОСОБА_1 до прем'єр -міністра, і в районній газеті вірно
викладено виступи учасників, і підтверджує, що ОСОБА_4 крім того сказав, що
ОСОБА_1 хвора людина і йому необхідно пройти обстеження в ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_24 пояснив, що він підприємець, на даний момент не є членом
спілки, і за зверненнями ОСОБА_1 неодноразово проводилась перевірки його
діяльності.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані сторонами докази,
суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 6 вересня 2006
року відбулось засідання політичної консультативної ради (далі ПКР) при
районній раді та районній державній адміністрації, в ході якої розглядалось
питання про скаргу члена ПКР, голови р/о УНР ОСОБА_1 до Прем'єр - міністра
України В.Ф.Януковича на голову районної ради та райдержадміністрації ОСОБА_17
На засіданні були присутні 13
членів ПКР та двоє запрошених, заступник

4

голови РДА, та
головний редактор КП «Вісті Типличчини». ІНФОРМАЦІЯ_6 в
газеті «Вісті Типличчини» НОМЕР_1
опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_1» без зазначення авторства. В тексті
вказаної статті містяться виступи членів ПКР, в тому числі і ОСОБА_4, голови
районної організації партії Промисловців і підприємців України. Зокрема при
обговоренні листа він сказав «ІНФОРМАЦІЯ_3», і крім того в своєму виступі на
засіданні політради ОСОБА_4 висказав в адресу ОСОБА_1 - що цю людину
необхідно направити на лікування та обстеження в ОСОБА_7, видно, що людина не
здорова, що не відображено в статті райгазети. Разом з тим суд критично оцінює
надані позивачем суду докази, які підтверджують про те, що він мав повноваження
на звернення він спілки за власною ініціативою, так як вони подані суду з
порушенням встановленого терміну їх надання, і як встановлено в судовому
засіданні, протоколи даних засідань не номерні, і книга протоколів засідань
відсутня. Правовідносини між сторонами регулюються:

·
ст.16 ч.1 ЦК
України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу;

·
ст.201 ч.1 ЦК
України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним
законодавством, є: здоров'я, честь, гідність і ділова репутація, ім'я,
авторство, свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а
також інші блага, які охороняються цивільним законодавством;

·
ст.34 Конституції України, яка гарантує кожному
громадянину право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів;

·
ст.297 ЦК
України, яка вказує, що кожен має право на повагу до його гідності та
честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканними, та фізична особа має
право звернутись до суду з позовом про захист її честі та гідності;

·
ст.299 ЦК
України, яка передбачає, що фізична особа має право на недоторканність
своєї ділової репутації і може звернутись до суду про захист своєї ділової
репутації;

·
ст.47-1 Закону України „Про інформацію", відповідно
до якої ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення
оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є
висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а
також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні
дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання
гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості;

-  ст. 2
ч. 2 та 3 Закону України
„Про друковані засоби масової інформації(пресу) в Україні"

-    друковані засоби масової інформації
є вільними. Не допускається вимога попереднього

погодження
повідомлень і матеріалів, які поширюються друкованими засобами масової
інформації, а також заборона поширення повідомлень і матеріалів з боку
посадових осіб державних органів, підприємств, установ, організацій або
об'єднань громадян, крім випадків, коли посадова особа є автором поширюваної
інформації чи дала інтерв'ю;

-          ст. 34 Закону України „Про
друковані засоби масової інформації(пресу) в Україні"

визначає, що усі громадяни України, юридичні особи і державні органи
відповідно до ст.9

Закону України „Про інформацію" мають право на оперативне одержання
через друковані

засоби масової інформації публічно поширюваної інформації про діяльність
державних

органів і організацій, об'єднань громадян та їх посадових осіб, а також
інших відомостей,

необхідних для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів,
здійснення завдань і

функцій.

Стаття 10 Європейської конвенції про захист прав та
основних свобод людини визначає, що кожна людина має право на свободу виявлення
поглядів, що включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і
поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів.
Свобода висловлювань не обмежується фактичними даними, які можна підтвердити, а
включає також погляди, критику, припущення. Особа, що

5

висловила
свої погляди, а не факти, не може бути зобов'язана доводити їх правдивість.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України „Про
застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової
репутації громадян та організацій" від 28 вересня 1990
року, п.3 абз.2 - під
поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по
радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації,
викладення в характеристиках, заявах листах, адресованих іншим особам,
повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу
осіб або хоча б одній людині. До відомостей, що порочать особу, слід відносити
ті з них, які принижують честь і гідність громадянина або організації в
громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання законів,
загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Згідно п. 8 даної постанови - за загальним
правилом відомості, що порочать особу, повинні спростовуватись у спосіб
найбільш близький до способу їх поширення.

Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1»
опублікованій ІНФОРМАЦІЯ_1 в
газеті «Вісті Типличчини» НОМЕР_1
відсутня інформація відносно позивача ОСОБА_1., яку можна було б оцінити як таку, що принижує його честь,
гідність чи ділову репутацію як громадянина в громадській думці чи думці
окремих громадян з точки зору дотримання законів, загальновизнаних правил
співжиття чи принципів людської моралі. Суд вважає, що ОСОБА_1 як керівник
декількох громадських організацій, особа, яка приймає активну участь в
політичному житті району має бути готовими до критичного реагування з боку
громадян, на його діяльність. Тому суд вважає, що в даному випадку має місце
оцінка діяльності позивача відповідачем ОСОБА_4, і відомості опубліковані в
районній газеті не є відомостями, які можуть бути оспорені й спростовані,
оскільки не містять висновків щодо оцінки окремих дій і рис характеру позивача,
а є відображенням поглядів, його оціночними судженнями про діяльність позивача
Дана оцінка діяльності висловлена в пристойній формі, у виразах, які прийняті у
спілкуванні людей.

Що стосується висловлювань ОСОБА_4 в адресу ОСОБА_1, що
цю людину необхідно направити на лікування та обстеження в ОСОБА_7, видно, що
людина не здорова, то суд розцінює їх як такі, що порочать честь та гідність
особи в думці окремих громадян, так як в спілкуванні між громадянами області
вислів направити на обстеження до ОСОБА_7, має значення направити на обстеження
в обласну психіатричну лікарню імені академіка ОСОБА_7, і суд вважає, що
ОСОБА_4 не є тією особою, яка вирішує питання про психічний стан здоров'я
людини, і тому суд вважає, що вони підлягають спростуванню в спосіб, в який
вони були поширені, а саме шляхом спростування на засіданні політичної
консультативної ради при районній раді та районній державній адміністрації.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги
характер висловлювань, глибину душевних страждань ОСОБА_1, ступінь вини ОСОБА_4
а також вимоги розумності та справедливості, і вважає, що позовні вимоги в
частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню. Спростування
відомостей ОСОБА_4 на засіданні політичної консультативної ради при районній
раді та районній державній адміністрації є достатнім моральним відшкодуванням,
і не суперечить вимогам ст. 23 ЦК України, ч.3 якої передбачає, що моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Судові витрати стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.34 Конституції України, ст.47-1 Закону
України „Про інформацію", ст. 2
та ст.34 Закону України „Про друковані засоби масової інформації(пресу) в
Україні", ст. ст. 16,
201, 297, 299 ЦК України, ст.ст. 3,10,11,15,60,88,209,213,215
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2, комунального

6

підприємства
«Редакції районної газети «Вісті Типличчини» - про спростування відомостей, що
порочать ділову репутацію, честь та гідність та відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 спростувати інформацію відносно ОСОБА_1, в частині, що
ОСОБА_1 необхідно направити на лікування, на обстеження в ОСОБА_7, видно, що
людина нездорова, шляхом визнання її неправдивою і спростування протягом двох
місяців на засіданні політичної консультативної ради при районній раді та
районній державній адміністрації.

В решті
позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати в сумі 17 грн. на оплату
державного мита, 15 грн.
витрати на інформаційно-технічне забезпечення, та 250 грн. витрат на
правову допомогу.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.