Справа №2-35/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2007
року. Монастириський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого
судді:                                                                 Костюк
М.І.

при
секретарі                                                                         Пшеничняк
В.Й.

адвоката:                                                                                 ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачки ОСОБА_3 3000 грн. на
відшкодування завданої моральної шкоди, посилаючись, відповідачка звела на неї
наклеп про те, що 10.01.2007 р. вона розбила каменем вікно у веранді житлового
будинку в с.Світле, Монастириського району, повідомила про даний факт в
Монастириський в РВ УМВСУ, на підставі даної заяви працівники міліції
приїжджали в село, відбирали пояснення та відтиски пальців рук. Крім того
стверджує, що ОСОБА_3 постійно обзиває її нецензурними словами, погрожує
розправою і членів сім'ї. Стверджує, що цими своїми протиправними діями
відповідачка принижує її людську честь і гідність і тим самим завдає великих
душевних та моральних страждань. Просить позов задоволити.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 позов підтримала

Відповідачка
ОСОБА_3 позов не визнала.

Заслухавши доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали цивільної
справи, суд знаходить, що позов до задоволення не підлягає виходячи із
слідуючого:

Відповідно до ст. 1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідачка проживають
по сусідству і на грунті особистих неприязних відносин у них виникають
суперечності.

Дану обставину підтвердили суду свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 суду пояснила, що про розбиття шибки
у веранді повідомила в сільську Раду і висловила припущення, що це могла
зробити ОСОБА_1 з якою перебуває у неприязних відносинах.

Це ж саме ствердила дільничному райвідділу міліції в
поясненні від 13.01.2007 року, яка знаходиться в матеріалах перевірки.

Із постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 18 січня 2007
року вбачається, що проведеною перевіркою повідомлення по телефону про факт
розбиття вікна в гр.ОСОБА_3 встановлено, що відповідачка в розмові (пояснення)
висловила

думку, що вікно могла
розбити ОСОБА_1, так, як на протязі тривалого часу вони перебувають у
неприязних стосунках та ворогують між собою. Враховуючи, що сума збитків, яка
була заподіяна ОСОБА_3 незначна (15 грн.), в порушенні кримінальної справи
відмовлено за ст..6 п.2 КПК України.

Посилання ОСОБА_1 на пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_8. суд розцінює критично, оскільки, як вони самі ствердили, що із
відповідачкою в неприязних відносинах і ствердили суду тільки факт, що
10.01.2007 р. ОСОБА_1 перебувала в с.Зубрець, Бучацького району, щодо суті
позову будь-яких об'єктивних даних суду не подали, а свідок ОСОБА_7 крім того
пояснив, що чув від ОСОБА_3, що в її будинку вибили шибку, яле хто конкретно не
говорила.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд
не знаходить, що відповідачка ОСОБА_3 завдала позивачці моральної щкоди,
оскільки будь яких дій по відношенню до ОСОБА_1, які б були спрямовані на
приниження честі та гідності позивачки не допустила. Висловлювання у офіційних
органах, які зобов'язані проводити перевірку заяв громадян ( в даному випадку
РВ УМВСУ), припущення про можливих осіб, які могли б вчинити правопорушення,
суд не вважає як наклеп, а тому в зв'язку із наведеним не може наступити
цивільна відповідальність.

Крім того, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження щодо образи
ОСОБА_3 позивачки її членів сім'ї, а також погроз розправою.

Стосовно відібрання відпечатків пальців у ОСОБА_1 та членів її сім'ї
працівниками райвідділу міліції, то такі дані в матеріалах перевірки від
19.01.2007 р. відсутні, а сама відповідачка до такого факту, якщо б він мав
місце, жодного відношення не має.

Керуючись
ст..ст. 10,60,212,213 ЦПК України, ст.хт.1166,1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої моральної шкоди
відмовити за недоведеністю заявлених позовних вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду
Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом
десяти днів з моменту його проголошення.