Справа
№22-ц-140 2007 р.                                 Головуючий у 1 -й інстанції Солдаткін С.Г.
Категорія 21                                                      Суддя-доповідач Батюк А.В.
РІШЕННЯ

іменем    Укр аїни

14 лютого 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Шевченка В.А.,

суддів               - Батюка А.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового
засідання - Назарової О.М.,

та осіб, які беруть участь у справі
- представника позивача - ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Українського
державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта"

на рішення
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2006 року

у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
до Українського державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта", третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в ста но
вила:

У лютому 2005 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що 7 серпня 2003 року вночі на 95 км автодороги
"Київ-Чернігів" сталося зіткнення
автомобіля "Рено-25", держ. номер НОМЕР_1 з причіпом з автомобілем "МАЗ-533660", держ. номер НОМЕР_2.

У результаті ДТП пасажир автомобіля
"Рено-25" ОСОБА_5 загинула, водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, а автомобіль, причіп і товари, які
перевозились останнім, були суттєво пошкодженні.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 просили стягнути з відповідача на свою користь
відповідно 39849 грн. 25 коп. і 5000 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди та по 50000 грн. - моральної шкоди.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2006 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено стягнути з УДППЗ "Укрпошта" в особі дирекції
"Автотранспошта" на користь ОСОБА_2 7000 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 15000 грн. - моральної шкоди, 240 грн. - витрат на правову допомогу.

Постановлено стягнути з УДППЗ "Укрпошта" в особі дирекції
"Автотранспошта" на користь ОСОБА_1 15000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, 1020 грн. - витрат на првову
допомогу.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановлено стягнути з УДППЗ "Укрпошта" в особі дирекції
"Автотранспошта" на користь приватного експерта ОСОБА_6 150 грн. за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Додатковим рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 грудня 2006 року постановлено стягнути з УДППЗ
"Укрпошта" в особі дирекції "Автотранспошта" на користь
держави 87 грн. судового збору, на користь ТУ ДСА в
Сумській області 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь держави відповідно
51 грн. і 600 грн. 69 коп. судового
збору.

В апеляційній скарзі УДППЗ "Укрпошта" в особі дирекції
"Автотранспошта", посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на
новий розгляд.

При цьому в скарзі вказувалось, що в діях водія автомобіля МАЗ, належного
УДППЗ "Укрпошта", не було вини в заподіянні
шкоди внаслідок ДТП, а тому і не можна було покладати на підприємство "Укрпошта"
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду
скасуванню з ухваленням нового з слідуючих підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 7 серпня 2003 року в нічний час, по автодорозі "Київ-Чернігів-Н.Яриловичі" рухався автомобіль марки
"Рено-25", держ. номер НОМЕР_1 із завантаженим причепом, під
керуванням ОСОБА_2 та з пасажиром ОСОБА_5

По цій же дорозі, у попутному напрямку рухався належний УДППЗ
"Укрпошта", дирекції "Автотранспошта" автомобіль марки
"МАЗ-533660", держ. номер НОМЕР_2, з причіпом завантаженим 8 т вантажу, під керуванням водія ОСОБА_3

Близько 2 год. ночі, на 95 км зазначеної автодороги біля м. Козелець Чернігівської
області водій автомобіля "Рено-25" ОСОБА_2 зупинив автомобіль на
проїзній частині дороги, не виключаючи двигуна і не
включивши аварійну систему, габаритні вогні, світлову сигналізацію на легковому причепі, не виставивши знак аварійної зупинки,
внаслідок чого після залишення автомобіля для
задоволення своїх потреб ОСОБА_2 і його дружиною ОСОБА_5, сталося
зіткнення транспортних засобів.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля
"Рено" отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я, а ОСОБА_5, яка знаходилась у момент зіткнення між причепом та
автомобілем "Рено", отримала тяжкі тілесні ушкодження, будучи
травмованою автомобілем "Рено", від яких померла в Козелецькій ЦРЛ.

Також, внаслідок зіткнення транспортних засобів був пошкоджений автомобіль "Рено"
та причіп.

Згідно акту №0466 судової автотоварознавчої
експертизи вартість відновлювального ремонту
автомобіля "Рено-25" становить 17069 грн. 31 коп., розмір
матеріального збитку -7758
грн. 71 коп. (а. с. 7-9).

Розмір матеріальної шкоди у зв'язку з пошкодженням причепа, належного
ОСОБА_2, становить 383
грн. 04 коп. (а. с. 164-168).

У дорожній ситуації, яка виникла, водій автомобіля "МАЗ"
ОСОБА_3 не мав технічної можливості запобігти наїзду на стоячий на проїзній частині
автомобіль "Рено" з причепом шляхом використання
екстренного гальмування або його безпечного об'їзду в момент, коли останні попали у поле його зору. У його діях не вбачається
невідповідності зазначеним у п. 12.3 Правил дорожнього руху України вимогам, якими
передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху
або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний

виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного
засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

З технічної точки зору знаходження стоячого автомобіля "Рено" з
причепом на проїзній частині без стоянкового
світла, на смузі руху автопоїзда, сприяло настанню даної дорожньо-транспортної
пригоди.

Наявність цих
обставин підтверджується висновком судової комплексної автотехнічної експертизи (а. с. 209-217) та іншими, дослідженими судом доказами по справі, зокрема, схемою дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 88), матеріалами кримінальної справи.

Слід врахувати, що по справі призначалась за клопотанням позивачів ОСОБА_1
та ОСОБА_2 повторна судова автотехнічна експертиза,
провадження якої було поручено іншій установі (а. с. 142-143), у той же час ними не була проведена оплата робіт з
виконання цієї експертизи, у зв'язку з чим
було відмовлено в наданні відповідного висновку (а. с. 145-149).

Згідно постанови слідчого СВ Козелецького РВ УМВС України від 17 березня 2005 року кримінальна справа відносно ОСОБА_3 була закрита на підставі п. 2 ст. 6 КПК України у
зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину (а. с. 65).

Ця постанова набрала законної сили і до цього часу не скасована.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що дані правовідносини між
сторонами по справі регулюються ст. ст. 440-1, 450 ЦК УРСР, і що відповідач повинен нести відповідальність
за заподіяну шкоду на підставі саме цих норм.

Проте з таким висновоком не можна погодитись, оскільки всупереч з вимогами
ст. ст. 10, 57, 59, 60, 62, 64 ЦПК України він грунтується на
неповному з'ясуванні обставин справи, прав і обов'язків сторін.

Статтею 440-1 ЦК УРСР, яка визначає загальні
засади відшкодування моральної шкоди, передбачено, що моральна
(немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяльності іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується
особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не
доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

Тобто, моральна шкода відшкодовується лише особою, яка своїми винними діями
заподіяла шкоду.

З матеріалів справи вбачається, що в дорожній ситуації, яка виникла, водій ОСОБА_3 не мав технічної можливості запобігти зіткненню з
автомобілем "Рено".

У діях же водія автомобіля "Рено" наявні порушення п. п. 15.1, 15.2,
15.11, 15.14 (9.9-9.11) Правил дорожнього руху, які
знаходяться в прямому причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками. Крім цього, з поведінки загиблої
ОСОБА_5 вбачається, що вона сама себе поставила в небезпечне становище, що
сприяло настанню негативних наслідків.

Тобто ДТП і її наслідки виникли внаслідок
грубої необережності й винних дій ОСОБА_2, а не з вини водія ОСОБА_3 Порушень останнім Правил дорожнього руху не
доведено.

Всупереч ст. 60 ЦПК України
позивачі не довели тих обставин, на які вони посилались як на підставу своїх
вимог,

Статтею 440-1 ЦК УРСР передбачена відповідальність
лише за винні дії, а тому при таких обставинах підприємство
"Укрпошта" не повинна відшкодовувати моральну шкоду.

Відповідно до ст. 450 ЦК УРСР, організації і громадяни,
діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні
організації, промислові підприємства, будови,
власники автомобілів та ін.), зобов'язані відшкодувати шкоду заподіяну джерелом

підвищеної небезпеки, якщо не
доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Статтею 440 ЦК УРСР
встановлена відповідальність за наявності винних протиправних дій заподіювана шкоди. З цього слідує, що в разі винного
заподіяння шкоди при зіткненні
автотранспортних засобів, необхідно керуватися ст. 440 ЦК УРСР. При випадковому ж зіткненні - ст. 450
ЦК УРСР.

Посилання представників позивачів, що у дорожній ситуації, яка виникла,
автомобіль "Рено" не є джерелом
підвищеної небезпеки - є безпідставними і не узгоджуються з обставинами
справи та вимогами Правил дорожнього руху України.

Враховуючи те, що негативні наслідки виникли через зіткнення транспортних
засобів, їх взаємодії між собою - дані правовідносини мають регулюватися ст.
440 ЦК УРСР, а не ст. 450 ЦК УРСР як зазначив суд у своєму рішенні.

Згідно даної норми шкода підлягає відшкодуванню за наявності вини
заподіювача. Така вина водія ОСОБА_3 не
встановлена, а тому і відсутні підстави для покладення відповідальності на УДППЗ "Укрпошта", як власника джерела
підвищеної небезпеки.

У цьому випадку позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вимагали відшкодувати шкоду,
яка виразилася в похованні дружини та матері, пошкодженні автомобіля і причепа,
товару, який знаходився в причепі, вимагали
відшкодування моральної шкоди.

З огляду на обставини, такі витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача
по справі.

Не можна погодитись з тим, що у даному випадку буде солідарна
відповідальність власників джерел підвищеної
небезпеки за настання смерті ОСОБА_5 на підставі ст. 450 ЦК УРСР, оскільки в даному випадку шкода заподіяна хоча і
зіткненням транспортних засобів, але внаслідок винних дій
лише одного водія - власника джерела підвищеної небезпеки
ОСОБА_2, який і вимагає відшкодування шкоди.

При таких обставинах, вирішуючи даний спір суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, а тому
необхідно рішення суду від 19 жовтня 2006 року та додаткове рішення від 25 грудня 2006 року скасувати та ухвалити нове згідно п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, відмовивши в
задоволенні позовних вимог у зв'язку з необґрунтованістю.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати
позивачів не підлягають відшкодуванню, т. я. позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

У той же час, у залежності від заявлених позовних вимог необхідно з ОСОБА_2
стягнути на користь приватного експерта ОСОБА_6 за проведення автотоварознавчої експертизи 150 грн. (а. с 178), у доход держави 670 грн. 69 коп. судового
збору за вимоги про відшкодування матеріальної
шкоди і 8 грн. 50 коп. судового збору за вимоги про відшкодування моральної шкоди, 15 грн. на користь ТУ ДСА в Сумській області витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а з
ОСОБА_1 - у доход держави 59 грн. судового збору, 15 грн. на користь ТУ ДСА в Сумській області
витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, які не були сплачені при подачі позовних заяв.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. З ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта"
задовольнити частково.

5

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2006 року та додаткове рішення
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 грудня 2006 року в даній
справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в задоволенні позову до
Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
у зв'язку з необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного експерта ОСОБА_6 150
грн., на користь держави 679 грн. 19 коп. судового збору, на користь ТУ ДСА в
Сумській області 15 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 59 грн. судового збору, на користь ТУ ДСА в
Сумській області 15 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців.