overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31 травня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України у складі:

Романюка
Я.М.    Левченка Є.Ф.,      Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням,
стягнення матеріальної та відшкодування моральної шкоди та зустрічним позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення
Новокаховського міського суду від 29 серпня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Херсонської області від 26 грудня 2006 року,

в с т а
н о в и л а :

в квітні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням, стягнення матеріальної та відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що відповідач вчинює дії, якими перешкоджає їй користуватися
спірною квартирою.

В червні 2006 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до
ОСОБА_1 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
посилаючись на те, що відповідач не проживає в спірній квартирі протягом
довгого часу.

Рішенням Новокаховського міського суду від
29 серпня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
позові відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 26 грудня 2006 року це
рішення залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять скасувати зазначені судові
рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального
права.

Згідно
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального  чи
процесуального  права і не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено  з додержанням судом норм матеріального та
процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Касаційна
скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані рішення залишенню без змін.

Керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Новокаховського міського суду від 29 серпня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Херсонської області від 26 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф.
Левченко

М.П. Пшонка
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 червня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                  Григор'євої
Л.І.,

суддів:                             Барсукової В.М.,            Балюка М.І.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ “Укрсервісінвест”, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа - ВАТ “Будівельно-монтажна фірма “Стрийбуд” про визнання дій
керівника підприємства неправомірними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 травня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Львівської області від 27 листопада 2006 року,

встановила:

У жовтні 2005 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи
його тим, що колишній керівник ТОВ “Зорепад” ОСОБА_2, підписавши 30 грудня 1999
року довідку про вартість виконаних робіт і витрат за вересень 1999 року по
будівництву комплексу АЗС в м.  Стрию на
загальну суму 127 143 грн., в т.ч. за вересень на суму 36 121 грн., яка була
складена на підставі договору від 5 березня 1999 року між ТОВ “Зорепад” і ВАТ
“Будівельно-монтажна фірма “Стрийбуд”, вчинив неправомірні дії і вказані
довідки слід визнати недійсними, а його дії по підписанню даних довідок
неправомірними.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від            11 травня 2006 року провадження у
справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27 листопада 2006 року
ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 травня 2006
року змінено, провадження у справі закрито на підставі п. 1 ст. 205 ЦПК
України.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11
травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від          27 листопада 2006 року та передати
справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального і процесуального права та передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для їх обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від              11 травня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області від             27 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Л.І. Григор'єва

Судді:

В.М.
Барсукова

М.І. Балюк
Справа № 2-ц-536       2007 p.
РІШЕННЯ

22 березня 2007 року    Місцевий районний Болградський суд Одеської
області

В складі: головуючої
судді Сабади В.В.

При секретарі
Ковтун О.І.

Розглянувши в
відкритому судовому засіданні в місті Болграді

справу за позовом     ОСОБА_1

ДО ОСОБА_2

ПРО СТЯГНЕННЯ АЛІМЕНТІВ

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , просила стягнути з відповідача на
свою користь аліменти в розмірі по 1/4 частині його заробітку щомісяця на утримання їх сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що вона його мати, дитина живе з
нею, а відповідач, як батько матеріально
утримувати її не бажає і ніякої допомоги не надає.

Відповідач, ОСОБА_2, про час та місце слухання справи повідомлений належним
чином. Проти позову і проти стягнення з нього аліментів, в розмірі
запропонованому позивачкою, заперечень не надав і позов визнав.

Суд вважає
,що позов підлягає задоволенню

Встановлено ,що сторони перебувають в шлюбі, який вони зареєстрували 06.03.1998 року в відділі РАЦС м.Норільська Красноярського краю, що
підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим тоді ж
вказаним відділом РАЦС, на підставі запису акту НОМЕР_1 від тієї ж дати.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився
син, ОСОБА_3. Згідно
його свідоцтва про народження, виданого
відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області 05.05.2000 року, на підставі відповідного запису акту НОМЕР_2 від тієї ж дати, позивачка та відповідач є батьками дитини.

На час розгляду справи спільне проживання вони припинили. Дитина залишився
жити з матір'ю.

Відповідач, матеріальну допомогу позивачці, на утримання дитини, не надає,
чим порушує вимоги ст. 180
Сімейного Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача, на
користь позивачки, підлягають стягненню
аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини у частці від його заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця, починаючи з 22.02.2007 року і до повноліття сина, що передбачено ст.183,191 Сімейного Кодексу
України ,але не менше встановленого Законом мінімума, згідно вимог ст. 182 того ж
Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 79,88 ЦПК України, з відповідача, на
користь держави, підлягають стягненню і судові витрати в сумі 81 грн.

Керуючись ст..10,60,131,212-215, 79, 88 ЦПК України

СУД

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в селі Софіївкі Тараклійського району Республіки Молдови , на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 1/4 частині зі всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше
встановленого Законом мінімума, починаючи з 22.02.2007 року і до ІНФОРМАЦІЯ_3,

На підставі ст.367 ч. 1 п.1 ЦПК України допустити негайне
виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з
ОСОБА_2 судові витрати:

-     51 грн. держмита
на користь держави

30 грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Рішення може
бути оскаржене до Одеського апеляційного суду поданням :

·
заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з дня проголошення рішення

апеляційної
скарги  протягом  20  днів  після  подання
заяви  про  апеляційне оскарження,
Справа
№ 2-133 2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23 лютого 2007 року                     Ружинський районний суд
Житомирської області

у складі:

головуючого   -
судді Нейла В. М.

з участю секретаря    - Новаківської
К.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт
Ружині справу за позовом

ОСОБА_1

про

ПРОДОВЖЕННЯ
СТРОКУ ДЛЯ ПРИЙНЯТТЯ СПАДЩИНИ

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1
заявила у суді позов про продовження строку для прийняття спадщини, яка
відкрилась після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивачка
посилається на те, що в зв'язку з юридичною необізнаністю пропустила строк
прийняття спадщини та просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття
спадщини.

У
суд позивачка направила заяву, у якій просить розглядати справу у її
відсутність та підтримує свої вимоги.

У
суд Чорнорудська сільська рада Ружинського району направила заяву, у якій
просить розглядати справу у відсутність представника сільської ради і не
заперечує проти продовження строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_2.

Дослідивши
матеріали справи,  суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Зі
свідоцтва про смерть серії І-ТП, № НОМЕР_1 від 27.01.2006 року видно, що
ОСОБА_2померла 26.01.2006 року.

Зі
свідоцтва про народження серії І-ЯР, НОМЕР_2., видно,
що матір'ю позивачки (дівоче прізвище - ОСОБА_2) записана ОСОБА_2.

З заповіту від 26.09.1996 року
вбачається, що ОСОБА_2заповіла все належне їй майно ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1261 Цивільного
кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкоємця.

Згідно зі ст.1222 Цивільного кодексу України ОСОБА_1 є
спадкоємцем за заповітом.

Як витікає зі ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у
шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.. 1272 ЦК України за позовом
спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини.

Оскільки позивачка є юридично необізнаною, суд вважає
необхідним надати можливість позивачці звернутися з заявою до Ружинської
нотаріальної контори про прийняття спадщини і

2

продовжити
пропущений строк на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_2

На підставі викладеного  і
керуючись, ст.ст. 1222, 1261,1272 ЦК України, ст.ст.209, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визначити додатковий строк для
прийняття ОСОБА_1спадщини, яка відкрилась після
смерті матері ОСОБА_2  до 23.04.2007
року.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано до
Ружинського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.
Справа № 2-1037
Рішення

Іменем       України

20 березня 2007
року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого
судді                                        Бардіна
О.С.

при
секретарі                                                 Литовченко
М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
дружини.

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду 20 лютого 2007 року з позовом, вказавши, що 10
вересня 2005 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1
року в них народився син ОСОБА_3, який проживає з матір'ю.

В даний час позивачка не працює, тому що перебуває у
відпустці по догляду за дитиною. Чоловік їй матеріальної підтримки не надає,
тому вона просить стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі 1А
частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до трирічного віку сина.

У судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги, пояснив, що
просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300
грн.

Відповідач у судовому засіданні з позовом не згодний,
пояснив, що позивачка забрала все сумісне майно. Він працює не офіціально,
отримує мало.

Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 вересня
2005 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народився син - ОСОБА_3 (а.с.5.4 -копії
свідоцтв про шлюб, про народження), який проживає з матір'ю.

У відповідності зі ст.75 СК України дружина та чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного.

Позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по
догляду за дитиною. Чоловік їй матеріальної підтримки не надає, тому суд
вважає, що з відповідача повинні бути стягнуті аліменти на утримання дружини,
враховуючи його матеріальне становище, в сумі 120 грн щомісяця до трирічного
віку сина.

Керуючись ст.ст.75,80,84 СК
України, ст.ст. 10,60,88,212 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м. Кривого Рогу, не
працюючого, на утримання дружини ОСОБА_1 в сумі 120 (сто двадцять) гривень
щомісяця до трирічного віку сина ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, починаючи
з 20 лютого 2007 року.

В іншій частині
в позові відмовити.

Відповідно до п.1 ч.І ст.367 ЦПК України рішення в
частині стягнення аліментів за один місяць допустити негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави держмито в сумі 51
(п'ятдесят одна) гривня.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30
(тридцять) гривень.

На рішення може
бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області
через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів
з дня проголошення рішення.
Справа      №2-776/ 2007 рік.
12 березня 2007 року   Києво-Святошинський районний суд Київської
області в складі головуючої судді -
Дубае Т.В при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві
цивільну справу за позовом ЗАТ „Український мобільний зв"язок" до
ОСОБА_1про стягнення боргу,
встановив: У січні 2007 року позивач
звернувся з зазначеним позовом до суду.
мотивує тим ,що з відповідачем укладено договір про надання послуг мобільного
номер телефону НОМЕР_2 на
підставі чого відповідачу було надано особистий рахунок НОМЕР_3.
відповідно до умов договору надає послуги мобільного о зв"язку, а
відповідач зобов"язаний своєчасно сплачувати рахунки.
умови договору не виконані, внаслідок чого виникла заборгованість в період з 28.02. 2006 року по 10.07. 2006 року вартість
наданих та не сплачених послуг становить 150,
до пенсійного фонду в сумі 12,
грн.., відповідно до ст.526 ЦК
В судовому засіданні представник позивача позов
підтримав. Просив задовольнити. В
судове засідання відповідач не судовому засіданні   не з»явився
про день, час та місце слухання справи повідомлений.
Суд вислухавши
осіб,які брали участь у справі дослідивши письмові докази вважає, що позов
підлягає до задоволення.
СТ..526 ЦК України,зобов"язання
повинні виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок
закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до
Судом
встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання
послуг мобільного зв»язку НОМЕР_1 на
номер телефону НОМЕР_2 на
підставі чого відповідачу було надано особистий рахунок НОМЕР_3.
відповідно до умов договору надає послуги стільникового зв"язку, а
відповідач зобов"язаний своєчасно сплачувати рахунки.
Відповідачем умови договору не виконані, внаслідок чого
виникла заборгованість в період з з 01.03.2006
року по 10.07. 2006 року
вартість наданих та не сплачених послуг становить 150, 16 грн. , внески до
пенсійного фонду в сумі 12,
20 грн., сума договірної санкції в розмірі
всього 1454,46 грн..,
які підлягають стягненню відповідно до ст.526 ЦК України. Судові витрати суд покладає на відповідача
України. На підставі наведеного та
керуючись ст..ст.526,632,533,534,536,546,598,610,611,614,625,651,1048 ЦК України ст.. 60,61, 209, 213-215 ЦПК
вирішив: Позов задовольнити.
ОСОБА_1на користь ЗАТ „Український мобільний зв"язок" п/р 26008526 в ВАТ « Райффазен Банк
МФО 300335 борг в сумі 150,
до пенсійного фонду в сумі 12,
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.
Справа      №2-776/ 2007 рік.
березня 2007 року  Києво-Святошинський районний суд Київської
області в складі головуючої судді -
Дубае Т.В при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ЗАТ „Український мобільний зв"язок" до ОСОБА_1про стягнення
встановив: У січні 2007 року позивач
звернувся з зазначеним позовом до суду.
мотивує тим, що з відповідачем укладено договір про надання послуг мобільного
зв»язку №НОМЕР_1 від 11.11.2005 року на номер
підставі чого відповідачу було надано особистий рахунок НОМЕР_3
відповідно до умов договору надає послуги мобільного  зв"язку, а відповідач зобов"язаний
своєчасно сплачувати рахунки.
умови договору не виконані, внаслідок чого виникла заборгованість в період з 01.01.2006 року по 06. 05. 2006 року вартість
наданих та не сплачених послуг становить 100,78
до пенсійного фонду в сумі 4,
08 грн., сума договірної санкції в розмірі 1299, 84 грн., а всього 1404,7
грн.., відповідно до ст.526 ЦК
В судовому засіданні представник позивача позов
підтримав. Просив задовольнити. В
судове засідання відповідач не судовому засіданні   не з»явився
про день, час та місце слухання справи повідомлений.
Суд вислухавши
осіб, які брали участь у справі дослідивши письмові докази вважає, що позов
підлягає до задоволення.
Відповідно до ст..526 ЦК України,
зобов"язання повинні виконувати належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності
таких вказівок - відповідно
Судом
встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання
послуг мобільного зв»язку №НОМЕР_1
від 11.11.2005 року на
номер телефону НОМЕР_2 на
підставі чого відповідачу було надано особистий рахунок НОМЕР_3
відповідно до умов договору надає послуги стільникового зв"язку, а
відповідач зобов"язаний своєчасно сплачувати рахунки.
Відповідачем умови договору не виконані, внаслідок чого
виникла заборгованість в період з з 01.03.2006
року по 10.07. 2006 року
вартість наданих та не сплачених послуг становить 100,78 41 грн., внески до
пенсійного фонду в сумі 4,
08 грн., сума договірної санкції в розмірі
всього 1404,7 грн..,
які підлягають стягненню відповідно до ст.526 ЦК України. Судові витрати суд покладає на відповідача
України. На підставі наведеного та
керуючись ст..ст.526,632,533,534,536,546,598,610,611,614,625,651,1048 ЦК України ст.. 60,61, 209, 213-215 ЦПК
вирішив: Позов задовольнити.
ОСОБА_1на користь ЗАТ „Український мобільний зв"язок" п/р 26008526 в ВАТ « Райффазен Банк
МФО 300335 борг в сумі100,78 41
до пенсійного фонду в сумі 4,
08 грн., сума договірної санкції в розмірі 1299, 84 грн., державне мито в сумі 51 грн., за інформаційно - технічне забезпечення 30 грн., а всього 1485,
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.
Суддя;
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Дебальцеве
09 лютого   2007
року

Дебальцівський міський
суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Нікулін О.А.

при секретареві Масляк О.А.,

розглянувши
у   відкритому   судовому засіданні у м. Дебальцеве  цивільну справу за   позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 « про  розірвання шлюбу»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовом розірвання шлюбу
з відповідачем. В обгрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що перебуває в шлюбі з
відповідачем з 1979 року. З
вересня 2006року шлюбні стосунки припинено, відповідач не приймає участі у
житті сім*ї, зловживає горілчаними напоями. Позивачка вважає, що   шлюб підлягає розірванню.

Сторони в судове засідання на з*явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка звернулася до суду із
заявою про розгляд справи за її відсутності та підтримала позов,
відповідач   причину    неявки судові не повідомив.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності
сторін оскільки наявні у справі матеріали є
достатніми для встановлення прав та обов*язків сторін.

У судовому засіданні ухвалено про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони с
18 серпня 1979 року
перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 18 серпня 1979 року, виданого
Світлодарською селищною радою м. Дебальцеве
Донецької" області.

Сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З вересня 2006 року сторони припинили подружні стосунки
та не мають намірів їх поновлювати. Відповідач зловживає горілчаними напоями,
не приймає участі у вихованні та утриманні доньки. Сторони не ведуть спільного
господарства, не мають спорів матеріального характеру, дійшли угоди про
участь  у вихованні та утриманні доньки.

За вказаних умов суд доходить висновків, що збереження
сім*ї ОСОБА_1,ОСОБА_2 неможливе.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 212-215, 228 ЦПК України, ст.
ст. II0,112
СК України,-

ВИРШІИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 серпня 1979 року
Світлодарською селищною радою м. Дебальцеве Донецької області за актовим
записом НОМЕР_1-розірвати.

Під час видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 17 гривень, звільнивши
від його сплати ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Донецького Апеляційного
суду   протягом 10 днів.

Рішення може бути переглянуто за заявою ОСОБА_2, поданою
ним протягом 10 днів з
дня отримання   копії  рішення.

Головуючий

суддя