У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня  2007 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

Патрюка М.В., Прокопчука
Ю.В., Пшонки М.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 18 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від                         12 червня 2007 року в
справі за позовом Чернігівської обласної корпорації агропромислового
будівництва «Чернігівоблагропромбуд», підприємства «Управління
виробничо-технологічної комплектації» Чернігівської обласної корпорації
агропромислового будівництва «Чернігівоблагропромбуд» до товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма Укрінтерсерв», ОСОБА_1 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2006 року Чернігівська обласна корпорація
агропромислового будівництва «Чернігівоблагропромбуд», підприємство «Управління
виробничо-технологічної комплектації» Чернігівської обласної корпорації
агропромислового будівництва «Чернігівоблагропромбуд» звернулися в суду із
позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Укрінтерсерв» (далі -
ТОВ «Фірма Укрінтерсерв»), ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу
недійсним, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 17 січня
2006 року, укладеного між ТОВ «Фірма Укрінтерсерв» (в особі директора ОСОБА_2)
і ОСОБА_1, перший продав і фактично передав, а другий купив і фактично прийняв
об'єкти нерухомості та основні засоби, що вказані в договорі, та розташовані
АДРЕСА_1, а саме: адміністративна будівля літ. «А-2» загальною площею 640, 2
кв.м.; будівля топочної літ. «А 1-1» загальною площею 12, 3 кв.м.; будівля цеху
літ. “Б-1” загальною площею
181, 7 кв.м.; будівля складу і побутових приміщень літ. «В-1», «В 1-2»
загальною площею 1910, 2 кв.м.; будівля навісу літ. «В» загальною площею 62,4
кв.м.; будівля навісу літ “Г” загальною площею 345, 4 кв.м.; будівля
навісу  літ. “М” загальною площею 302, 4
кв.м.; площадка літ. «Н» загальною площею 139, 0 кв.м.; будівля
майстерні-гаражу літ. «Д-1», «д-1» загальною площею 703, 2 кв.м.; будівля
майстерні літ. «Е-1», «Е1-1», загальною площею 26, 9 кв.м.; будівля навісу літ.
«ж» загальною площею 276 кв.м.; будівля проходної літ. «З-1» загальною
площею         46, 9 кв.м.; будівля
гаражу літ. «К-1» загальною площею 50, 2 кв.м.; будівля складу літ. «Л-1»
загальною площею 2422, 1 кв.м.; бак ГСМ на 10 куб.м. літ. «О»; бак ГСМ на 10
куб.м. літ. «П»; бак ГСМ на 10 куб.м. літ. «Р»; підземна ємкість на          50 куб.м. літ. «С»; підземна ємкість
на 75 куб.м. літ. «Т».Крім того, за вказаним договором продані основні засоби, які
вказані в акті прийому-передачі згідно договору купівлі-продажу від 17 січня
2006 року б/н.

Позивачі зазначали, що даний договір є недійсним,
оскільки в березні 2003 року між  ТОВ
«Фірма Укрінтерсерв» (в особі директора ОСОБА_1) і підприємством «Управління
виробничо-технологічної комплектації» корпорації «Чернігівоблагропромбуд» (далі
- «УВТК») (в особі начальника ОСОБА_2) було укладено договір купівлі-продажу
нерухомого майна і основних засобів з елементами змішаної угоди б/н від 25
березня 2003 року. За даним договором, все нерухоме майно та основні засоби,
які належали на праві власності корпорації Чернігівоблагропромбуд та УВТК,
передано у власність ТОВ «Фірма Укрінтерсерв» у статутному фонді якого частка,
в розмірі 50% належала начальнику «УВТК» (тобто підприємства - продавця за
договором) ОСОБА_2. У зв'язку з цим, відносно колишнього начальника «УВТК»
ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 6
лютого                2006 року ОСОБА_2
визнано винним в скоєнні злочинів, що передбачені                 ч.2 ст. 364 та ч.2 ст. 366 КК
України.

Даним вироком суду було також встановлено, що нерухоме
майно яке було продане за договором від 25 березня 2003 року, фактично було
власністю корпорації «Чернігівоблагропромбуд» і було продане без погодження з
власником. Вирок суду набрав чинності.

Крім цього позивачі зазначали, що відповідно до постанови
Вищого господарського суду України  від 8
лютого 2006 року  в позові  ТОВ «Фірма Укрінтерсерв» про визнання права
власності на об'єкти нерухомості та про примус здійснювати реєстрацію права
власності - відмовлено, а також визнано недійсним договір купівлі-продажу від
25 березня 2003 року б/н та зобов'язано ТОВ «Фірма Укрінтерсерв» повернути
підприємству «УВТК» все одержане за вказаним договором майно.

27 червня 2006 року господарський судом Чернігівської
області на підставі додаткової постанови Вищого господарського суду
України  від 14 червня                 2006 року видано наказ про
повернення ТОВ «Фірма Укрінтерсерв» отриманого за договором від 25 березня 2003
року майна підприємству «УВТК».

Під час проведення відповідних виконавчих дій виконавчою
службою встановлено, що все майно, яке підлягало поверненню ТОВ «Фірма
Укрінтерсерв» за договором купівлі-продажу від 17  січня 2006 року продано ОСОБА_1.

У зв'язку з цим, постановою  про повернення виконавчого документу
стягувачеві - підприємству  «УВТК»
-повернуто наказ господарському суду.

Позивачі просили суд визнати договір купівлі - продажу
об'єктів нерухомості і основних засобів від 17 січня 2006 року, укладеного
між  ТОВ «Фірма Укрінтерсерв» і ОСОБА_1
недійсним та застосувати наслідки недійсності правочину, передбачені  ч.1 ст. 216 ЦК України.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від
18 квітня                  2007 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 12
червня 2007 року, позов задоволено.

На зазначені судові рішення надійшла касаційна скарга
ОСОБА_1, в якій він просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути лише неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и
л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 квітня             2007 року та ухвалу апеляційного
суду Чернігівської області від 12 червня
2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

М.В.Патрюк

Ю.В.Прокопчук

Ю.В.Пшонка