overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-769/07 РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ
20 березня 2007 року            Нижньогі рський районний суд АР Крим в складі:
головуючої судді             - Бриндя М.А
при секретарі                   - Подудалової Н.Г
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Нижньогірський справу за позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2до ТОВ „Фирма „Платан" про стягнення заборгованості по орендній
Позивачі звернулися до суду з
позовом до відповідача про стягнення заборгованості по орендній
мотивований тим, що відповідач своєчасно не виплачує орендну плату за
користування земельним паєм, переданим позивачами згідно договором оренди
земельної долі, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, просить стягнути зазначену заборгованність та
судови витрати у сумі 91
У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов,
пославшись на зазначені у ньому мотиви.
позов визнав обгрунтованим у розмірі у ОСОБА_1 - 527,91 грн., а у ОСОБА_2 1055,82 грн., пояснив, що не зміг своєчасно
сплатити орендну плату, у зв,язку з відсутністю коштів.
пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали
справи суд знаходить позов обгрунтованим і підлягаючим   задоволенню на підставі ст. 526 ГК України, оскільки зобов'язання
повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
п.2.2.договора оренди земельної частки (паю) за використання земельної долі орендар
оплачує орендодавцю орендну плату.
ГПК України з відповідача підлягає стягненню
судовий збір на користь ОСОБА_1. у розмірі 51 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 40 грн., на користь Управління Державної судової
адміністрації України в АР Крим у суммі ЗО грн.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,60,212-215 ГПК України,
Фірми „Платан" на користь Управління Державної судової адміністрації України в АР Крим ОКПО 26273942, МФО
АР Крим (призначення платежу витрати на інформаційно-техничне
забезпечення розгляду справи Нижньогірським районним судом АР Крим) витрати на інформаційне забезпечення розгляду
справи у розмірі тридцяти гривень.
Фірми „Платан" на користь ОСОБА_1судовий
збір у розмірі 51 гривні та витрати на правову
допомогу у розмірі 40 гривен.
Рішення суду
може бути оскаржене до Апеляційного суду АР Крим у м. Феодосія через Нижньогірський райсуд шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня проголошення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя:                                                                                                     М.А. Бридня
У Х В А Л А

І м е н е м   У к р а ї н и

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Яреми А.Г.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

розглянувши у  попередньому судовому засіданні в м. Києві 24
жовтня  2007 р. цивільну справу за
позовом закритого акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, Акціонерна компанія «Філіп Моріс
Україна» про відшкодування шкоди в порядку регресу за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 9 лютого 2007 р.,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2005 р. ЗАТ “АСУ «ІНГО Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 4 грудня 2006 р.
позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з ОСОБА_1 стягнуто на користь
позивача 8 835 грн. 60 коп. та судові витрати по справі.

Не погоджуючись з указаним рішенням, ОСОБА_1 подав заяву про його
апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, проте ухвалою Апеляційного суду
Харківської області від 9 лютого 2007 р. апеляційна скаргу залишена без
розгляду у зв'язку з пропуском строку на її подачу.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 9 лютого 2007 р. та направити справу до апеляційного
суду для розгляду справи в апеляційному порядку.

Колегія суддів дійшла висновку про
те, що підстави для  скасування   рішень суду
відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом
допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 9 лютого 2007 р. відхилити,
а зазначене судове рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.
У Х В А Л А

І м е н е м   У к р а ї н и

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Яреми А.Г.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

розглянувши у  попередньому судовому засіданні в м. Києві 25 жовтня  2007 р. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною
ділянкою за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Жовтневого
районного суду м. Луганська від 10 липня 2006 р. та ухвалу Апеляційного суду
Луганської області від  15 лютого 2007
р.,

в с т а н о в и л а:

У травні 2006 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, в якому просив установити порядок користування земельною ділянкою,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1, площею 502 кв.м. Зазначав, що йому на
підставі договору купівлі-продажу від 25 квітня 1992 року належить 3/10 частини
жилого будинку, ОСОБА_2 - 34/200 частини згідно договору купівлі-продажу від 9
червня 1976 р., ОСОБА_4 - 58/200 частин на підставі договору дарування від 28
листопада 2001 р., а ОСОБА_3 - 24/100 частини на підставі договору купівлі-
продажу від 10 грудня 1999 р.

Користування земельною ділянкою відбувається на підставі генерального плану
(схеми) присадибної ділянки будинку, складеного 14 червня 1974 р.

Позивач просив провести будівельно-технічну експертизу та встановити
порядок користування земельною ділянкою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від 10 липня 2006 р.,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 15 лютого
2007 р., позов задоволено.

У касаційній скарзі  ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4порушують питання про скасування судових рішень та ухвалення
нового рішення про інший порядку користування земельною ділянкою, посилаючись
на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для  скасування
рішень суду  відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом
допущено порушення або неправильне застосування норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 10 липня
2006 р. та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від  15 лютого 2007 р. відхилити, а зазначені
судові рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

Романюка Я.М.,    Левченка Є.Ф.,
Пшонки М.П.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства “Херсонгаз” про
захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 13 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він
перебуває у договірних відносинах з відповідачем. Останній не виконує свої
договірні обов'язки, не проводить ПТО газових приладів в його квартирі. Вважає,
що порушенням його прав, як споживача, йому заподіяно фізичну шкоду здоров'ю,
матеріальну шкоду через перевитрату газу та моральну шкоду через постійну
нервову напругу в очікуванні непередбачувальних наслідків в разі виходу з ладу
газових приладів. Просив визнати відповідача винним в порушені його прав
гарантованих Законом України “Про захист прав споживачів” та стягнути на свою
користь матеріальну та моральну шкоду.

Рішенням Новокаховського міського
суду від 27 листопада                    2006 року, залишеного
без змін ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 13 березня 2007 року, позов залишено без задоволення.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеним обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з
матеріалів справи, що ухвала постановлена з додержанням судом норм
матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала залишенню без
змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Залишити ухвалу
апеляційного суду Херсонської області                          від 13 березня 2007
року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф. Левченко

М.П. Пшонка
У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

20 серпня  2007 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1на ухвалу Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області від 6 квітня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області від 12 червня 2007 року у справі за
позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2про припинення
права користування квартирою та виселення,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

В жовтні 2006 року позивач звернувся в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Автозаводського
районного суду від 1 березня 2006 року було встановлено, що відповідачка, яка
була членом сім'ї колишнього власника квартири, має сервітут щодо АДРЕСА_1 який
полягає в праві користування зазначеним жилим приміщенням. Дану квартиру
позивач отримав у спадок від своєї матері ОСОБА_3 Згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом він є єдиним власником вказаного житла. Внаслідок смерті
ОСОБА_3 і отриманням позивачем спадщини змінився власник квартири, що була
підставою існування сервітуту. Внаслідок смерті ОСОБА_3 члени її сім'ї  втратили право користування даним житлом. Між
позивачем, власником зазначеної квартири, та відповідачкою відсутні будь які
договірні відносини з приводу користування зазначеної квартирою. Просив суд
ухвалити рішення, яким припинити право ОСОБА_2 користування вищевказаною
квартирою та виселити її без надання іншого жилого приміщення.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 6 квітня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області від 12 червня 2007 року, справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про припинення права користування АДРЕСА_1Полтавської
області та виселення її із зазначеної квартири без надання іншого жилого
приміщення - провадження закрито в зв'язку з повторним зверненням позивача з
тих же самих підстав і про той же самий предмет.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові ухвали з підстав порушеннями судами
норм матеріального та процесуального права та направити справу на новий розгляд
до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових ухвал, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових ухвал.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про припинення права користування квартирою та виселення  відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
ОСОБА_4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                      М.В. Патрюк
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 4 квітня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 27 серпня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

Рішенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 4
квітня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 27 серпня           2007
року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні водогоном та відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та передати справу на новий розгляд до іншого суду,
посилаючись на незаконність судових рішень.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позову, суд виходив із того, в березні 2002 року водогін вийшов з
ладу, однак позивачі відмовилися його ремонтувати разом із відповідачкою,
остання провела такий ремонт за власні кошти при відсутності заперечень з боку
ВОВКП ВКГ “Вінницяволоканал”, а вимоги позивачів про відновлення водопровідної
мережі тим же способом, що існував до ремонту, не можуть бути задоволені,
оскільки це неможливо з огляду на технічний висновок ВОВКП ВКГ
“Вінницяволоканал” та висновок судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом           ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні водогоном та відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Замостянського районного суду м.Вінниці
від 4 квітня          2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Вінницької області від 27 серпня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін
Справа №2-1542/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

03
березня 2007 року                                                                          місто
Краматорськ

Краматорський
міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Гаврилової М.В.

при
секретарі Доценко В.М., за участю позивачки ОСОБА_1, представника відповідача
Стародубцевої Л.В., розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  цивільну
справу  за  позовом
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь" про продовження строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про продовження строку для прийняття
спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько
ОСОБА_2. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з цінних
паперів ВАТ "Енергомашспецсталь" у кількісті 4189 штук . Одержати
свідоцтво про право на спадщину після смерті батька вона, як єдиний
спадкоємець, не може, тому що вчасно не звернулася в нотаріальну контору з
заявою про прийняття спадщини, оскільки об акціях ії стало відомо тільки у
січні 2007 року. Просить продовжити строк для прийняття спадщини, визнавши
причину його пропуску поважною.

Представник відповідача Стародубцева
Л.В. позов визнала і не заперечувала проти його задоволення.

Вислухавши думки сторін, проаналізувавши в сукупності зібрані в справі
докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст.1272 ЦК
України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка є рідною дочкою ОСОБА_2, якій помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа у нотаріальній конторі м. Краматорська не
заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

ОСОБА_2 належали цінні папери у кількості 4189 шт. номінальною вартістю
1047,25 коп..

У встановлений законом 6-місячний строк позивачка не звернулася з заявою
про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2, тому що про цінні папери
нічого не знала.

За таких обставин, суд вважає можливим визнати причину пропущення строку на
прийняття спадщини позивачкою поважною, визначити їй додатковий строк.

Керуючись
ст.ст.4,10,213 ЦПК України, ст.ст.1272 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити
позов ОСОБА_1.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк шість місяців для прийняття спадщини
після смерті батька ОСОБА_2, якій померІНФОРМАЦІЯ_1.

Строк для
прийняття спадщини починається з моменту набрання рішенням законної сили.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд у
термін 10 днів із дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в Апеляційний суд Донецької
області через Краматорський міський суд у термін 20 днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження.
Справа №2-302/2007
року                                                                                  м.Токмак
районний суд Запорізької області
головуючого-судді:                                    Поди Н.М.
секретарі                                         Рєзановій
відкритому судовому засіданні в м. Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2  про розірвання шлюбу
Позивач,   ОСОБА_1. звернувся до суду з даним позовом.
В позовній заяві позивач просив розірвати шлюб з відповідачкою, укладений
27      червня 1992 року відповідно до
актового запису №123 свідоцтва про
укладення шлюбу, виданого Токмацьким міськвиконкомом Запорізької області.
Шлюб перший. Від шлюбу мають сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.
просив шлюб розірвати, так як спільне життя з відповідачкою не склалося. Однією
сім"єю не проживають з 15.06.2004року,
з часу її переїзду на інше місце проживання.
розгляду справи судом спір про поділ майна між сторонами відсутній.
судовому засіданні позивач, ОСОБА_1.
позов підтримав та просив його задовольнити. їх син проживає з
відповідачкою, на утримання якого він в добровільному порядку сплачує аліменти.
Спір про розмір аліментів на даний час відсутній  так як відповідачка  не зверталася до суду  з позовом про стягнення  аліментів в примусовому  порядку.
В судове засідання відповідачка не з"явилася, про час та місце
судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове
повідомлення. Причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Суд,
вивчивши матеріали справи, показання позивача вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі з 27 червня
1992року відповідно до актового запису №123 свідоцтва про укладення шлюбу,
виданого Токмацьким міськвиконкомом Запорізької області.

В судовому
засіданні встановлено, що сторони однією сім"єю не

проживають з 15.06.2004року, примирення не
можливе, так как сім"я розпалась та в майбутньому її збереження не можливе,
тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Відповідно
до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб
припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя.

Керуючись
ст.ст.  15, 212, 214, 215, 224-228 ЦПК
України, ст.ст.105, 110,112 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до   ОСОБА_2-задовольнити
повністю.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1    та ОСОБА_2, зареєстрований
27 червня 1992року відповідно до актового запису №123 свідоцтва про укладення
шлюбу, виданого Токмацьким міськвиконкомом Запорізької області.

За розірвання
шлюбу органами РАГСу стягнути з ОСОБА_1 17 грн.,   ОСОБА_2. від сплати звільнити.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
отримання копії.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі заяви в десятиденний строк
з дня проголошення рішення і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.