АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року
м. Вінниця

Колегія
суддів   судової   палати
з   цивільних   справ
Апеляційного   суду Вінницької
області у складі: головуючого: ІващукаВА., суддів : Ковальчука О.В., Колоса
С.С., при секретарі: Цехмістер О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Сокиринецької сільської ради Вінницького району
про встановлення факту, який має юридичне значення та визнання права власності
у порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Вінницького районного суду Вінницької області від 23 серпня 2006 року,

установила:

В серпні 2006
року ОСОБА_2 звернулась із зазначеним позовом до Сокиринецької сільської
ради Вінницького району.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її батько ОСОБА_3. Останній проживав в будинку АДРЕСА_1

Спадкоємцями є вона -
ОСОБА_2 та син померлого ОСОБА_4.

ОСОБА_3. розірвав шлюб з дружиною в 1993 році.

ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини, а ОСОБА_4.
відмовився від спадщини на її користь.

Свідоцтво про право на спадщину не видано, оскільки не
було проведено первинної реєстрації права власності на будинок спадкодавця та
відсутній правовстановлюючий документ будинок та автомобіль, який також належав
померлому. Зазначила, що встановлення факту , який має юридичне значення їй необхідно, щоб захистити
право власності в порядку спадкування за законом.

Просила встановити факт, який має юридичне значення, про
те, що ОСОБА_5 володів, управляв і розпоряджався на правах власника
будинковолодінням АДРЕСА_1.

Справа №22
-312 2007 р.

Категорія: 55

Головуючий у першій Інстанції Андронов В.М.

Суддя-доповідач апеляційної інстанції Іващук В.А.

Просила
визнати за нею право
власності в порядку спадкування
за законом на вказаний
будинок та визнати право
власності з тих же підстав на автомобіль ВАЗ 2101 НОМЕР_1.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області
від 23 серпня 2006 року позов
задоволено. Суд вирішив :

Встановити факт, що спадкодавець ОСОБА_3 при своєму
дійсно володів, управляв та розпоряджався на правах власника будинковолодіння
АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування
за законом 1-ї черги на
зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається: з
житлового будинку під літерою "А", веранди під літерою "а",
ґанку, гаража під літерою "Б", вбиральні під літерою "В",
огорожі №1, хвіртки №2, воріт №3, криниці 34 - інвентарною вартістю 16 760
грн., що належав на праві власності померлому ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування
за законом 1-ї черги на
легковий автомобіль ВАЗ 2101,
державний номер НОМЕР_1, 1978 року випуску,
червоного кольору, вартістю 2
491 грн. 81 коп.,
який належав померлому ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про реєстраціюНОМЕР_2.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1просить рішення суду
скасувати та залишити позов без розгляду, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

У апеляційній скарзі посилається на те, що висновок суду
не грунтується на фактичних обставинах справи, оскільки вона - ОСОБА_1проживала
разом із померлим однією сім'єю, що підтверджується судовим рішенням від 26 квітня 2006 року. Майно, на
яке визнано право власності за ОСОБА_2, є її спільною сумісною власністю з
померлим ОСОБА_3 Тому, суд вирішив питання про її права та обов'язки не
притягнувши до участі у справі.

Зазначає також, що в період розгляду справи, у цьому ж
суді перебуває на розгляді справа за її позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спірний будинок і автомобіль та відшкодування
витрат на поховання, про що позивачка знала.

Також посилається на порушення норм процесуального права,
оскільки суд розглянув справу окремого провадження про встановлення факту, що
має юридичне значення і разом з цим вирішив вимоги про право, а саме визнав
право власності. За таких обставин суд мав залишити заяву без розгляду,
відповідно до ст.235 ч.б ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку
про задоволення останньої частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд, якщо суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Оскільки ОСОБА_1не була притягнута до участі у справі,
про розгляд справи їй не було відомо, вирішення даного спору безпосередньо
стосується її прав і обов'язків, тому рішення суду підлягає скасуванню, а
справа направленню на новий розгляд.

2

Крім цього, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи
апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права щодо розгляду
справи окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, в
одному провадженні із спором про право, який вирішується в порядку позовного
провадження.

За таких обставин, суд порушив норми процесуального
права, не дотримався вимог статті 235
ЦПК України, розглянув справу окремого провадження про встановлення факту,
що має юридичне значення разом із вимогами, які слід розглядати в порядку
позовного провадження.

За таких обставин оскаржуване рішення суду першої
інстанції залишатись в силі не може та підлягає скасуванню.

Разом із цим, вимоги апеляційної скарги про залишення без
розгляду позову ОСОБА_2 не можуть бути задоволеними, оскільки це питання
належить вирішувати у суді першої інстанції.

Справа підлягає направленню на новий розгляд в суд, який
ухвалив рішення.

На підставі викладеного вище, та керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.І п.5, 311, 313, 314 ч.І п.2, 315 ЦПК України
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від
23 серпня 2006 року скасувати,
а справити справу на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому його складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвала
може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України.

Судді