РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2007
рік.                                                                                                             м. Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого
Ступакова О.А.

суддів:
Варикаші О.Д., Станкевича В. А.

при секретарі:
Мілонас Ю.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкок), знесення гаража, стягнення моральної шкоди, до Ананьївської міської ради Одеської
області про визнання незаконним рішення виконкому Ананьївської міської ради від
24.11.2005 року №322 «Про узаконення дозволу райархітектора на
будівництво гаража по АДРЕСА_1 громадянином ОСОБА_2 та зустрічною позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ананьївського
районного суду Одеської області від 25 грудня 2006 року.

встановила:

28.03.2006 року
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, знесення гаража, стягнення моральної шкоди, вказуючи, що вона з ОСОБА_2
проживає по сусідству. В 1993 році ОСОБА_2 збудував на своїй земельній
ділянці гараж на відстані 30 см. від межі, при цьому без її на це згоди ним
булла знесена частина її дерев'яного паркану (3 секції).

В даний час вона
має намір збудувати замість дерев'яного паркану цегляний, Але цьому заважає
гараж, оскільки він розташований майже на межі.

В жовтні 2005
року вона звернулась до Ананьївської міської ради зі скаргою на порушення з
боку ОСОБА_2 її прав.

25 жовтня 2005
року комісія міськради у складі спеціалістів ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5 з виходом на місце встановила, що гараж
побудований на підставі плану забудови та дозволу районного архітектора
№79 від 4 жовтня 1985 року. Відповідно до плану забудови відстань між гаражем
та межею земельної ділянки складає 0,80 м., відповідний розмір в натурі складає
0,30 м., що по висновку комісії є неістотним відхиленням від проекту. При цьому
члени комісії не спілкувалися"з-нею, їй не було відомо про їх вихід на
місце, що вона вважає неправомірним.

Відповідно до
плану забудови земельної ділянки АДРЕСА_1 від 4 жовтня 1985 року, забудова не
було погоджена з пожежною частиною та санстанцією. У дозволі №79 на проведення
робіт по будівництву гаража також відсутні відомості про погодження будівництва
з вказаними службами.

Текстом листа
№853 від 26 жовтня 2005 року міська рада повідомила її про те, що гараж зносу
та перебудові не підлягає тому, що побудований 20 років тому (фактично, він

Головуючий у
першій інстанції Ніколайчук В.О.                                    Справа
№ 22ц-1540/07

Доповідач Ступаков О.А.                                                                          Категорія ЦП: 44

2

був побудований
1993 році як вказує позивачка). Дане будівництво є самовільним, оскільки воно
проведено без належного дозволу та з істотними порушеннями будівельних норм і
правил, та порушенням її прав.

Вважає, що строк
позовної давності має бути поновленим, оскільки про порушення свого права та
неправомірність дій ОСОБА_2 їй стало відомо в жовтні 2005 року під час її
звернення до міської ради.

Крім того ОСОБА_1 посилається на те, що 13 лютого
2006 року ОСОБА_2 сніг зі свого подвір'я перекинув на її територію. На
слідуючий день він знову перекинув сніг на належний їй дерев'яний паркам, внаслідок чого
паркан упав.

На її звернення
з цього питання, сусід замість вибачення висказав на її адресу нецензурну
лайку, чим образив її. що підтверджується свідками.

15 лютого 2006
року вона звернулась зі скаргою до Ананьївської райдержадміністрації, але
відповіді гак і не отримала.

Після цих подій
відповідача погіршився стан її здоров'я, вона зверталася за допомогою до
лікарні, пройшла курс лікування, про що є відомості в Ананьївській ЦРЛ. Вважає,
що своїми діями ОСОБА_2 заподіяв їй моральні страждання, які вона оцінює в 1600
гривень.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 доповнила позовні вимоги та просила притягнути в якості
другого відповідача Ананьївську міську раду, так як Виконком Ананьївської міської ради, не дивлячись на її
звернення до нього з питання протиправної поведінки ОСОБА_2 та на те. що
ОСОБА_2 побудував гараж з порушеннями будівельних норм та без погодження
з відповідними службами, виніс рішення про узаконення будівництва гаража, що
вона вважає незаконним.

Просить поновити
строк позовної давності для звернення до суду, зобов'язати ОСОБА_2 усунути
перешкоди в користуванні нею земельною ділянкою в АДРЕСА_1. для чого знести
гараж, збудований ним без належного дозволу, з відхиленням від проекту та з порушенням правил добросусідства. стягнути
з нього моральну шкоду та понесені нею судові витрати. Визнати
незаконним рішення виконкому Ананьївської міської ради №322 від 24.11.2005 року
«Про узаконення дозволу райархітектора на будівництво гаража ОСОБА_2».

ОСОБА_2
звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій посилається на те. що
ОСОБА_1 безпідставно звинувачує його в тому, що він перекинув сніг на її
територію та дерев'яний паркан, який розділяє їх подвір'я і належить їй.

Насправді такого не було. Паркан споруджено ним та попереднім власником
будинку ОСОБА_6 коштами і працею близько 30 років тому. Протягом минулих років
паркан майже повністю згнив і знаходиться у такому ветхому стані, що падає
від найменшого стороннього впливу. Сніг він викидав на свою територію.

Факт звернення
ОСОБА_1 до лікарні не є доказом погіршення її здоров'я у зв'язку з вигаданими
нею обставинами.

Гараж він
побудував з відповідного дозволу райархітектора та зі згоди тодішнього сусіда ОСОБА_6 на відступ від межі
на 30-50 сантиметрів, що підтверджується відповідними документами.

.Посилання
ОСОБА_1 на те, що він зняв 3 секції паркану без її згоди безпідставне, оскільки
він цього не робив.

Безпідставними
позовами та звинуваченнями його в порушені Законів України ОСОБА_1 спричинила
йому моральні страждання і розмір моральної шкоди він оцінює в 1700 гривень.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги і не визнала позовні вимоги
ОСОБА_2

ПредставникОСОБА_2
в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав.

Представник
Ананьївської міської ради пояснив, що дозвіл на будівництво гаража ОСОБА_2 був
виданий у 1985 році і підстав ставити під сумнів вказаний дозвіл архітектора у
виконкому не було, тому споруда гаража була узаконена.

3

Рішенням
Ананьївського районного суду Одеської області від25.12.2006 року позов ОСОБА_1
задоволений часткове. Поновлений строк для звернення до суду. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн. моральної шкоди, в задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500
гривень моральної шкоди. Не погодившись з
цим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В апеляційній ставиться
питання про скасування рішення суду в зв'язку з порушенням норм матеріально
права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Заслухавши
доповідача. пояснення сторін що з'явились, розглянувши доводи апеляційної
скарги і матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних підстав.

Частково
задовольняючи позовні вимоги сторін в частині стягнення моральної шкоди і відмовляючи в задоволені інших позовних вимог,
суд першої інстанції посилався на те, що дозвіл районного архітектора на
будівництво гаража ОСОБА_2 був наданий 4 жовтня 1985 року. Відповідно до акта
комісії міськради від 25 жовтня 2005 року, відхилення від проекту при
будівництві гаража ОСОБА_2 є неістотним, а тому будівля гаражу зносу та
перебудові не підлягає. Відповідно до розписки відхилення від проекту
будівництва гаража було погоджено з попереднім власником присадибної ділянки де
на даний час проживає ОСОБА_1 Рішенням виконавчого комітету Ананьївської
міської ради від 24 листопада 2005 року №322 узаконено дозвіл районного
архітектора на будівництво гаража поАДРЕСА_1 громадянином ОСОБА_2 Актом
обстеження технічного стану огорожі по
АДРЕСА_1 встановлено, що межа суміжних земельних ділянок згідно плану
забудови житлового будинку не порушена, дерев'яна огорожа знаходиться в незадовільному стані внаслідок підгнивання
штахету з нахилом огорожі на земельну ділянку ОСОБА_2, що
підтверджується доданими до справи фотографіями. З відповідів санепідемслужби
та пожежної служби вбачається, що погодження на будівництво гаража ОСОБА_2 не
видавалось. З витягу із акту огляду у МСЕК від 25.12.2003 року вбачається, що
ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи, з оглянутих в судовому засіданні матеріалів про
відмову в порушенні кримінальних справ №№ 715 та 714 вбачається, що сварки
виникають з обох сторін і образи висловлюються, як з боку ОСОБА_2 на адресу
ОСОБА_1 так і навпаки.

Згідно ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ст. 317 ЦК України
зазначено, що власникові належать право володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності чи
обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного
відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших
осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести
відповідну перебудову.

Якщо проведення
такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням' суду підлягає
знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Поновлення
строків позовної давності для звернення до суду підлягають задоволенню, так як
в судовому засіданні встановлено, що фактично спірні питання між сторонами
виникли в межах строків позовної давності.

Таким чином,
суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає,
що не дивлячись на те, що дозвіл районного архітектора на будівництво гаража
ОСОБА_2 був виданий без погодження з відповідними службами, виконавчий

4

комітет
Ананьївської міської ради правильно дійшов до висновку про незначне відхилення від проекту при будівництві гаража та прийняв
рішення про узаконення дозволу районного архітектора на будівництво
гаража і не звернувся до суду про його знесення, а тому підстав для визнання
рішення виконкому Ананьївської міської ради від 21 листопада 2005 року №322 «Про узаконення дозволу райархітектора на
будівництво гаража ОСОБА_2», не вбачається.

Позовна заява
ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, знесення гаража задоволенню не підлягає, так як ОСОБА_1 не надано суду доказів
того, що гараж перешкоджає їй в користуванні земельною ділянкою.

Відносно
позовних вимог сторін про стягнення моральної шкоди один з одного, то суд
прийшов до висновку, що з урахуванням пояснень сторін, свідків, матеріалів
справи вимоги кожного з них підлягають
задоволенню частково. Приймаючи до уваги їх обопільні сварки та висловлювання
образ на адресу одне одного і вважає, що розмір моральної шкоди повинен
бути стягнутий 500 гривень з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та 500 гривень
з-ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Даний розмір моральної шкоди визначений з
урахуванням принцип} розумності та справедливое
ті. і достатній для «розумного утішення» кожної із сторін.

Судова колегія вважає, що висновок сду про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою
знесення гаража відповідає обставинам справи.

Колегія вважає,
що суд прийшов до помилкового висновку в частині часткового задоволення
позовних вимог сторін про відшкодування моральної шкоди. Судом встановлено, що
сторони знаходяться в неприязненних відносинах пов'язаних з земельним спором в
зв'язку з чим виникають обопільні сварки та висловлювання образ на адресу одне
одного. Зазначені сварки і висловлювання образ на адресу одне одного не є
підставою для відшкодування моральної шкоди. Сторонами не доведено, що ним були
завдані моральні страждання пов'язані з протиправною поведінкою щодо них,
членів їх сімей, принижена їх честь, гідність, ділова репутація.

Рішення суду в
частині позовних вимог ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради Одеської області
про визнання незаконним рішення виконкому Ананьївської міської ради від
24.11.2005 року №322 «Про узаконення дозволу райархітектора на будівництво
гаражаАДРЕСА_1 громадянином ОСОБА_2» підлягає скасуванню з закриттям
провадження у справі в цій частині оскільки зазначені вимоги відповідно до
вимог ст. 17 КАС України підлягають розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Ст. 16 ЦПК
України зазначено, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які
підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не
встановлено законом.

На підставі
наведеного рішення суду підлягає зміні з постановлениям нового
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, а також в відмові в задоволенні позовних
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди. Закриттю провадження у справі
в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Ананьївської міської ради Одеської області
про визнання незаконним рішення-виконкому Ананьївської міської ради від
24.11.2005 року №322 «Про узаконення дозволу райархітектора на будівництво
гаража по АДРЕСА_1 громадянином ОСОБА_2», повідомивши ОСОБА_1, що розгляд
зазначених позовних вимог відноситься до юрисдикції адміністративних судів. В
іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1
п.2. 309, 313. 314. 316 ЦПК України, колегія суддів.

вирішила:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Ананьївського районного суду
Одеської області від 25 грудня 2006 року змінити.

5

Відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення моральної шкоди.

Відмовити в
задоволенні позовних ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

Закрити
провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Ананьївської міської
ради Одеської області про визнання незаконним рішення виконкому Ананьївської міської
ради від 24.11.2005 року №322 «Про узаконення дозволу райархітектора на
будівництво гаража по АДРЕСА_1 громадянином ОСОБА_2. Повідомити
ОСОБА_1, що розгляд зазначених позовних вимог відноситься до юрисдикції
адміністративних судів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржено до Верховного Суду України на протязі двох місяців