УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13
листопада 2007 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

суддів:                            Барсукової В.М.,

Балюка
М.І., Григор'євої Л.І.,-

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про відшкодування шкоди за касаційною скаргою представника відповідачів
ОСОБА_8 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22
травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 25 липня 2007
року,

встановила:

У червні 2006 року позивач звернулась в суд із позовом до
відповідачів про відшкодування вартості пошкоджених матеріалів, коштів
сплачених за виконані будівельні роботи по влаштуванню даху будинку АДРЕСА_1 в
с.Струмівка. Луцького району мотивуючи тим, що в жовтні 2005 року уклала з
відповідачами усний договір підряду за яким вона мала постачати необхідні
матеріали та сплатити їм за виконані роботи, відповідачі в свою чергу повинні
були проводити будівництв із дотриманням всіх будівельних норм і правил та
завершити його в лютому 2006 року. Посилаючись на те, що відповідачі неякісно
виконали роботу, надані їм будматеріали, зіпсовані і не підлягають використанню
згідно висновку експертизи, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідачів 27 998 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області
від 22 травня 2007, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 25 липня 2007 року, позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 17 348 грн. понесених збитків, 741 грн. 31 коп. судових
витрат, а всього 18 089 грн. 31 коп. В іншій частині позову відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі
представник відповідачів ОСОБА_8 просить скасувати судові рішення, а справу
направити на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Згідно з ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржувані
судові рішення  ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила :

Касаційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_8
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області
від 22 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 25
липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва