Справа
№2-2812/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

17 квітня    2007 року                                                                                   місто
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого
- судді Бовчалюк З.А.

при
секретарі Захаровій Н.А.

з участю
позивачів ОСОБА_1., ОСОБА_2.

представника
відповідача Семенюк О.Б.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в своїх інтересах та
в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визначення часток у
спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивачі звернулись в суд з позовом до Луцької міської
ради про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права
власності на спадкове майно.

Свій позов мотивують тим, що після смерті ОСОБА_4
відкрилась спадщина на частину квартири АДРЕСА_1. Нотаріальною конторою у
видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно було відмовлено у
зв'язку з тим, що квартира перебуває у спільній сумісній власності позивачів та
ОСОБА_4. і частки кожного з співвласників не визначені.

Просять визначити, що кожному із співвласників даної
квартири належить по 1/4 її частині, а також визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем
першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, право власності на 1/4 частину
квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі підтримали свій позов з
підстав, наведених у заяві та просили його задовольнити.

Представник Луцької міської ради в судовому засіданні
позов визнала та не заперечувала відносно його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у
справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, а тому,
відповідно до ст. 39 ЦПК України має право захищати в суді інтереси останньої.
Повноваження ОСОБА_2. стверджуються свідоцтвом про народження серії
ІНФОРМАЦІЯ_1, як того вимагає ст. 42 ЦПК України. ( а.с.19)

Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на
житло, виданого 21.12.2006 року відділом по приватизації житлового фонду
виконавчого комітету Луцької міської Ради, квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3(а.с. 10).

2

ОСОБА_4.
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (
а.с. 12)

Таким чином, після смерті ОСОБА_4. відкрилась спадщина, що складається з частини квартири
АДРЕСА_1.

Статтею 372 ЦК України передбачено, що частки
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що
домовленості між співвласниками про розмір часток не було, то слід встановити,
що кожному з них належить по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1.

Згідно ст. 12 ч.2 Закону України "Про власність"
громадяни набувають права власності на доходи від участі в суспільному
виробництві, індивідуальній праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів
в кредитні установи, акціонерні товариства, а також майно, одержане внаслідок
успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Статтею 1261 ЦК
України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями першої
черги після смерті ОСОБА_4. є його дружина ОСОБА_1. та дочка ОСОБА_2

Як пояснила в судовому засіданні позивач ОСОБА_2, вона
відмовилася від своєї частки у спадщині, про що у шестимісячний строк з дня
відкриття спадщини подала відповідну заяву в нотаріальну контору.

Фактично ОСОБА_1. прийняла спадщину, оскільки на час її
відкриття постійно проживала разом із спадкодавцем, як це передбачено ст. 1268 ЦК України, крім
того, в шестимісячний термін звернулась з заявою про прийняття спадщини.

Даний факт стверджується поясненнями позивачів, відміткою
в паспорті та копією будинкової книги, згідно яких ОСОБА_1. зареєстрована за
адресою :АДРЕСА_1. ( а.с.6, 13-16 ).

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в
судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід
визначити, що кожному з співвласників квартири АДРЕСА_1 належить по 1/4 її
частині, а також визнати за ОСОБА_1право власності на спадкове майно, що
залишилось після смерті ОСОБА_4, а саме: на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК
України, на підставі 328, 372, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд

ирішив:

Позов
задовольнити.

Встановити, що кожному із співвласників квартири
АДРЕСА_1: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності
належить по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що
залишилось після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1.

3

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не буде подана в строк, встановлений статтею 294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.