№ 21(2)                                                     інстанції
Доповідач - Барильська А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    У К
Р А Ї НИ

2007 року
березня 01 дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді - Барильської
А.П.

суддів - Соколан И.О., Ляховської І.Є.,

при секретарі -Чубіній А.В. за участю: представника
відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» Шаніної
Ірини Володимирівни, представника Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі- Блінової Світлани Сергіївни,
представника позивача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за

апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний

комбінат» на рішення  Дзержинського               районного руду    м. Кривого
Рогу    від   13

квітня          2006
року    по     цивільній     справі    за
позовом    ОСОБА_1

Микитовича до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі,
Відкритого акціонерного товариств «Криворізький залізорудний комбінат» про
перерахунок розміру відшкодування шкоди та страхових виплат, стягнення
недоплати по відшкодуванню шкоди та страховим виплатам, стягнення компенсації
втрати частини відшкодування шкоди у зв'язку з порушенням строків її виплати.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат» (
надалі- ВАТ "КЗРК"), відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м. Кривому Розі (
надалі- Фонд соціального страхування )
про перерахунок розміру відшкодування шкоди та страхових виплат, стягнення
недоплати по відшкодуванню шкоди та страховим виплатам, стягнення компенсації
втрати частини відшкодування шкоди у зв'язку з порушенням строків її виплати і
просив стягнути на його користь з ВАТ "КЗРК" недоплату по щомісячним
виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 01.01.1996р. по
01.04.2001р. у розмірі 10
502 грн. 83 коп.,
компенсацію за несвоєчасну виплату суми відшкодування шкоди в розмірі 6405 грн. 05 коп.

А також просив стягнути недоплату по щомісячним страховим виплатам з Фонду
соціального страхування в розмірі 25388
грн. 64 коп. за
період з 01.04.2001р. по -1.12.2005
p., зобов'язати
вплачувати Фонд соціального страхування щомісячні страхові виплати, починаючи з
01.12.2005 року, в
сумі 848 грн. 28 коп. довічно або
до обставин, що тягнуть перерахунок страхових виплат.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від
13 квітня 2006 року позов
задоволено частково, на користь ОСОБА_1. з ВАТ «КЗРК» стягнуто недоплату   по щомісячним виплатам відшкодування
втраченого заробітку за період з

2

01.01.1996р.
по 01.04.2001р. у розмірі 7724
грн.19 коп., компенсацію втрати частини відшкодування шкоди у зв'язку з
порушенням термінів її виплати за період з 01.01.1998 року по 01.01.2001
року в сумі 4332 грн. 63 коп.

З відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому Розі
стягнуто на користь позивача недоплату по страховим вилатам за період з 01.04.2001 року по 01.12.2005 року в сумі 17 619 грн. 15 коп.,
постановлено щомісячно стягувати виплати в порядку відшкодування втраченого
заробітку в сумі 652 грн. 55 коп., починаючи
з 01.12.2005 року до
наступного перерахунку згідно законодавства України.

В апеляційній скарзі ВАТ «КЗРК» ставить питання про скасування рішення суду
в частині стягнення з нього сум та направлення справи на новий розгляд,
оскільки суд не дослідив питання фактичного підвищення тарифних ставок та
окладів на підприємстві в період з 01.07.1994
року по 01.05.2000 року; не
взяв до уваги, що одночасно з підвищенням тарифних ставок та окладів змінилася
структура заробітної плати, розмір якої не збільшився; необгрунтовано стягнено
компенсацію , оскільки
суми відшкодування шкоди не є елементами заробітної плати; необгрунтовано
задоволені вимоги по стягненню сум за період, що перевищу строк позовної
давності.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга ВАТ «КЗРК» підлягає   задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюєтеся, що позивач
працював у відповідача підземним машиністом погрузочної машини та підземним
прохідником в шкідливих умовах праці. За висновком МСЕК від 20.06.1991 р. позивачу
вперше встановлено 60% втрати
професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням, при
повторному огляді МСЕК 06.07.1992р. встановлено 50 % втрати професійної працездатності, а з 04.07.1994 року- 50 % втрати
професійної працездатності встановлено безстроково.

Суд задовольнив позовні вимоги позивача і стягнув суму
недоплати по щомісячному відшкодуванню шкоди за строк, що перевищує строк
позовної давності, однак з такими висновками суду колегія суддів не
погоджується з наступних підстав.

Суд першої інстанції не звернув увагу на норми ст. 71 ЦК України в
редакції 1963 року, з
урахуванням правила п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року та
роз'яснення, викладені в п.н. 1,
1-1, 1-2, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року ( з подальшими
змінами), «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», згідно з якими загальний строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист свого права ( позовна
давність), встановлюється тривалістю у три роки. У випадках, коли вимоги
потерпілого стосуються перерахунку сум щомісячних платежів, раніше визначених
судом або роботодавцем( у тому числі й у разі неправильного обчислення суми
щомісячних платежів) при задоволені позову, кошти стягуються за час, що не
перевищує трьох років, які передували моменту звернення особи до суду.

Відповідно до Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-Х1У
"Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" особам, які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, Фонд
сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги з моменту передачі
відповідними підприємствами в установленому порядку документів, що
підтверджують право цих працівників на такі послуги.

3

Однак, стягуючи з ВАТ "КЗРК" заборгованість по
щомісячним виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 01.01.1996 року по 01.04.2001 року та
стягнувши з Фонду соціального страхування щомісячні страхові платежі за період
з 01 квітня 2001 року до 01.12.2005 року, суд не
звернув уваги на це правило, і не встановив, чи дотримано позивачем строк
позовної давності при звернені до суду із зазначеним позовом з урахуванням
наведених мотивів.

Крім того, відповідно до абзацу 6
пункту 28 «Правил...»
перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати
професійної працездатності не може бути більшим від середнього заробітку
відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи
протягом повного календарного або у перерахунку на повний календарний місяць
роботи.

Суд цих положень також не врахував, не витребував від відповідача відомості
про розмір середнього заробітку по професії позивача за умови роботи протягом
повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць
роботи відповідно до п.28 Правил відшкодування власником підприємства, установи
і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров» я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, на
кожний момент підвищення тарифних ставок, посадових окладів і не провів
порівняння розміру нарахованого відшкодування і встановлених обмежень.

Крім того, суд не з'ясував обсяг позовних вимог ОСОБА_1., та у зв'язку з
цим розглянув не всі   позовні   вимоги позивача.

Оскільки судом першої інстанції неправильно Застосовано норми матеріального
права та не всі позовні вимоги розглянуті, ухвалене рішення підлягає скасуванню
з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 311 ч.1 п. 5, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний  комбінат»
задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду   м. Кривого Рогу   від  13 квітня     2006

року скасувати . Справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.