АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22-97                                                            Головуючий у 1 інстанції: Коваль П.Ю.
2007р.                                                               Суддя-доповідач: Маловічко С
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
лютого 2007
року                                                                                     м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:   Кримської О.М., суддів Каракуші К.В.,
Маловічко С.В.

при секретарі:   Петренко О.Б.

за участю сторін по справі: позивача ОСОБА_2, її
представника за дорученням ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_1, його представника за
довіреністю ОСОБА_4, розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 26 вересня
2006 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Агентства нерухомості «Регіон» про стягнення суми завдатку,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2005 року ОСОБА_2 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_1,
Агентства нерухомості «Регіон» про стягнення
суми завдатку, вказавши, що 04.05.2005р. вона уклала з ОСОБА_1 попередній договір про намір придбати у ОСОБА_1
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.
За умовами договору ОСОБА_1 повинен
був підготувати всі необхідні документи для продажу квартири і до 04.07.2005р. вони повинні були укласти договір купівлі-продажу
квартири. На забезпечення виконання договору з свого боку ОСОБА_2
в присутності представника агентства
нерухомості «Регіон» передала
ОСОБА_1 суму еквівалентну 500 доларам США. Договір був підписаний ними та скріплений печаткою агентства нерухомості.

Вона не відмовилась від наміру придбати квартиру у відповідача,
однак до вказаного в договорі
терміну ОСОБА_1 не підготував необхідні документи та ухилився від укладення договору купівлі-продажу, тому, вважаючи
передану йому суму завдатком, просила
стягнути з нього на свою користь подвійну суму у розмірі 5100
грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя
від 26 вересня
2006р. позов ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення
суду першої інстанції як таке, що постановлено з порушенням норм матеріального
і процесуального права, та постановити нове
рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали
участь в судовому засіданні, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів  дійшла  висновку,
що апеляційна  скарга  підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 309 ЦПК
України суд апеляційної інстанції змінює рішення суду, якщо встановлює, що суд першої інстанції неправильно
застосував норми матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами по
справі 04.05.2005р. укладено

трьохсторонній письмовий попередній договір, у відповідності до якого
ОСОБА_1 зобов»язався в строк до 04.07.2005р.
продати ОСОБА_2 за суму, еквівалентну 34 000 доларам США, квартиру АДРЕСА_1. В якості гарантії своїх намірів ОСОБА_1 мав залишити на зберіганні в агентстві
нерухомості «Регіон» документи на
відчужуване житло, а ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 в якості завдатку за квартиру суму у розмірі 2550
грн., що є еквівалентом 500
доларів США.
Відповідач ОСОБА_1 не заперечував факту отримання зазначеної суми.

Судом встановлено, що договір купівлі-продажу між
сторонами не був укладений строком до 04.07.2005р. з вини продавця ОСОБА_1,
тому, враховуючи, що саме ним були порушені
умови попереднього договору, позов був задоволений та з нього стягнута на користь позивача подвійна сума завдатку у розмірі 5100 грн.

Однак такі висновки суду неповною мірою відповідають
установленим під час розгляду справи обставинам.

У відповідності до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок
належних з нього за договором платежів,
на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде
встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Задовольняючи позов про стягнення подвійної суми завдатку
в порядку ч. 1 ст.
571 ЦК
України, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що це правило застосовується у випадках, коли між сторонами було
укладено договір (в даному випадку купівлі-продажу), але він не виконується з
вини якоїсь із сторін. Проте, у разі, коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не
оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі вважаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому надавались.

Отже, суд першої інстанції правильно встановивши, що
попередній договір від 04.05.2005р. є
лише наміром укласти згодом договір купівлі-продажу, в подальшому припустився помилки.

Оскільки договору купівлі-продажу квартири, який би за
своєю формою та змістом відповідав
вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, висновок суду щодо обгрунтованості позовних вимог про стягнення
подвійної суми завдатку є помилковим.

Керуючись ст. 570 ЦК України, ст.ст. 307, 309, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА: Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26
вересня 2006
року по цій справі змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2550
грн.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржене до Верховного Суду
України протягом двох місяців.