№2- 264
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 січня 2007   року     Єнакіївський   міський
суд     Донецької області у складі

головуючого            судді                                               Куція Є.М.

при секретарі                                   Макаренко B.C.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду
м. Єнакієве справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України у м. Єнакієве про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Єнакієве про відшкодування моральної
шкоди.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що 31 рік 3
місяця та 17 днів працював ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у якості
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 на різних шахтах
Донбасу и був звільнений у зв'язку з переходом
на пенсію.

13 серпня 2006 року згідно довідки МСЕК йому
встановлено вперше 40% втрати професійною працездатності по
профзахворюванню - хронічний обструктивний бронхіт, безстроково та
його визнано інвалідом Ш групи.

У зв'язку з вказаним профзахворюванням він
вимушений регулярно звертатися за медичною допомогою до лікувальних
установ, постійно приймає ліки, переживає фізичну біль та страждання, відчуває діскомфорт, його не покидає відчуття власної
неповноцінності, був порушений його звичний устрій
життя, переживає моральні страждання, оскільки не може вести повноцінне життя и вимагає від нього надання додаткових
зусиль для організації життя.

Просить стягнути на його користь
страхову виплату на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок
професійного захворювання, яке потягло втрату працездатності 40% у
сумі 50000 грн.

Представник виконавчої дирекції
Єнакіївського відділення Фонду соціального

страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань позов не

визнала, вважає, що для призначення
виплати за моральну шкоду потрібен спеціальний

висновок МСЄК про заподіяння такої
шкоди, якого у позивача не має. Також пояснив, що

позивач не надав доказів понесених
моральних страждань. Крім того, в обгрунтування своїх

заперечень посилається на Закон
України "Про державний бюджет України на 2006 рік",

згідно якого дію абз. 4 ст. 1 ( в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим та

членам їх сімей), підпункту
"е" п. 1 ч.1 ст. 21, ч. З ст. 28 та ч. 3 ст. 34 Закону зупинено з

метою приведення окремих норм у
відповідність з цим законом, а також на Закон України

„Про державний бюджет України на
2007 рік", згідно ст.71 п.22 якого зупинено на 2007 рік

дію абзацу 4 статті 1 (в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх

сімей незалежно від часу настання
страхового випадку), підпункту „е" п. 1 ч. 1 ст.21 ч.3

ст.28, ч.3 ст.34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування

від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань, які спричинили втрату

працездатності".

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач тривалий час з 26
березня 1973 року до 15 вересня 2006 року працював на
підприємствах вугільної промисловості.

У 2006 року позивачу було встановлено захворювання:
хронічний обструктивний бронхіт - захворювання професійне.

13 серпня 2006 року згідно довідки МСЕК позивачеві
встановлено вперше 40% втрати професійною працездатності по
профзахворюванню, безстроково та його визнано інвалідом Ш
групи.

З довідки МСЕК також вбачається, що ОСОБА_1
протипоказано робота у підземних умовах, у контакті з вібрацією, тяжкий фізичний
труд.

Згідно доданих суду доказів вбачається, що позивач
протягом 2003-2006 років неодноразово знаходився на
лікуванні, як на стаціонарному, так і амбулаторному по поводу погіршення
стану здоров'я у зв'язку з профзахворюванням.

Згідно ст. 34 Закону України " Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" передбачено, що у
разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування у встановленому
законодавством порядку забов'язаний виплатити
потерпілому грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому такої шкоди. Зазначена норма закону не містить
будь-яких інших додаткових умов щодо відшкодування моральної шкоди.

Посилання відповідача на те що позивач ОСОБА_1 не
має висновку медичного органу щодо завдання йому моральної шкоди є
безпідставними, оскільки згідно рішення Конституційного
суду України від 27 січня 2004 року за конституційним поданням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" ( справа про відшкодування
моральної шкоди Фондом соціального страхування)
положення ч.3 ст. 34 зазначеного Закону треба розуміти як визначення порядку, процедури та розмірів відшкодування шкоди, заподіяної
умовами виробництва, в окремому випадку -
лише у разі відсутності втрати потерпілим професійної працездатності.

Доводи відповідача про те, що відсутній висновок
МСЕК на підтвердження заподіяної моральної шкоди, суд не
може прийняти до уваги, оскільки вказаний висновок є нічим іншим як
одне з доказів спричинення такої шкоди.

Таким чином, внаслідок профзахворювання на
виробництві ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода, яка полягає у
фізичному болі та стражданнях, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, порушенні його нормальних життєвих
зв'язків, що потребує від нього додаткових зусиль для організації
свого життя.

Однак Законом України "Про
державний бюджет України на 2006 рік" від 20 грудня 2005 року № 3235-1У зупинено на 2006 рік дію абз. 4 ст. 1 ( в
частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та
членам їх сімей), підпункту "е" п. 1 ч.1 ст. 21, ч. З ст. 28 та ч. З ст. 34 Закону "Про загальнообов'язкове
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату
працездатності". Також, згідно ст.71 п. 22 Закону
України „Про державний бюджет на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року № 489-У, який набрав чинності з 1 січня 2007
року, з метою приведення окремих норм закону у відповідність із цим
Законом зупинено на 2007 рік дію ст.1 абз.4 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від
часу настання страхового випадку), підпункту „е"
п.1 ч.1 ст.21, ч.3 ст.34 Закону України „Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату
працездатності".

Отже, на підставі вказаного Закону,
суд вважає за необхідне відмовити позивачеві у задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. 9 Закону України " Про охорону
праці", ст. ст. 21, 28, 34 Закону України ""Про
загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань, які спричинили
втрату працездатності", суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у позові до виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України у м. Єнакієве про
стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Єнакіївський
міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження и подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ст.295 ч.4 ЦПК України