Справа №2-164/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2007рік                                                                                   м.Василівка

Василівський
районний суд у складі:

Головуючого
судці                               Степаненко
Ю.А.

при секретарі                                        Васюковій
М.О.

Розглянувши
цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1до
ОСОБА_2, третя
особа: Служба у справах неповнолітніх Василівської районної державної
адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві
позивачка вказала, що 27
квітня 1996 року
вона уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у відділенні
реєстрації актів цивільного стану Заводського району м. Запоріжжя, і прожили
разом до 23 вересня 2003 року, після чого
в лютому 2004 року
шлюб було розірвано. Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, який після розлучення залишився проживати з нею. За рішенням
Василівського районного суду Запорізької області з відповідача на її користь на
утримання сина стягуються аліменти. До березня 2006 року відповідач періодично оплачував аліменти, а з
березня 2006 року
ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню дитини. З цього приводу 1 серпня 2006 року вона
звернулась у відділення /ІВС з вигою про попередження відповідача про
кримінальну відповідальність за несплату аліментів, встановити джерело його
доходів, а також про накладення арешту на майно у зв'язку з заборгованістю, яка
на 01.09.2006 рік
становила 5 місяців . З липня 2004 року відповідач
зовсім не цікавиться вихованням дитини.

Відповідно до
ст. 164 ч. 1 п.2 СК України - мати, батько
можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від
виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідач
ухиляється від участі у духовному, фізичному та моральному вихованні дитини, не
спілкується із сином навіть по телефону, не цікавиться його здоров'ям, а також
станом його навчання в школі, чи відвідує син якийсь гурток та чи займається
спортом. Протягом більш ніж 2
роки відповідач ні разу не зустрівся з сином, та не спілкувався з ним.

Позивачка
просить суд позбавити ОСОБА_21973
року народження, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, а також стягнути
з відповідача судові втрати при розгляді справи.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позові, а
також доповнила, пояснивши, що відповідач сплачує аліменти, але інколи це
відбувається невчасно, так у вересні 2006
року він сплатив 100
грн., жовтні 2006 року-100
грн., листопаді 2006 року-107,17
грн., грудні 2006 року-83,13
грн., січні 2007 року-117,30 грн, лютому 2007 року - 112,24 грн. Відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, пояснивши, що
він має сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, який народився в період
перебування його у шлюбі з позивачкою. їх шлюб було розірвано, після чого
позивачка разом з сином стали проживати у м. Запоріжжі. Він спілкується з сином
по мобільному телефону, сплачує аліменти по мірі можливості, бажає спілкуватися
з сином. Останні три місяці він був відсутній в м.Василівка, так як перебував у
свого брата в м.Москва у гостях. На теперішній час він одружений та має малолітню
дитину, але від спілкування з сином не відмовляється.

В судовому
засіданні представник Служби у справах неповнолітніх Василівської районної
державної адміністрації в особі Щеглова
О.М. вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Суд, вислухавши
пояснення учасників процесу, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, объективному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню за слідуючих обставин:

як було
встановлено в судовому засіданні і як видно з матеріалів справи, в період
перебування у шлюбі позовачки та відповідача у них народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є в матеріалах
справи. Шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано 30.11.2004 року, про
що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, копія якого є в матеріалах справи.
Після розірвання шлюбу, син проживає разом з позивачкою в М.Запоріжжя, де
ходить до школи, про що свідчать довідки, які є в матеріалах справи.

За постановою
Василівського районного суду Запорізької області від 29.05.2000 року, копія якої
є в матеріалах справи, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на
утримання сина у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку до досягнення
сином повноліття.

2

Відповідач не
завжди регулярно, але сплачує аліменти на користь позивачки на утримання сина,
про що свідчать пояснення позивачки та відповідача, а також довідки, які є в
матеріалах справи.

Відповідач має
намір спілкуватися з сином, приймати участь в його вихованні.

Як видно з
висновку Служби у справах неповнолітніх, а також з пояснень представника Щеглова О.М., Служба вважає
безпідставним позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до
ст. 141 СК
України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між собою - Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє
від обов'язків щодо дитини.

Ст. 150 СК України
передбачає перелік обов'язків батьків по вихованню та розвитку своїх дітей.

Відповідно до
ст. 153 СК
України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Відповідно до
ч.4 ст. 155 СК
України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для
покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до
ст. 157 СК
України, питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків,
хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має
право на особисте спілкування з нею. Той із батьків з ким проживає дитина, не
має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Ст. 164 СК
України передбачає перелік підстав позбавлення батьківських прав, однією з яких
являється ухиляння батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Таким чином,
враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що відповідач не
достатньо приділяє уваги синові, посилаючись на причини, які в основному, є
безпідставними. Але підстав для позбавлення його батьківських прав, суд не
вбачає. Посилання позивачки як на підставу позбавлення відповідача батьківських
прав, на те, що відповідач невчасно сплачує аліментам, не може служити належною
підстав для цього.

Враховуючи
вищевикладене, відповідно до ст.ст.88, 89
ЦПК України, вимоги позивачки про стягнення з відповідача судових витрат,
не підлягають задоволенню, у зв'язку з відмовою у позові.

Керуючись
ст.ст.141,150- 157,164,
165,166 СК України, ст.ст.10, 11, 58, 59, 60,76,88,169, 208, 209,212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРШШВ:

В задоволенні
позовної заяви ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах неповнолітніх
Василівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських
прав, - відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та апеляційна
скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької обласгі.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у
строк, вказаний вище, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.