Справа № 22-1342/2007 рік                    Головуючий суддя 1
інстанції: Куцоконь Ю.П.
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

18 грудня 2007 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого
судді  : Василевича В.С.

суддів :
Гордійчук С.О., Шимківа С.С.

при
секретарі :Чалій Н.О.

розглянула у відкритому
судовому засіданні в м.Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Рівненського міського суду від 10 жовтня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів,-

в с т а н о в и л а  :

Рішенням
Рівненського міського суду від 10 жовтня 2007 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено за недоведеністю
позовних вимог.

В поданій на
рішення апеляційній скарзі позивач вказує на його незаконність, оскільки  суд не врахував постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи від 24 грудня 2006 року відносно відповідача,
відповідно до якої в діях ОСОБА_2 формально вбачаються ознаки злочину,
передбаченого ст. 194 КК України, що, на думку позивача, і підтверджує факт
заподіяння їй шкоди з боку відповідача.
Дана постанова чинна на даний час і відповідачем не оскаржена.

Просить рішення
скасувати і ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги  в повному обсязі.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог суд першої інстанції правильно виходив з того, що
позивачем ненадано достатніх та переконливих доказів на підтвердження своїх
вимог.

На підтвердження
такого висновку в рішенні наведенні відповідні мотиви та докази з якими
погоджується і апеляційний суд, оскільки відповідно до норм процесуального
права передбачається, що обставини цивільних справ з'ясовуються на засадах змагальності,
в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Щодо обов'язку
доказування і подання доказів, то відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Однак, будь-яких
достовірних та достатніх доказів, про пошкодження килиму ОСОБА_2, факт
заподіяння ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, розмір її відшкодування,
неправомірність дій відповідача позивач суду не надав і судом їх не здобуто.

Відповідно до ч.3 ст.212
ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу
окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги
про те, що наявні в справі докази, а саме постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи від 24 грудня 2006 року стверджує обставини на які вона
посилалася не заслуговують на увагу, оскільки сама по собі вказана постанова не
є достатнім доказом того чи мали місце дії та чи вчинені вони відповідачем, а
про витребування та дослідження інших доказів позивач суд не просив.

Враховуючи, що рішення постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315 ЦПК України, колегія
суддів,-

у
х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського
міського суду від 10 жовтня 2007 року відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України з моменту її проголошення і може
бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею чинності.

Головуючий :

Судді :