Справа №4с-10/2007 p.
УХВАЛА

15 березня 2007
року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Герасименко
В.М.

при секретарі Деркач Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Полтаві справу за скаргою

ОСОБА_1 на
бездіяльність державного виконавця державної

виконавчої служби Київського району
м.Полтави,

встановив:

Заявник звернувся до суду з вказаною скаргою на бездіяльність державного
виконавця ДВС Київського району м.Полтави, мотивуючи тим, що згідно рішення
Полтавського районного суду від 04.02.1999
року стягнуто з ОСОБА_2 на його користь завдану шкоду на загальну суму 7012 грн.05 коп. На
підставі даного рішення був виписаний виконавчий лист та направлено на
виконання до ДВС Полтавського району. В подальшому виконавчий лист, а в 2002 році також і
дублікат виконавчого листа, були направлені для виконання рішення суду до ДВС
Київського районного управління юстиції м.Полтави. Проте всупереч вимогам
закону до теперішнього часу рішення суду в повному обсязі не виконано,
державним виконавцем не було прийнято відповідних мір, передбачених законом для
перевірки стану виконання рішення суду, окрім того, зазначив, що державний
виконавець, всупереч вимогам ст.24 ч.5 Закону України „Про виконавче
провадження", не видав йому копії постанови про відкриття виконавчого
провадження. Просив визнати бездіяльність ДВС Київського району м.Полтави
неправомірною і зобов'язати державну виконавчу службу видати йому копію
постанови про відкриття виконавчого провадження та виконати дії, спрямовані на
виконання рішень суду щодо стягнення з ОСОБА_2. на його користь 7012 грн. 05
коп., встановивши строки погашення решти відшкодування по виконавчому листу.

В судовому засіданні заявник повністю підтримав свої
вимоги, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в скарзі.

Представник відділу Державної виконавчої служби Київського району м.Полтави
-державний
виконавець Коваленко О.С. проти скарги заперечує з тих підстав, що виконавчий
лист, по надходженню до ДВС, був направлений для виконання за місцем роботи
боржника, де саме і проводилися відрахування з заробітної платні останнього.
Після письмового звернення стягувана до ДВС щодо стану виконання рішення суду, 21.02.2007 року державним
виконавцем було встановлено, що боржник звільнився з займаної посади 14.08.2004 року, в зв'язку
з чим 14.03.2007 року
винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий лист
направлено для виконання до виконавчої служби Полтавського району, за місцем
проживання боржника. Проти задоволення скарги заперечує, оскільки після
звільнення з займаної посади боржника, виконавчий лист з підприємства, де він
працював, до виконавчої служби повернутий не був, всупереч вимогам закону, а
був направлений до ДВС лише після письмового звернення державного виконавця.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, матеріали
виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи,
які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі
скаргою якщо вважають, що рішенням або бездіяльністю державного виконавця

2

чи іншої
посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення,
порушено їх права чи свободи.

Як встановлено судом, рішенням Полтавського районного
суду від 04.02.1999 року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.
завдану шкоду на загальну суму 7012
грн.05 коп., на підставі даного рішення було виписано виконавчий лист.
Після відкриття виконавчого провадження з 2001
року виконавчий лист знаходився на виконанні за місцем роботи боржника в ПП
ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно
заяви ВДВС Київського районного управління юстиції м.Полтави, 13.12.2002 року Полтавським
районним судом ухвалено видати дублікат виконавчого листа, оригінал якого був
втрачений при пересилці. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження,
державним виконавцем, на підставі звернення стягувача, встановлено, що з
14.08.2004 року ОСОБА_2. з займаної посади звільнений, на момент звільнення
сума боргу склала 2125 грн. 55 коп., в зв'язку з чим державним виконавцем
14.03.2007 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

З досліджених судом матеріалів виконавчого провадження №428 вбачається, що
при направленні виконавчого листа на виконання за місцем роботи боржника,
посадових осіб приватного підприємства було попереджено про необхідність
повернення в три -денний
термін виконавчого листа в разі зміни боржником місця роботи, згідно вимог
ст.68 Закону України „Про виконавче провадження", всупереч даного
попередження посадовими особами виконавчий лист був повернутий до виконавчої
служби Київського району м.Полтави лише після звернення державного виконавця.
Тому в даному випадку, коли виконавчий лист знаходився на виконанні за місцем
роботи боржника, а після звільнення ОСОБА_2. своєчасно не був повернутий
підприємством внаслідок безвідповідального та халатного відношення відповідної
посадової особи, суд не вбачає підстав для задоволення скарги, оскільки
відповідно до положень ч.З ст.5 Закону України „Про виконавче провадження"
- здійснення перевірки виконання юридичними особами рішень стосовно працюючих у
них боржників є правом державного виконавця, а не обов'язком.

Враховуючи, що ОСОБА_1.
при подачі скарги до суду не оплатив державне мито, тому воно підлягає
стягненню в розмірі, встановленому ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про
державне мито".

Керуючись ст.387 ЦПК України, ст. 5,37,68,85
Закону України «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця
державної виконавчої служби Київського району м.Полтави -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави державне мито в розмірі 3 грн. 40 коп.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали суду може бути
подано протягом п'яти

днів з дня її проголошення; апеляційна скарга на ухвалу
суду подається протягом десяти

днів після подання заяви про апеляційне оскарження або
без попереднього подання заяви

про апеляційне оскарження у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне

оскарження.