Справа № 2-566/07
Р і ш е н н я

і м е н е м   У к р а ї
н и

9
листопада 2007 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого     - судді Литвина О.В.,

при
секретарі    - Куць В.А.,

розглянувши
у попередньому судовому  засіданні в
смт.Рокитне цивільну  справу за
позовом  ОСОБА_1 до Маківської сільської
ради Рокитнянського району Київської області

про
визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з зазначеним позовом,
в якому посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2, яка
постійно проживала АДРЕСА_1. Все своє майно вона заповідала їй. Осіб, які б
мали право на обов»язкову частку у спадщині, не має. Вона прийняла спадщину. У
спадкову масу входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований
АДРЕСА_1. Разом з тим, вона не може в нотаріальному порядку оформити права
спадщини на цей будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким
би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно.

Просить
визнати за  нею  право власності на житловий будинок з
господарськими спорудами, розташований
АДРЕСА_1.

Будучи
належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи,  сторони у судове засідання не з»явилися та
подали заяви, якими  позивач свій позов
підтримала, а відповідач визнав та просять розглянути справу у їх відсутності.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

В
судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1померла баба позивача ОСОБА_2,
яка проживала в с. Петрівське Рокитнянського району Київської області.
Позивач  є спадкоємцем померлої за
заповітом. Осіб, які б мали право на обов»язкову частку у спадщині не має. У
спадкову масу входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований
АДРЕСА_1. Разом з тим,  встановлено,
що  позивач не може в нотаріальному
порядку оформити права спадщини на цей будинок через відсутність
правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності
спадкодавця на це майно. Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про
смерть, копія якого мається у матеріалах справи.

Відповідно
до п. 216 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» від 03.03.2004 року № 20/5 видача свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.
Отримати такий документ в даний час не можливо, тому що власник майна помер, а
відповідно до п. 2.3. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно» від 07.02.2002 року в редакції від 19.05.2005 року
реєстрація рухомого майна може бути здійснена лише за заявою власника або
уповноваженої ним особи.

Відповідно
до роз»яснень, викладених в п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від
24.06.1983 року № 4 « Про практику розгляду судами України справ про
спадкування» та в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991
року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право
власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок,
збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній
ділянці і прийнятий і експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі
місцевої  ради.

Відповідно
до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За
викладених встановлених обставин суд приходить до висновку, що спадкодавець в
особі  ОСОБА_2 на час своєї смерті мала
право на спадкове майно.

За
викладеного суд приходить до висновку, що таке право в порядку
успадкування  перейшло до позивача. Інших
спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, судом не встановлено.

Таким
чином, визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не
порушує права та свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає
задоволенню.

Сторони
підлягають звільненню від сплати судового збору.

На
підставі викладеного, керуючись п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України
від 24.06.1983 року № 4 « Про практику розгляду судами України справ про
спадкування» та  п. 9 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий
будинок»  ст.ст. 1216, 1261, 1268 ЦК
України, ст..ст..10, 11, 57-60, 88, 169, 130, 174, 212-215 ЦК України,  суд,

В И Р І Ш И В :

Позов  задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності житловий будинок з господарськими
спорудами, розташований АДРЕСА_1.

Сторони
звільнити від сплати судового збору.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя