overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-439 2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.02.2007 р.                                                                                                                       м.
Коломия

Коломийський
міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючого судді         Ілюка
Б.В.

при секретарі                                      Стефанишин М.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1 про
збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з даною позовною заявою про збільшення розміру аліментів.
Позивачка позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі не підтримують спільних стосунків. Відповідач
матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Свої позовні
вимоги позивачка обґрунтовує посиланням на те, що від спільного подружнього проживання
із відповідачем у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та
дочка та дочка ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3, які на даний час неповнолітні та
знаходиться на її утриманні, вона не працює, а тому не має змоги самостійно
утримувати дітей. Зазначені вимоги в судовому засіданні підтримані позивачкою.

Згідна щоб
відповідач сплачував аліменти в твердій грошовій сумі - по 150 гривень
щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач
згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі - по 150 гривень
щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши здобуті докази, враховуючи
матеріальне становище дітей, суд вважає, що позовна заява підставна та підлягає
задоволенню. Враховуючи зазначене, розумним є стягнення аліментів в грошовій
сумі - 300 гривень
до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись ст.ст.
180,181, 182, 184 СК
України, статтями 10,
60, 88, 213, 215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягувати з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_2,
аліменти на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів та
ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі по 150
гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття в користь матері
дітей ОСОБА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2 51 гривень
державного мита в дохід держави та 30
грн. витрат в користь територіального управління державної судової
адміністрації витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду цивільних справ на р/р 0355
УДК в Івано-Франківській області МФО 836014 код. 26289647.

Стягнення аліментів розпочати з 30.01.2007 року і проводити
до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному
виконанню.

Попередній
виконавчий лист про стягнення аліментів витребувати з Державної виконавчої
служби м. Коломия.

Рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через
Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
20 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків апеляційного
оскарження визначених у ст.ст. 223,
294 ЦПК України.
Справа
№ 2-633
11 квітня   2007 року                                       Коломийський
міськрайонний суд
Івано-Франківської області
Головуючого-судді         Максим,юка
Секретаря                       Томин
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною позовною заявою
шлюбу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та
пояснила, що 11.05.1991р..
шлюб   із   відповідачем   у
виконкомі             Лисенької   сільської
Тисменецького району Івано - Франківської області,
актовий запис №5. В даному шлюбу народилася одна дитина. Майже із самого
початку спільного проживання їм не вдалося створити міцної сім"ї,
оскільки, постійно виникали сварки, скандали з вини відповідача, який зловживав
спиртними напоями, в нетверезому стані наносив побої, що призвело до того, що
вони перестали розуміти та поважати одне одного. Відповідач матеріально сім»ю
не забезпечує, чим ставить сім»ю у важке матеріальне становище. Із - за
постійних непорозумінь, сварок вони вже з 2003р. разом не проживають, у
позивачки є інший чоловік, з яким має намір створити іншу сім»ю, а тому вважає,
що сім"я у них розпалася, шлюб існує формально, збереження шлюбу
суперечить їх інтересам, просить шлюб розірвати. Витрати, пов"язані із
реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу згідна сплатити сама.
Відповідач в судове засідання не явився, хоча
повідомлявся у порядку, передбаченому законом.
Заслухавши пояснення позивачки, яка просить позов
задоволити, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що шлюб між сторонами вже
фактично розпався, то суд вважає, що позов слід задоволити.
На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та керуючись ст. ст. 213, 215,223,224-228,294
ЦПК України суд,
Неповнолітню дитину ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1р.н. залишити на вихованні у
Стягнути з ОСОБА_1в дохід держави при оформленні
розірвання шлюбу в органах РАЦСу один неоподатковуваний мінімум доходів
громадян, звільнити від сплати ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подана протягом десяти днів, з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження через Коломийський міськрайонний суд.
Справа №2-224/07
УХВАЛА

про закриття провадження у справі у
зв"язку з визнанням мирової угоди

07 лютого 2007року Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області в складі:

головуючого-судді В.П.Шимка, при секретарі Жмурко В.І., розглянувши у
відкритому судовому

засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про усунення
недоліків,-

встановив:

ОСОБА_1,
звернувся до суду з позовом до ПП ОСОБА_2, про усунення недоліків, посилаючись на те, що між ними в 2005 році було укладено договір підряду на виготовлення подвійного пам"ятнику, з установкою на кладовищі в
Вінницькій області Козятинському районі с Велике.

24.06.2006року при огляді пам"ятнику
позивачем були виявлені дефекти, допущені при виготовлені пам
"ятника та його установці.

28.07.2006 року позивачем було направлено на
адресу ПП ОСОБА_2, лист про усунення недоліків в добровільному порядку,
але відповіді не було отримано.

У судовому засіданні сторони
зробили спільну заяву і надали суду укладену та підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок. За
умовами мирової угоди відповідач ПП ОСОБА_2, бере на себе зобов"язання :
1) усунути тріщини в швах між мозаїчними плитами пам "ятника
(влаштувати належну бетону стяжку і гарцовку під плити згідно технології) до квітня 2007року; 2) провести шліфування зрізів торців
оздоблювальних плит квітників на двох обелісках до квітня 2007року.

8 разі
несвоєчасного виконання зобов"язань даної мирової угоди відповідач ПП
ОСОБА_2, зобов "язується
сплатити позивачу ОСОБА_1, штрафні санкції в розмірі 2000 (дві

тисячі) гривень, шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний
рахунок позивача.

Зазначена
спільна заява та мирова угода приєднані до справи. Сторонам роз "ясненені наслідки
такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст. 206 ЦПК України.

Враховуючи,
що мирова угода, укладена стропами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в
інтересах обох сторін, суд у відповідності до ст. 175, ч.І ст. 205 ЦПК України ухвалою закриває
провадження у справі.

Керуючись п.4ч.І ст.205ЦПК
України,-

УХВАЛИВ:

Визнати
мирову угоду, укладену ОСОБА_1 і ПП ОСОБА_2, за якою
відповідач зобов "язується:

1)   усунути
тріщини в швах між; мозаїчними плитами (влаштувати належну бетонну

стяжку і гарцовку під плити згідно технології) до квітня 2007року;

2)   провести шліфування зрізів торців оздоблювальних плит
квітників на двох обелісках

до квітня 2007року.

В разі
несвоєчасного виконання умов даної мирової угоди відповідач зобов "язується сплатити штрафні санкції у розмірі 2000 грн.

Провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення недоліків закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду
Житомирської

області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом
подачі в 5-денний

строк з дня виненсення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом

10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст. 295

ЦПК України.
Справа  №  2-2492/2007р
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

12  лютого  2006  р.                                                                        Рівненський
міський  суд

в  особі   :

головуючої   судді                         Олексюк  Г.Є.

при
секретарі                                 Мельник  А.В.

з
участю  позивача                        ОСОБА_1

відповідача                                     ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в місті Рівному
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,   -

ВСТАНОВИВ   :

ОСОБА_1 звернувшись з позовом до Рівненського міського суду, просить
розірвати шлюб, укладений з ОСОБА_2 23 лютого 1990 року у відділі РАЦС м. Рівне, про що зроблений  актовий
запис  НОМЕР_1.

У попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду
показав, що сім"я розпалась на даний час існує формально, внаслідок
постійних конфліктів, відсутністю взаєморозуміння, зловживання відповідачем
спиртними напоями та грубого і образливого ставлення до дочки. Просить шлюб
розірвати, дітей залишити на її утримані, а витрати, пов"язанні з
реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти  на
відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо
задоволення позову. Вважає, що їхню сім"ю зберегти  не
можливо.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи : свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_2,
свідоцтво про народження НОМЕР_3
ОСОБА_3 та свідоцтво про народження НОМЕР_4 ОСОБА_4,
суд прийшов до висновку,
що  позов  обгрунтований
та  підлягає  до
задоволення.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23 лютого 1990
року, від шлюбу мають двох дітей : сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Між ними постійно виникають суперечки та непорозуміння. Шлюб існує
формально, що суперечить
інтересам    обох     сторін,      а
тому    його    необхідно розірвати,    витрати
за   реєстрацію   розірвання
шлюбу   в   органах РАЦС
покласти  на  відповідача.

На підставі ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10,
60, 88,   213-215,   226
ЦПК  України,   суд,
-

ВИРІШИВ   :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 лютого 1990
року у відділі
РАЦС  м.   Рівне,
актовий  запис  НОМЕР_1
-  розірвати.

Доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1  -   залишити  з  матір"ю

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2 17 грн., ОСОБА_1  від  витрат
звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через
Рівненський міський суд з поданням в 10 денний строк
заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в 20 денний строк після подачі цієї заяви апеляційної скарги. Рішення може бути
також оскаржено і без подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання
апеляційної скарги в 10
денний строк з дня проголошення рішення. У випадку
неподання заяви про апеляційне оскарження в 10 денний строк
рішення набирає законної сили після закінчення
цього  строку.
Справа №2-276/2007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ
УКРАЇНИ

20 лютого 2007 р.                                                            Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого      Лешко С.М.

при секретарі                                                                             Янковій Ю.Д.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТЗТ
«Коростенський фарфор» про стягнення заборгованості по заробітній платі
та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, який мотивувала тим, що з 11.04.1979 року по 19.09.2006 року працювала шліфувальником АТЗТ
«Коростенський фарфор», але в день її звільнення керівництвом заводу не було
виплачено заборгованість по заробітній пла­ти та не було проведено остаточного розрахунку з нею, внаслідок чого
виникла заборгованість в сумі 1417 грн., яку позивачка просить стягнути з відповідача, так
як в добровільному порядку він не бажає проводити з нею
розрахунку, а також моральну шкоду, яка їй заподіяна діями відповідача,
яку вона оцінює в 500 грн.

В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги і просила стягнути з
відповід­ача лише 1017
грн. заборгованості та 500
грн. моральної шкоди.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнала частково.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали даної справи у їх
сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 11.04.1979 року по 19.09.2006 року
працювала шліфувальником АТЗТ «Коростенський фарфор».

При звільненні позивачці відповідачем не була виплачена заборгованість по
заробіт­ній плати та не було проведено
остаточного розрахунку, внаслідок чого виникла заборгованість в
сумі 1017 грн.

Також несвоєчасною виплатою вказаних коштів було порушено трудові права
позива­чки, спричинено моральну шкоду.

Відповідно до ст. 115 КзпП України заробітна плата
виплачується працівникам регуля­рно в робочі дні у строки
встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць
через проміжок часу, що не перевищує 15
днів.

Згідно ст. 116 КзпП України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення.

Таким чином, відповідачем по справі були грубо порушені вимоги трудового законодавства
щодо оплати праці та нормування часу відпочинку.

Керуючись ст.ст. 213-218 ЦПК України, ст.ст.115,116 КзпП України суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з АТЗТ «Коростенський фарфор» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 1017 ( одна тисяча сімнадцять )грн. та моральну шкоду в
сумі 500 (п'ятсот
)грн.

Стягнути з АТЗТ «Коростенський фарфор» на користь держави судовий збір у
розмірі 51 (п'ятдесят одна ) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30
(тридцять )грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядку і строки,
передбаче­ні ст.ст.294,296 ЦПК України.

Суддя:   підпис: згідно:

Суддя:                                                          С.М.Лешко
Справа №2-176
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

07 лютого 2007 року.

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючої-судді  Бадівської І.В.,

при секретарі                                 Базилюк Г.З.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду
м.Буська справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до СТзОВ „Вільна Україна" про
витребування майна ,-

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 22.01.2007 року звернулись з позовом до СТзОВ „Вільна Україна" Буського району
Львівської області про витребування майнових паїв на
суму 4929
грн., належних їм на праві власності згідно Свідоцтв про право власності на майновий пай члена
колективного с/г підприємства:ОСОБА_1 - Серія НОМЕР_1. виданого Милятинською сільською Радою на суму 2843 грн.; ОСОБА_2 - Серія НОМЕР_2 на
суму 831 грн.; ОСОБА_3. - Серія НОМЕР_3. на суму 1255
грн., вважаючи, що відповідач є фактичним володільцем майна, яке
належить їм.

В попередньому судовому засіданні представник відповідача Шевців
В.В.-директор СТзОВ „Вільна Україна" не
заперечив, що позивачі мають право на витребування майнового паю згідно до структури, що є в господарстві і виходячи з
наявності майна і можливостей передачі їм без шкоди для виробництва, погодились
передати ОСОБА_1 - загорожу гаражів вартістю 374 грн., зчіпку борін за 899 грн. та резервуар вартістю 1150 грн., всього на суму 2423 грн.; ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 -приміщення ДКУ вартістю 1450 грн., автопричіп односний вартістю 572 грн., всього на суму 2032
грн.

За таких обставин суд вважає за можливе постановити рішення
у справі при проведенні попереднього судового розгляду.

Заслухавши сторони та дослідивши обставини по справі, суд вважає, що позов
слід задоволити.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтв про право власності на майновий пай
члена , колективного сільськогосподарського
підприємства Серія НОМЕР_4. позивачка ОСОБА_1 має право на
майновий пай на суму 2843 грн., який знаходиться у володінні СТзОВ „Вільна Україна", позивачка ОСОБА_2 має
право на майновий пай на суму 831 грн. згідно свідоцтва серії НОМЕР_5; ОСОБА_3 - згідно свідоцтва серія НОМЕР_6. має
право на майновий пай на суму 1255 грн., що підтверджено сторонами і власники
майна-позивачі мають право витребування його, відповідно
до ст.364,399 ЦК України.

Керуючись
ст..ст.10,60,88,212,214-215 ЦПК України, 364,399 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на - загорожу гаражів, зчіпку борін та
резервуар в АДРЕСА_1 Буського району; за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнати право власності на приміщення ДКУ та автопричіп односний, що в АДРЕСА_1 Буського району.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської
області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в
10-ти денний строк з дня проголошення рішення суду і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційного суду Львівської
області або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України. Суддя-підпис, з
оригіналом вірно.
Справа №2-68/07р.
РІШЕННЯ

І М " Я М  УКРАЇНИ

заочне\

01
лютого 2007 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді  Дем"яновського
Г.С.

при секретарі :                             Мельник Є. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду
справу за позовною заявою ОСОБА_1,третя особа Буська державна нотаріальна
контора про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

встановив: Позивачка
ОСОБА_1.звернулась з заявою про визначення додаткового строку на приняття спадщини ,яка залишилась після смерті її матері
ОСОБА_2,батька ОСОБА_3,покликаючись на те,що після смерті батьків вона хворіла
,і просить визначити додатковий строк на прийняття спадщини. В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю.

Представник третьї особи в судове засідання не з"явився,хоча був
попереджений про день слухання справи,суд вважає,що справу слід
слухати в відсутність представника третьої особи.

Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши інші докази, зібрані в справі,
суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав:

-з свідоцтва про смерть НОМЕР_1 вбачається,що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

-з свідоцтва про
смерть НОМЕР_2 вбачається,що
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

-з заповіту ,посвідченому секретарем Задвір"янської сільської ради 01.12.1992 року,вьачається,що ОСОБА_2 заповіла все своє майно
ОСОБА_1,

-з довідки Задвір"янської сільської ради НОМЕР_3 вбачається,що ОСОБА_4. до дня смерті
проживала в АДРЕСА_1 Буського району.

Згідно ст. 1272 ч.З ЦК України за позовом
спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивачка, як спадкоємець, пропустила шестимісячний термін для прийняття
спадщини, який передбачений ст. 1270 ЦК України, оскільки хворіла,про що представила довідки,і
суд вважає це підставною для витзначення
додаткового строку для прийняття спадщини.

В судовому засіданні не встановлено підстав, які перешкоджали б для надання
позивачу додаткового строку для подання ними заяви про прийняття
спадщини.

Керуючись ст. 10,11,60,88,209,212,214-215,224-226 ЦПК
України, ст.1270, 1272 ЦК
України, суд -

вирішив:

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк на приняття спадщини,що залишилась після смерті ОСОБА_2,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,та ОСОБА_3,який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,до 30 квітня 2007 року.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд шляхом
подачі заяви про апеляцій­не оскарження в 10-денний строк з дня проголошення
рішення суду і подання після цього протягом 20-ти днів
апеляційної скарги з подачою її копїї до апеляційного суду Львівської області або в порядку п.4 ст.295 ЦПК України.
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 січня 2007 року                                        Черкаський районний суд Черкаської області у
складі

головуючого-судді                                            Пальонного B.C.

при секретарі                                                   Шимановському А.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в
залі суду в місті Черкаси цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради Черкаського району про
визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання
права власності в порядку спадкування до Білозірської сільської ради
Черкаського району, мотивуючи позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_2, який проживав в АДРЕСА_1, спадкоємцем за законом після смерті якого є вона.

Спадкове майно, яке залишилось після смерті
ОСОБА_2, складається з житлового будинку з господарськими спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1.

Вона у встановлений законом строк
подала до Черкаської районної державної нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину, оскільки за свого життя ОСОБА_2 не оформив
право власності на вказаний будинок та не зареєстрував його належним
чином.

Так як ОСОБА_1 виконала всі необхідні передбачені
законом вимоги для прийняття спадщини, то просить визнати за нею
право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2- жилий будинок з господарськими спорудами, розташований по
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивачки
підтримав позовні вимоги, просить визнати за нею право
власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2

Представник Білозірської сільської ради в судове засідання не з'явився, але
від сільської ради надійшла письмова заява про
визнання позовних вимог та розгляд справи без її представника. Оскільки
позивач підтримує позов, а відповідач його визнає, суд вважає можливим ухвалити
рішення в попередньому судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи
суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так з наданих позивачем документів вбачається, що
вона є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 за заповітом.

Спадкове майно, яке залишилось
після смерті ОСОБА_2, складається з будинку з господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1.

Жилий будинок та господарські споруди в даному домоволодінні збудовані у відповідності з будівельним паспортом, виданим
Черкаським райвиконкомом, без відхилень від чинних будівельних норм, без порушень санітарних норм та правил
пожежної безпеки.

Керуючись ст.ст. 1233,1235,1268 ЦК України
ст.ст. 130,174,213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове
майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2:
жилий будинок з господарськими спорудами, розташований по
АДРЕСА_1.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана на протязі 10 днів з дня його

проголошення,
а апеляційна скарга на рішення - протягом 20 днів  з дня подачі заяви про

апеляційне
оскарження.