АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
Справа №
22ц-106 2007 р.                                                      Головуючий
правовідносин                                                     Голосій
відшкодування шкоди,                                                      Доповідач
здоров'ю                                                                  Інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня
2007 р. колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області в складі:

головуючого                                      Храпка
В.Д.

судців                                                 Магда
Л.Ф. Сіренка Ю.В.

при секретарі                                     Бурдуковій
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Відділення ВД
ФСНВ України в м. Житомирі на рішення Городищенського районного суду від 22
листопада 2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Житомирі про відшкодування шкоди,

Встановила:

ОСОБА_1 14 вересня 2004 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, а
пізніше до участі у справі було притягнуто Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Житомирі про відшкодування шкоди. В позовній заяві
вказував, що працював машиністом тинькувальної станції на будівельному об'єкті
у м. Києві на приватному підприємстві «Акант» м. Житомир, власником якого
являється ОСОБА_2.

24 січня 2003 р. під час виконання роботи йому в очі
попав вапняний розчин, в результаті чого він осліп і згідно з висновком МСЕК
від 21 травня 2003 р. визнаний інвалідом 1 групи з 100% втратою працездатності.

2

Фондом йому
проводяться виплати на відшкодування завданої шкоди, однак по частині виплат
проведено невірний розрахунок сум відшкодування, інша частина витрат не
відшкодована.

Так, фонд почав здійснювати суми відшкодування починаючи з 21 травня 2003 р., а не з моменту
ушкодження його здоров'я, тому йому не доплачено сума відшкодування за
січень-травень 2003 р. 1600 грн., виходячи з заробітної плати 400 грн. на
місяць.

Перебуваючи на лікуванні в Одеському НДІ ім. Філатова, він витратив на
придбання ліків 2956 грн., які йому не відшкодовано.

Під час лікування в м. Одесі, з ним перебувала його
дружина, оскільки він потребував стороннього догляду, яка в період з 29 січня
по 7 квітня 2003 р. вимушена була наймати житло і харчуватися за рахунок коштів
сім'ї. Такі витрати складають 5280 (80 грн. х 66 діб) грн. за наймання житла та
1188 грн. добових витрат (18 грн. х 66 діб), які також підлягають
відшкодуванню.

Позивачем було витрачено 320 грн. на проїзд до відділення
ФСНВ в м. Житомирі (наймання автомобіля) та 65 грн. 84 грн. на проїзд поїздом
до м. Одеси на лікування (вартість квитків туди й назад).

Про стягнення
зазначених сум з відповідача позивач і просив суд.

Справа неодноразово розглядалася судовими інстанціями. Рішенням
Городищенського районного суду від 22 листопада 2006 р. позовні вимоги
ОСОБА_1задоволені частково, стягнуто з відділення виконавчої дирекції ФСНВ у м.
Житомирі 1600 грн. втраченого заробітку, 1188 грн. добових витрат дружини
позивача за період лікування позивача в м. Одесі, 320 грн. відшкодування
вартості за найом автомобіля для поїздки в м. Житомир, 25 грн. 47 коп. на
відшкодування вартості квитка на проїзд поїздом до м. Одеси. Вимоги позивача
про стягнення коштів, витрачених на лікування залишені без розгляду. В іншій
частині вимог ОСОБА_1відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині стягнення на користь позивача
втраченого заробітку в розмірі 1600 грн., 1188 грн. добових витрат дружини
позивача та 320 грн. витрат на наймання ним автомобіля, відділення виконавчої
дирекції ФСНВ м. Житомира подало апеляційну скаргу, в якій просить про
скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1в цій частині з тих підстав, що суд невірно застосував норми
матеріального права, висновки суду не ґрунтуються на доказах по справі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час і
місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку.

3

Заслухавши судцю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення, а рішення суду повинно скасовано в частині
стягнення на користь ОСОБА_1.: страхових платежів за період з січня по травень
2003 p.,
витрат дружини позивача на його догляд в період перебування в лікарні,
коштів на наймання автомобіля для поїздки в м. Житомир, в цій частині вимог
повинно бути ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову виходячи з
наступного.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що
ОСОБА_1являвся застрахованим працівником ПП «Акант» з грудня 2002 р. і 24 січня
2003 р. з ним трапився нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він
згідно з висновком МСЕК від 21 травня 2003 р. втратив 100% професійної
працездатності і був визнаний інвалідом 1 групи.

З матеріалів справи вбачається, що з 29 січня по 8 квітня 2003 р. позивач
перебував на стаціонарному лікуванні в Інституті очних хвороб і тканинної
терапії ім. Філатова в м. Одесі та до 21 травня 2003 р. перебував на
лікарняному.

Протягом часу з 24 січня по 21 травня 2003 р. йому були оплачені лікарняні
листи та проведено інші виплати на відшкодування шкоди ПП «Акант» на загальну
суму 3330 грн. 70 коп., в
той час як його середній заробіток в цей період складав 400 грн. на місяць
(а.с. 76-84).

Постановою Відділення виконавчої дирекції ФСНВ у м. Житомирі від 4 липня
2003 р. ОСОБА_1 було призначено страхові виплати: одноразову допомогу в зв'язку
з стійкою втратою працездатності в розмірі 6160 грн., щомісячну грошову суму
відшкодування в розмірі 313 грн. 10 коп. (а.с. 8-9). Згідно з довідкою
відділення від 6 лютого 2004 р. позивачу в 2003 р. було виплачено 10166 грн. 82
коп. сум відшкодування, зокрема на медико-соціальні послуги (постійний сторонній
догляд, побутове обслуговування) - 1035 грн. 48 коп. та пенсію по інвалідності
- 668 грн. 54 коп.

Рішенням колегії судців Судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської області від 4 липня 2006 р. з Відділення
виконавчої дирекції ФСНВ України у м. Житомирі на користь ОСОБА_1було стягнуто
60 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

Проте суд, ухвалюючи рішення, зазначеним доказам по
справі належної оцінки не дав. Стягуючи з відповідача на користь позивача
втрачений заробіток за період з 24 січня по 21 травня 2003 р. суд не прийняв до
уваги, що в цей період стійка втрата працездатності ОСОБА_1 у встановленому
законом порядку визначена не була, він перебував на стаціонарному та
амбулаторному лікуванні і підприємство, на якому він працював до отримання
травми, оплатило

4

йому
лікарняні листи та надало допомогу на лікування в сумі 3330 грн. 70 коп. Отже
висновок суду про обгрунтованість вимог позивача про стягнення з відділення
ФСНВ втраченого заробітку за вказаний період в сумі 1600 грн. не
підтверджується доказами у справі, протирічать ст. 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»

Задовольняючи вимоги позивача про стягнення з відповідача на його і користь
витрат на сторонній догляд в період його перебування на стаціонарному лікуванні
в м. Одесі з 24 січня по 7 квітня 2003 р. (в рішенні вказано 2004 р.), суд послався на те,
що згідно з висновком МСЕК такий догляд йому було встановлено. Однак з
матеріалів справи вбачається, що вперше позивач був оглянутий МСЕК тільки 21
травня 2003 р. і сторонній догляд цим висновком не визначався.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази з приводу
необхідності перебування його дружини в м. Одесі протягом всього часу лікування
позивача в Інституті їм. Філатова. Не надав позивач такі докази і під час
розгляду справи в апеляційному суді та не просив суд про їх витребування у
передбаченому законом порядку.

Необгрунтовано суд стягнув з відповідача на користь позивача також 320 грн.
витрат на наймання автомобіля для поїздки в м. Житомир, оскільки відшкодування
таких витрат не передбачено законом.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що Відділенням
виконавчої дирекції ФСНВ України у м. Житомирі нарахування та І виплата сум
відшкодування ОСОБА_1 проводилась у відповідності до вимог закону і підстав для
задоволення вимог позивача про стягнення втраченого заробітку за період з 24
січня по 21 травня 2003 p.,
добових витрат дружини позивача на його догляд в лікарні в період з 29
січня по 7 квітня 2003 р. та витрат по найманню автомобіля для поїздки в м.
Житомир не вбачається.

Зважаючи на те, що суд, розглядаючи справу, правильно
встановив

обставини справи, однак невірно застосував норми
матеріального права і його

висновки не відповідають обставинам справи в частині
вимог позивача про

стягнення втраченого заробітку, витрат на догляд дружини
та на наймання

автомобіля, колегія суддів вважає необхідним відповідно
до вимог ст. 309 ЦПК

України ЦПК України скасувати рішення суду в зазначеній
частині та ухвалити

в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні
частини вимог позивача.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується і
підстав для     і скасування чи зміни
рішення у вказаній частині не вбачається.

5

Керуючись ст. ст. 21, 28, 34 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які причинили втрату працездатності», ст. ст. 1195,
1197 ЦК України, ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити, рішення Городищенського районного суду від
22 листопада 2006 р. в частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Житомирі на користь ОСОБА_1 1600 грн. втраченого
заробітку, 1188 грн. добових витрат дружини позивача на його догляд, 320 грн.
витрат на наймання автомобіля скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Житомирі про стягнення 1600 грн. втраченого
заробітку, 1188 грн. добових витрат дружини позивача на його догляд, 320 грн.
витрат на наймання автомобіля відмовити.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності одразу після проголошення і може
бути

оскаржено до Верховного Суду України в касаційному
порядку протягом двох

місяців.