Справа № 2-908/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20 березня 2007 року.
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого
судді - Поймай
Ю.С.

при секретарі - Марискиній О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Кременчуці справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2006 року ОСОБА_1
звернувся в суд з вищеназваним позовом.

В своїй позовній заяві вказував, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем з 23.07.1988
року, який для сторін є першим. Від шлюбу мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені в січні 2006 року, по
причині, того, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних
проблем, внаслідок чого в сім'ї виникали сварки, які призвели до втрати почуття
любові та взаємної поваги. А тому позивач просив суд шлюб розірвати. Місце
проживання сина визначити з матір'ю, витрати, пов'язані з розірванням шлюбу
покласти на нього.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука, Полтавської області
від 30 листопада
2006 року
сторонам по даній справі було надано строк на примирення 3 місяці, але
сторони не примирились.

Позивач в
судовому засіданні позов підтримав та просив суд позов задовольнити.

Відповідач позов
визнала, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення сторін, давши аналіз і оцінку наданим доказам,
знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони 23 липня 1988 року
зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу мають
неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в січні 2006 року, і з цього
часу вони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати
сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому
засіданні серйозними доводами.

На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню,
оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу
суперечило б інтересам сторін по справі.

Суд вважає необхідним за згодою сторін місце проживання неповнолітнього
сина сторін, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
визначити разом з відповідачем -
ОСОБА_2.

Витрати по розірванню шлюбу, за його згодою необхідно за
покласти на позивача, у вигляді необхідності сплати мита на користь держави у
розмірі 17 грн. 00 коп. за
одержання свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідача у зв'язку з цим необхідно
звільнити від сплати мита на користь держави.

Керуючись ст.ст. 14,
57-59,130,208, 209,212-215,218, ЦПК України, ст.ст. 104,105,110,112
Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 23 липня 1988
року в відділі ЗАГС Шосткінського міськвиконкому Сумської області, між
ОСОБА_1, 1964 року
народження та ОСОБА_2, 1966
року народження, актовий запис за №
441 - розірвати.

2

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 державне мито на
користь держави в сумі 17
грн. 00 коп.

ОСОБА_2  від даного виду платежу звільнити.

Місце проживання неповнолітнього сина сторін, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити з
матір'ю - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через
Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення протягом десяти діб з дня проголошення та апеляційної скарги
на рішення суду протягом двадцяти діб з дня подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків
подання заяви про апеляційне оскарження, апеляційної скарги у випадку їх
спільного чи окремого неподання або розгляду справи Апеляційним судом, якщо
рішення не скасовано.