overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-215 РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ
15 березня 2007 року                                         Томашпільський районний суд
в складі головуючого                         Семко Г.В.
при секретарі                                     Клімочко С.В.
провівши попередній розгляд в смт.Томашпіль в    справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
28 лютого 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом про стягнення
з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем по
справі вона перебували у шлюбі з 1995 року і розлучились ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Від спільного проживання у них народилась донька
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження і в свідоцтві про
народження якої відповідач записаний батьком.
Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної
допомоги, дочка знаходиться на повному
утриманні позивачки. Досягти домовленості про добровільне утримання дитини не вдалося, тому просить суд винести рішення про стягнення
з відповідача на її користь на утримання
неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) ,
щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі
заяви до суду.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті
ж обставини, що й в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 з позовними вимогами згоден, не заперечує проти
стягнення з нього аліментів на утримання дочки.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, яка позов підтримала, відповідача,
який визнав позов, враховуючи те, що позов заявлено на
законних підставах, оскільки відповідно до ст. 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визнання відповідачем позову не суперечить і не порушує
права, свободи та інтереси інших осіб, тому позовна заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України,
ст.ст. 5, 6, 10, 60,130,174,212- 215, 367 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ: Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1, проживаючої в АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження в розмірі 1/4
частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку ,
починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 28 лютого 2007 року.
На підставі п.18 ст.14 Декрету Кабінету Міністрів "Про державне
мито" ОСОБА_2 звільнити від сплати державного
мита. Стягнути з ОСОБА_2 7грн. 50 коп на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи.
Рішення в частині сплати аліментів
допустити до негайного виконання у межах суми

2

платежу за один місяць.

Заява про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Вінницької
області через Томашпільський районний суд.
Р І Ш Е Н Н Я                               №2-783/2007

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2007 р.
м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого-судді
Гриб О.С., при секретарі Шуба В.М., з участю позивача, розглянувши цивільну
справу №2-783(2007) за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягненя коштів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не надає їй понад 13 років
матеріальної допомоги , тобто від часу розірвання  шлюбу
ніякої матеріальної допомоги на утримання сина, який проживає разом з
нею, просить стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходів), але не меньше 30 % прожиточного мінімуму для дитини відповідного
віку,.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове
засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглядати
без його участі, позов визнав.

Вислухавши позивача,
дослідивши матеріали справи суд встановив, що в 1987 році між сторонами був зареєстрований
шлюб який 13 січня 1994 року був розірваний на підставі рішення суду органами
РАЦС. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ненадає
матеріальної допомоги на утримання сина, вихованням дитини не займається.

У відповідності до вимог ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Враховуючи положення
ст.ст.180, 182 СК України, суд визначає розмір аліментів у вигляді 1/4 частини
від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

У
відповідності до ст.367 п.1 ЦПК України рішення в межах платежу за 1 місяць
підлягае негайному виконанню.

Керуючись
ст.ст.130, 174 ЦПК України, на підставі ст.180, 182, СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 кошти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі ¼(однієї
четвертої) частини всіх видів доходів, але не меньше 30 %( тридцяти відсотків)
прожиточного мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.07.2007 року
.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 51 гривню
державного мита та  30 гривень витрат на
інформаційно-технічне забезпечення процесу.

Допустити негайне
виконання судового рішення в межах платежу за 1 місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Житомирської області через Радомишльський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження,
яка може бути подана протягом 10 днів починаючи з дня наступного після
оголошення рішення.

Суддя
О.С. Гриб
Дело №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01
листопада 2007 року
Красноармійський
міськрайонний    суд     Донецької
області

в
складі:     головуючого - судді Філь О.Є.

при
секретарі       Коваленко О.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Красноармійську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на  неповнолітніх дітей.

На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем по
справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1981 р., актовий
запис № 604 відділу РАГС м. Красноармійська. Від цього шлюбу у подружжя є діти
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На данний момент шлюб розпався, відповідач не мешкає з сім”єю, донька
мешкає з відповідачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно не
надає допомоги на утримання доньки, тому позивачка вимушена звернутися до суду.

У судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд  вважає, що позовні вимоги законні,
обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони по справі
знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1981 р., актовий
запис № 604 відділу РАГС м. Красноармійська. Від цього шлюбу у подружжя є діти
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На данний момент шлюб розпався, відповідач не мешкає з сім”єю, донька
мешкає з відповідачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно не
надає допомоги на утримання доньки.

Визначаючи розмір аліментів на
дочку, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище відповідача,
який працює, отримує стабільну заробітну плату ,не являється інвалідом,

Крім того, з відповідача також підлягають стягненню судові витрати
відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме - судовий збір у розмірі 51,00 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180,181,182, 198, 199 Сімейного
кодексу України, ст.ст.79, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти
на  утримання  доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 27.09.2007 року до повнолыття.

Стягнути з ОСОБА_2  судовий
збір на користь держави в сумі  51 грн.
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах
місячних платежів..

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до
Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької області через Красноармійський
міськрайонний суд протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя:
справа
10 грудня 2007 року     Суддя
Каланчацького  районного  суду Херсонської області Кравченко К.В.,
розглянувши заяву Закритого акціонерного товариства комерційний банк
„ПриватБанк” про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з
ОСОБА_1заборгованості за кредитним договором,
КБ „ПриватБанк” просить витати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за договором про видачу кредиту від 07.04.2006р. в сумі 4000,00
грн. з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії карти.
посилається на те, що ОСОБА_1порушує зобов'язання за даною угодою в частині
несвоєчасної сплати щомісячних платежів та відсотків по кредиту.
обґрунтування свого права на дострокове стягнення з  ОСОБА_1суми кредиту заявник посилається на
положеннями частини 2 ст. 1054 та частини 2 ст. 1050 ЦК України.
надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність відмовити у прийнятті
заяви про видачу судового наказу.
пп.. 1 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено
вимогу, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.
наданий заявником матеріалів вбачається, що під договором між банком та
позичальником про надання кредиту від 21.03.2006р. розуміється заява
позичальника про видачу кредиту, Умови надання банківських послух, Правила
користування платіжною карткою та Тарифи, про що безпосередньо зазначено в
тексті заяви про видачу кредиту.  Окремим
письмовим документом договір про надання кредиту між заявником та ОСОБА_1не
ч.2 ст. 1054 ЦК України, положення  ч.2
ст. 1050 ЦК України, якою передбачено
право позикодавця вимагати дострокового повернення несплаченої частини
позики  та процентів у разі встановлення
договором обов'язку позичальника повернення позики частинами,  застосовуються до відносин за кредитним
договором, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.
заяві позичальника про видачу кредиту, зазначено, що строк дії кредитного
ліміту співпадає зі строком дії кредитної карти.
вищезазначених документах, які складають зміст угоди про видачу кредиту, строк
дії кредитної карти не визначений.
чином, з заяви ЗАТ КБ „ПриватБанк” про видачу судового наказу і доданих до неї
документів вбачається спір про право банка достроково стягувати всю несплачену
до ч.1 ст. 100  ЦПК України суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо заявлено вимогу,
не передбачену статтею 96 цього Кодексу або із заяви і поданих документів
вбачається спір про право.
ст. ст. 96, 100, 101 ЦПК України,
Закритому акціонерному товариству комерційний банк „ПриватБанк” у прийнятті
заяви про видачу судового наказу.
Закритому акціонерному товариству комерційний банк „ПриватБанк” його право на
звернення з вимогами до суду у позовному порядку.
ухвалу суду може бути подана заява про апеляційне оскарження через Каланчацький
районний суд  протягом 5 днів  з дня отримання копії ухвали стороною, яка її
оскаржує.  Апеляційна скарга на ухвалу
суду може бути подана до апеляційного суду Херсонської області, через
Каланчацький районний суд, протягом десяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя:
Справа № 2-106/2007року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
березня 2007 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді                          - Кулікова В.В.,

при
секретарі                                 -
Пліскачовій Н.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Олександрівка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення права власності.
Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_3, який постійно проживав у
смт. Олександрівка Донецької області. Після його смерті залишилося спадкове
майно у вигляді1/4 частини у квартирі, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , яка була
приватизована і згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого
Олександрівською райдержадміністрацією 15 березня 1994 року, належить їм на
праві сумісної власності, тобто частки є рівними. Крім неї спадкоємцем є син
померлого - ОСОБА_2, який відказався від своєї частки в спадщині. Спадкове
майно вона прийняла, так як мешкає в спадковій квартирі, але оформити свої
права не може, оскільки 1/4 частка у квартирі за померлим не зареєстрована.

Просить
визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину вказаної квартири.

В
судовому засіданні позивачка підтримала свій позов і повторила доводи, що
містяться в позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_2. не заперечує проти позову, відмовляється від своєї частки спадщини в
квартирі після смерті батька.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до
наступного.

Згідно
свідоцтва на право власності на житло № 75 від 15.03.1994 року, виданого
Олександрівською райдержадміністрацією, позивачці разом з її чоловіком ОСОБА_3
належить на праві сумісної власності квартира
АДРЕСА_1

Той
факт, що чоловік позивачки помер, підтверджується свідоцтвом про його смерть, з
якого вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася
спадщина на 1/4 частину вказаної квартири. Відповідач на цю частку не
претендує. Це вбачається зі зробленої ним заяви, завіреною нотаріально.

Згідно
ч. 3 ст. 368 майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким
чином, право власності на 1/4 частину в квартирі необхідно признати за ОСОБА_3.

2

Тому, керуючись ст. ст. 10,60,212 ЦПК України, ст.ст.
368, 370 ЦК Україна,
суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
право власності на 1/4 частину в квартирі АДРЕСА_1 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3.

Рішення
суду набирає чинності після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву не було подано.

Заява
про апеляційне оскарження може бути подана до апеляційного суду Донецької
області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом 10 днів
з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області
через Олександрівський районний суд Донецької області протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
надруковано у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті суддею Куліковим В.В.
Справа
№2-291/2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
квітня 2007
року                                                                           м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі
головуючого судді Науменко С.М.,
при секретарі Шелест Л.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
місті Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Кудлаївської сільської
ради, Немирівського району, про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку , -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1року померла позивача мати ОСОБА_2, яка постійно
проживала і була прописана (зареєстрована) в с Кудлаї, Немирівського району, Вінницької області.

Після її смерті відкрилась спадщина яка складається із
житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в с
АДРЕСА_1, права на майновий та земельний пай, грошових заощаджень.

Спадковий житловий будинок
розташований на земельній ділянці розміром 0.58 га.

Рішенням 13 сесії 21 скликання від 29.04.1994 року Кудлаївської сільської ради його матері, ОСОБА_2було передано в приватну
власність земельну ділянку на
якій розташований належний їй будинок. Для обслуговування житлового будинку -0.25 га., для ведення особистого селянського
господарства -0.33 га.

Зараз у позивача виникла необхідність оформити свідоцтво
про право на спадщину на спадкове майно, а саме на передану його матері у
приватну власність земельну ділянку, нотаріально, але зробити це він не має можливості, так як за життя мати не
отримала державного акту на право власності
на належну їй земельну ділянку, а отже не було проведено первинної реєстрації права власності на землю.

В зв'язку з цим ОСОБА_1., просить суд визнати за ним
право власності в порядку спадкування за законом
на земельну ділянку.

В судовому засіданні ОСОБА_1., позовну заяву підтримує просить її
задовольнити.

Представник Кудлаївської сільської ради Горовенко В.П., в
судовому засіданні заявлений позов визнав, не
заперечує проти його задоволення.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що
позовну заяву слід задовольнити, так як позовні вимоги визнаються представником відповідача, підтверджуються копією
свідоцтва про смерть, копією паспорта,
копією довідки про прийняття спадщини, копією свідоцтва про народження, копією довідки сільської ради.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.328, 392
Цивільного Кодексу України, ст.ст.208,209,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за           ОСОБА_1право власності
в порядку

спадкування
за законом на земельну ділянку розміром 0.58 га, в тому числі: 0.25 га для обслуговування  житлового
будинку,  0.33   га.  для
ведення  особистого  селянського

господарства,
що знаходиться по АДРЕСА_1,
яка належала його матері ОСОБА_2померлій ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається на протязі 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2-0-31/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
березня 2007 року                                                                            м.
Калуш

Калуський
міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі
головуючої                                                                           Бердан
Н.В.

секретаря                                                                                           Богдашка
О.Б.

з участю
заявниці                                                                             ОСОБА_1

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1про
встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

що ОСОБА_1
звернулася до суду із зазначеною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що вона
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1р.
В свідоцтві про одруження та трудовій книжці рік її народження помилково
вказаний 1952. В даний час їй виповнилося 55 років і в зв'язку з чим вона
звернулася до ПФУ м. Калуша для оформлення пенсії. Однак через розбіжність дати
народження у трудовій книжці та свідоцтві про народження, їй відмовлено у
нарахуванні пенсії. Тому вона змушена звернутися до суду.

В судовому
засіданні заявниця заяву підтримала, просить її задоволити. Представник
зацікавленої особи - управління ПФУ в м. Калуші в судове засідання не з'явився,
однак подав заяву, в якій просить
справу слухати у його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви.
Суд вислухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, вважає що заява
обґрунтована та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Копія
свідоцтва про народження заявниці /а.с.6/ свідчить про те, що вона
народилася   ІНФОРМАЦІЯ_1  року
в   с. Отинія   Коломийського   району
Івано-Франківської області. Аналогічні дані вказані в паспорті /а.с.9/
та довідці з місця її проживання /а.с.8/.

В свідоцтві про
укладення шлюбу між ОСОБА_2. та ОСОБА_3. та в трудовій книжці її рік народження
вказаний 1952 /а.с.4,6/. Факт належності трудової книжки необхідний заявниці
для оформлення пенсії.

Таким чином суд
приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено те, що трудова
книжка видана 07.08.1971 року на ім'я ОСОБА_1, 1952 року народження належить
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

2

На підставі
викладеного ст.256 ч.1 п.6, 259 ЦПК України, керуючись ст.ст. 212, 214-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Встановити, що
трудова книжка  видана 07.08.1971 року на
ім'я ОСОБА_1,   1952 року народження
належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської
області  через Калуський міськрайонний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК

України.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2007
року                                                                       м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :

головуючого          -                       Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                              Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю “Агрофірма Надія” до ОСОБА_1, Макарівського бюро технічної
інвентаризації Київської області про розірвання договору купівлі-продажу,
визнання права власності та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о
в и л а :

У січні 2007 року позивач
звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 липня 2004
року між ТОВ “Агрофірма Надія” та ОСОБА_1 укладено нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу нерухомого майна - гаража та теплиці, загальною
вартістю 11 500 грн. Посилався, що ОСОБА_1 в порушення вимог п. 4.10 договору
купівлі-продажу не сплатив на розрахунковий рахунок позивача обумовлену
договором ціну. Просив розірвати договір купівлі-продажу, визнати право власності
позивача на нерухоме майно та зобов'язати Макарівське БТІ скасувати запис в
реєстрі прав власності щодо наявності права власності на спірне майно у ОСОБА_1
та поновити запис про власника в особі ТОВ “Агрофірма Надія”.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 16 березня 2007
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 22
червня 2007 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ
“Агрофірма Надія” просить скасувати постановлені судові рішення, а справу
передати на новий розгляд до апеляційного суду, посилаючись на допущені
порушення судом норм матеріального й процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 338 ЦПК України, судове рішення
підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто
за відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі, належним чином не
повідомлених про час і місце судового засідання.

За таких обставин оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а
справа передачі на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав,
передбачених пунктом 3 частини 1 статті 338 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 332, 338 ЦПК
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю
“Агрофірма Надія” задовольнити частково.

Рішення Макарівського районного
суду Київської області від 16 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 22 червня 2007 року скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cудді:

Ю.В. Прокопчук

А.В. Костенко

М.П. Пшонка