Справа
в 1-й инстанції-Прасолов В.М.
Категорія-21(3)                                       Доповідач-
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року
січня 25    дня   колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Дніпропетровскої області

в складі:
головуючого - МИХАЙЛІВ
Л.В.,

судців- КАРНАУ
В.В., МИТРОФАНОВОЇ Л.В. при секретарі -
САВЧУК Н.О. за участю: позивача -
ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу по апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі на рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 05 вересня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат», Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся   до   суду .з
позовом   до   шахти
Родіна   ВАТ «Кривбасзалізорудком»
про відшкодування моральної шкоди в сумі 60
000 грн.

В ході розгляду справи відповідач- шахта Родіна ВАТ
«Кривбасзалізорудком»-замінений на належного відповідача - відкрите
акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», а також залучено в
якості співвідповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу
від 05 вересня 2006 року позов
ОСОБА_1 до задоволено частково.

Стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому  Розі на користь
ОСОБА_1 30 000 грн.

В задоволенні позовних вимог до відкритого акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний комбінат» відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі просить
рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позову, оскільки суд не
врахував, що відповідно до ст. 34
Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які призвели
до втрати працездатності" всі види соціальних послуг повинні бути
підтверджені висновком МСЕК і на органи МСЕК покладено обов'язок встановлення
факту заподіяння моральної шкоди; позивач не надав доказів спричинення йому
моральної шкоди і цим обставинам суд не надав належної оцінки; судом не
з'ясовані всі обставини справи; рішення є необгрунтованим, оскільки не наведені
мотиви, з яких суд виходив при
визначенні суми - ЗО 000 грн. у
відшкодування моральної шкоди; не враховано, що на підставі ст. 77 Закону України
"Про державний  бюджет  на 2006  рік"  з  01.01.2006  року  призупинена
дія  абзацу четвертого, статті 1 ( в частині
відшкодування моральної шкоди), підпункту "є" пункту 2 частини 1 ст. 21, частини 3 ст. 28, частини 3 ст. 34 Закону України
'"Про загальнообов' язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
іш виробництві і професійного
захворювання, які призвели до втрати працездатності""; Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому Розі є неналежним відповідачем
у справі, оскільки   шкода заподіяна   потерпілому з вини роботодавця.

В порушення вимог ст. 233 КЗпП України та Постанови Пленуму Верховного Суду України
№ 4 від 31.03.1995j>. «Про судову
практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» суд не застосував тримісячний термін
позовної давності щодо вимог про відшкодування моральної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з   наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працював у
відповідача підземним машиністом електровозу в умовах дії шкідливих чинників
виробництва.

Висновком МСЕК від 19.01.2005
року позивачу встановлено 60
% втрати професійної працездатності, з них - 45 % первинно по професійному захворюванню. 15 %-по трудовому
каліцтву повторно, а також визначено третю групу інвалідності.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої
інстанції обгрунтовано керувався ст. 28
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві «і профзахворювань, що призвели втрату
працездатності», яка передбачає відшкодування Фондом моральної шкоди за
наявності факту його спричинення.

Факт спричинення моральної шкоди - позивачу у зв'язку з
професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Позивачу
протипоказана важка фізична праця, він обмежений в роботі по дому, потребує
медикаментозного лікування, у зв'язку                          з  чим переносить моральні страждання, що
позбавляє його нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для
організації свого життя.

Висновок суду про відшкодування позивачу з боку
відповідача моральної шкоди відповідає Рішенню Конституційного Суду України від
27.01.2004 року № 1-рп2004р.
відповідно до якого, громадяни, котрим встановлена стійка втрата професійної
працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди.

Доводи відповідача про те, що суд не врахував, що на
підставі ст. 77 Закону
України « Про
державний бюджет на 2006
рік» з 01.01.2006 року
призупинена дія абзацу четвертого статті 1
(в частині відшкодування моральної шкоди) підпункту «є» пункту 2 частини 1 ст. 21, частини 3 ст. 28, частини 3 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, що призвели до втрати
працездатності», є безпідставними, оскільки позивачу втрата професійної
працездатності по професійному захворюванню вперше встановлена висновком МСЕК
від 19.01.2005 року,
тобто правовідносини сторін виникли за чинності зазначених норм цього Закону.

Інші доводи відповідача є   безпідставними і   висновків суду не спростовують.

Однак колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди
визначений судом без урахуванням роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",
відповідно до якого розмір відшкодування моральної ( немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному
конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема,
враховується характер і
тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість завданої травми,
істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних
обставин по справі і наслідків, що наступили. Суд не врахував ступінь фізичних
і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених
змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили.

За таких обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні
обставини по справі, характер отриманого позивачем професійного захворювання, і
пов"язані з ним фізичні і моральні страждання позивача, інтенсивність і
довготривалість фізичних і психічних страждань позивача, істотність вимушених
змін у його життєвих і виробничих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає
необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з
відповідача на користь позивача до 20
ООО   грн.

Керуючись ст.ст. 303,307,
309, 313-314,316 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому  Розі
задовольнити частково.

Змінити рішення Саксаганського районного суду м. Кривого
Рогу від 05 вересня 2006 року, зменшивши суму відшкодування моральної шкоди,
стягнуту з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі на користь ОСОБА_1, до 20 000
грн.

В   іншій  частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох
місяців з моменту набрання ним законної сили.

Судді: