Справа  №
22ц-4951/2007  р.                                                      Головуючий  у  1-ій
Категорія  5                                                                                   суддя  Савранський
суддя  Повєткін  В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28
березня  2007
р.
Апеляційний  суд  Дніпропетровської  області
в  складі:

Головуючого  судді:                                      Перцової  В.А.

Суддів:                                            Козлова  С.П.,   Повєткіна
В.В.

При  секретарі:                               Білоус  A.M.

Розглянула
у    відкритому    судовому
засіданні    в    М.Дніпропетровську    цивільну справу  за
апеляційною  скаргою  ОСОБА_1

на рішення
Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 02 лютого 2006 року

за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання права влас­ності
та  виділ  майна
в  натурі,   -

Встановив
:

У січні 2006 року ОСОБА_2., ОСОБА_3.
та ОСОБА_4, звер­нулися
до суду з вказаним позовом до ОСОБА_5.,
посилаючись на купівлю у остан­нього 23/50
частин кафе-бару з літнім майданчиком по АДРЕСА_1 у м.Дніпродзержинську
згідно з нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 02 квітня 2005 року. При
зверненні до БТІ їм відмовлено в реєстрації договору купівлі-продажу у зв'язку
з тим, що на кафе-бар було накладено арешт Відділом Державної виконавчої служби
Заводського району м.Дніпродзержинська. Начальником Відділу Державної
виконавчої служби Заводського району м.Дніпродзержинська їм було відмовлено в
припиненні дій щодо продажу їх частини кафе-бару. Тому просили визнати за ними
право власності на вказану нерухомість, виділити їм майно в натурі,   зобов'язати
БТІ  зареєструвати  право
власності   (а.с.3-4).

Рішенням
Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 02 лютого 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
задово­лені, за ними визнане право власності на 23/50 частини
кафе-бару по АДРЕСА_1 у м.Дніпродзержинську, Бюро технічної інвентарізації
м.Дніпродзер­жинська зобов'язане зареєструвати право власності ОСОБА_2,
ОСОБА_3.   та  ОСОБА_4.    (а.с.39-40).

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить
рішення суду скасувати і справу на­правити на новий розгляд, оскільки, на його
погляд, рішення суду ухвалене з пору­шенням норм процесуального права, без
врахування доказів по справі, а саме, що по­свідчення нотаріусом договору
кіпівлі-продажу здійснене за наявності арешту на спірне  майно
(а.с.41).

Перевіривши
законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, апе­ляційний суд
вважає, що скарга є обгрунтованною і підлягає задоволенню частково з
наступних  підстав.

Постановлюючи
рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку,
що позов врегульовано сторонами до судового розгляду, визнання позову  відповідачем
не  порушує  права,
свободи  чи  інтереси
інших  осіб.

Такий висновок
суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матері­алам  справи.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду
за захистом своїх порушених, невизнаних або оспо­рюваних  прав,
свобод  чи  інтересів.

Задовольняючи
позовні вимоги про визнання права власності, суд першої інста­нції не встановив
яким чином відповідачем ОСОБА_5. і які права позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4
порушені при наявності між сто­ронами нотаріально посвідченного договору
купівлі-продажу від 02 квітня 2005 року 23/50 частини
кафе-бару по АДРЕСА_1 у м.Дніпродзержинсь-ку, тобто який  спір
в  цій  частині
має  місце  між
сторонами.

Ні позивачі, як
покупці, ні відповідач, як продавець за вказаним договором, взаємні права та
обов'язки щодо купівлі-продажу 23/50
частини кафе-бару не оспорю­ють, спір про належність позивачам 23/50 частини
кафе-бару, придбаного ними на підставі
договору  у  порядку,
передбаченому  законом,   між
сторонами  відсутній.

Відповідно до ч.3,4 ст.334 ЦК України право власності у набувача виникає з
моменту  державної  реєстрації
договору  про  відчуження
майна.

Як вбачається з
матеріалів справи, право власності у позивачів відсутнє, оскільки їм відмовлено
у реєстрації договору купівлі-продажу у Бюро технічної ін-вентарізації  м.Дніпродзержинську.

Зобов'язуючи
Бюро технічної інвентарізації м.Дніпродзержинську зареєструвати право власності
ОСОБА_2, ОСОБА_3. та ОСОБА_4.,
суд першої інстанції  не  врахував,
що:

позовні вимоги
до Бюро технічної інвентарізації не заявлені, воно не є від­повідачем  по
справі,   а  залучено
до  участі  у
справі  у  якості
3-особи;

дії Бюро
технічної інвентарізації м.Дніпродзержинську щодо відмови позивачам у  реєстрації
права  власності  не
оскаржені  і  неправомірними  не
визнані.

У зв'язку з цим
немає підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності, а
відповідно відсутні і підстави для задоволення позову про виділ майна  в
натурі,   які  заявлені
передчасно.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції є необгрунтованим і підлягає скасуванню
у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуа­льного  права.

Оскільки
обставини по справі досліджені у повному обсязі, апеляційний суд вважає
необхідним постановити нове рішення про відмову ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. в
задоволенні позову до ОСОБА_5. про визнання пра­ва  власності
та  виділ  майна
в  натурі.

У зв'язку з
викладеним і керуючись ст.ст.307,309,314,316 Цивільного
процесу­ального  кодексу  України,
апеляційний  суд,   -

ВИРІШИВ
:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1  -  задовольнити
частково.

Рішення
Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 02 лютого 2006 року  -  скасувати.

В позові
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання права влас­ності
та  виділ  майна
в  натурі  -  відмовити.

Рішення
Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту
його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховно­го  Суду
України  протягом  двох
місяців  з  дня
набрання  законної  сили.