Справа №2-237/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2007 року    Котелевський районний суд
Полтавської області у складі:

головуючої - судді                            Загнійко А.В.,

при
секретарі
Момот Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою в інтересах недієздатного ОСОБА_2. до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
обґрунтовуючи позов тим, що її підопічний та відповідачка протягом тривалого
часу не підтримують подружніх відносин через відсутність взаєморозуміння.

У
судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю і пояснила, що
ОСОБА_2., який у встановленому законом порядку визнаний недієздатним, проживає
окремо від відповідачки та не підтримує з нею подружніх відносин протягом
останніх трьох років. Причиною припинення подружніх відносин стали відсутність
взаєморозуміння і взаємоповаги з боку відповідачки, яка зовсім не цікавиться
життям та здоров'ям  ОСОБА_2., якого
навіть не відвідувала під час тривалого медичного лікування. Спілкування
ОСОБА_2. з ОСОБА_3 під час його відвідин повнолітніх дітей та внуків за місцем
проживання відповідачки завжди закінчуються сварками. Збереження сім'ї є
неможливим. Сам підопічний має бажання розірвати шлюб з відповідачкою.
Розірвання шлюбу буде в інтересах недієздатного.

ОСОБА_2.
у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та пояснив, що хоче
розірвати шлюб з ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що відповідачка взагалі не цікавиться
його життям, протягом останніх трьох років не підтримує з ним подружніх
відносин та проживає окремо. Коли під час спільного проживання з відповідачкою
у сім'ї виникли фінансові проблеми, за заявою відповідачки у 2003 році був
визнаний недієздатним без встановлення опікунства, у зв'язку з чим він протягом
тривалого часу був обмежений  у
здійсненні своїх прав, аж поки у червні 2007 року опікунство над ним встановила
його мати. Підтримує відносини із своїми повнолітніми дітьми, а з відповідачкою
не має взаєморозуміння. Бажання зберегти сім'ю не має. У подальшому має намір
створити сім'ю з іншою жінкою. Неповнолітніх дітей не має.

Відповідачка
позов не визнала повністю і пояснила, що дійсно протягом тривалого часу
проживає окремо від ОСОБА_2., однак не підтримує з ним подружніх відносин лише
останніх півроку. Протягом часу спільного проживання сварки виникали через
відсутність взаєморозуміння. Ініціатором визнання ОСОБА_2. недієздатним була вона,
у зв'язку з тим, що він необдумано продавав рухоме і нерухоме майно. Опіку
встановлювати не було потреби, за ним доглядала вона та діти. Під час тривалого
перебування ОСОБА_2. на лікуванні, в період якого він був визнаний
недієздатним, не відвідувала чоловіка через тяжке матеріальне становище.
ОСОБА_2. і в даний час потребує лікування. Неповнолітніх дітей не має.

Суд,
дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3
приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

14
жовтня 1979 року ОСОБА_2. та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації
актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської
області, що підтверджується довідкою відділу РАЦС від 09 липня 2007 року
№76/03-67 (а.с.4).

ОСОБА_2.
відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10 квітня 2003
року визнаний недієздатним.

Відповідно
до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від           27 червня 2007 року, яке ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області від 17 жовтня 2007 року залишено без
змін, над ОСОБА_2. було встановлено опіку та призначено опікуна ОСОБА_1, яка є
матір'ю недієздатного (а.с. 6-7, 42-43).

Як
встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2. та ОСОБА_3 протягом тривалого часу
не підтримують подружніх відносин та проживають окремо через відсутність
взаєморозуміння та взаємоповаги. Вжиті ними заходи для примирення між собою не
дали позитивного результату. ОСОБА_2. підтримує вимоги свого опікуна,  на примирення категорично не згодний і не
бажає зберегти сім'ю, має намір створити сім'ю з іншою жінкою.

З
врахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу між ОСОБА_2. та ОСОБА_3 суперечило б  інтересам недієздатного, що має істотне
значення.

Сплату
державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів
цивільного стану слід покласти на відповідачку.

Відповідно до ст.88 ЦПК
України з відповідачки
на користь позивачки      ОСОБА_1 слід стягти судові витрати
по сплаті судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи (а.с. 1,2).

На
підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ст.212 ЦПК України, ст.ст.104, 105,
110-112 Сімейного кодексу України,  п.п. „б” п.5 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів
України „Про державне мито”,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу  задовольнити повністю.

Шлюб,
зареєстрований 14 жовтня 1979 року у відділі реєстрації актів цивільного стану
Котелевського районного управління юстиції Полтавської області за №113 між
ОСОБА_2та ОСОБА_3,  розірвати.

Стягти
на користь держави з ОСОБА_3 державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в
органах реєстрації актів цивільного стану в розмірі 17 (сімнадцять) грн.

Стягти
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 16 (шістнадцять) грн.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської
області через Котелевський районний суд Полтавської області шляхом подання в
десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя