У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 червня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про встановлення порядку
користування квартирою, вселення і зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
виконавчого комітету Броварської міської ради, третя особа ОСОБА_3, про
визнання приватизації квартири недійсною та відшкодування моральної шкоди, за
касаційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3на рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 28 серпня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Київської
області від 24 листопада 2006 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Верховного
Суду України з касаційними скаргами на рішення Броварського міськрайонного суду
Київської області від 28.08.2006 р., залишене без змін ухвалою Апеляційного
суду Київської області  від  24.11.2006 р.,  яким
первісний  позов  задоволено: ОСОБА_1 вселено в АДРЕСА_1 та встановлено порядок користування
цією квартирою, а в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В обґрунтування касаційних скарг ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 посилаються на неправильне застосування судами норм матеріального права
та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставлять питання про
скасування судових рішень.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Задовольняючи первісний позов та відмовляючи
в задоволенні зустрічного позову, місцевий суд, з урахуванням фактичних
обставин справи, виходив з того, що сторони
є співвласниками спірної квартири, порушені майнові права ОСОБА_3
підлягають судовому захисту, а правові підстави для визнання приватизації
спірної квартири недійсною відсутні.

Апеляційний суд погодився з висновками суду
першої інстанції та залишив його рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що рішення судів ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційних скаргах доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду
Київської області від 28 серпня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Київської
області від 24 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук