2-104/2007р. РІШЕННЯ
14 березня 2007 року                                                                м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської
головуючої судді                                                          Лизенко І.В.,
при секретарі судового засідання                                   Паршиковій Н.А.,
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Луганської обласної спілки споживчих товариств,
дочірнього підприємства «Лисичанський ринок»
Луганської обласної спілки споживчих товариств, третя особа мале підприємство «Ритм-А», про визнання права власності, усунення
перешкод у здійсненні права власності, -
Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що
06.07.2006р. придбав за договором купівлі-продажу у МП «Ритм-А» нежиле приміщення, розташоване у м. Лисичанську вул. Красногвардійська, 31, будівля №143
магазину №1. Але він не має можливості користуватися належною
йому будівлею, оскільки директор ДП «Лисичанський ринок» перешкоджає у
користуванні, посилаючись на те, що власником будівлі є Луганська облспоживспілка, будівля знаходиться на балансі ДП
«Лисичанський ринок». Просив суд визнати за ним право власності на
нежиле приміщення №143 будівлі №1 по вул. Красногвардійській, 31 м. Лисичанська, усунути перешкоди у користуванні
нежилим приміщенням, зобов'язавши директора
ДП «Лисичанський ринок» Наталуху Миколу Івановича звільнити приміщення та не чинити перешкоди у користуванні ним. 25.12.2006
року позивач уточнив позовні вимоги, просив суд на підставі обставин,
викладених у позові, визнати за ним право
власності на будівлю №1 нежилого приміщення №143 по вул. Красногвардійська, №31
м. Лисичанська Луганської області, усунути перешкоди в
користування приміщенням, зобов'язавши ДП «Лисичанський
ринок» звільнити приміщення та не чинити перешкоди у користуванні
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, підтвердив викладене
у позові, доповнивши, що представники ДП «Лисичанський ринок» зірвали
встановлений ним замок на дверях приміщення, та встановили свій замок, чим
чинять перешкоди у користуванні належним йому
приміщенням. Спірну будівлю придбав як фізична особа з метою переобладнання під
житловий будинок, у зв'язку з чим уклав договір з
ПП «Будівельно-проектною фірмою Лисичанськ - Еліт Будпроект» для
виконання робочого проекту житлового будинку. Не мав на меті використовування спірної будівлі у підприємницькій діяльності. Дозвіл
на зміну статусу будівлі ще не отримував, бо його
право власності на будівлю не визнається відповідачами.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги,
підтримав пояснення позивача.
Представник відповідача Луганської обласної спілки споживчих товариств
Локтіонов А.М. у судовому засіданні позов не
визнав та пояснив, що спірна будівля була придбана ДП «Лисичанський ринок» за
згодою Луганської облспоживспілки на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2000р. №42, укладеного між продавцем
Лисичанським споживчим товариством та покупцем ДП
«Лисичанський ринок», будівлю передано за актом прийняття-передачі від 20.09.2000р. Лисичанське споживче товариство було власником
будівлі на підставі реєстраційного свідоцтва від
23.01.1998р. У якості оплати за будівлю покупець здійснив погашення кредиторської заборгованості продавця у справі про банкрутство.
Вважає дану угоду правомірною та виконаною. На
цей час власником будівлі є Луганська облспоживспілка, а балансоутримувачем - ДП «Лисичанський ринок», який користується будівлею
господарського відання. Луганська облспоживспілка не чинить фактично перешкод
позивачу у користуванні будівлею, але не визнає права власності позивача на
Представник співвідповідача ДП «Лисичанський ринок» Луганської обласної
спілки споживчих товариств Волос О.Є. у судовому засіданні позов не визнав,
підтримав пояснення Локтіонова А.М., доповнивши, що ДП
«Лисичанський ринок» не визнає право власності позивача на спірну будівлю, будівлею користується ДП «Лисичанський ринок»,
який встановив на будівлі свої замки, користуватися
позивачу будівлею не дозволяє, бо вона позивачу не належить.
Представник третьої особи МП «Ритм-А» у судовому засіданні
не заперечував проти задоволення позову та пояснив, що
спірну будівлю МП «Ритм-А» придбало у Боровського сільського споживчого товариства за договором
купівлі-продажу 05.07.1996р., та продало позивачу за
договором купівлі-продажу від 06.07.2006р. При покупці та продажу будівлі,
ключі власникам передавались. З 1996 року по 2001 рік МП «Ритм-А» використовувало спірну будівлю під склад, у 2001 році ДП «Лисичанський ринок» змінив замки на
дверях будівлі, спір вирішувався в усній формі. Вважає,
що був належним власником спірної будівлі.
Судом досліджені наступні докази:
показання свідка ОСОБА_2, яка у судовому засіданні пояснила, що спірна
будівля належала Боровському сільському
споживчому товариству на підставі реєстраційного свідоцтва від 19.02.1996р. Боровське сільське споживче товариство 05 липня
1996 року продало спірну будівлю МП «Ритм-А». У 1998 році Боровське сільське споживче товариство, знаючи про те, що вже не є власником даної будівлі, переоформило
будівлю на Лисичанське споживче товариство на підставі розпорядження
правління Попаснянської райспоживспілки від 12.12.1997р., та звернулося для перереєстрації до БТІ. Перереєстрація була
проведена, так як МП «Ритм-А» до БТІ з договором
купівлі-продажу на той час не звертався. У 1999 році МП «Ритм-А» звернулося до БТІ з заявою про перереєстрацію
будівлі, надавши договір купівлі-продажу від 05.07.1996р. У зв'язку
з цим, наказом директора ДМКП «БТІ» від 06.04.1999р. №13 реєстраційне свідоцтво, видане 23.01.1998р. на Лисичанське споживче
товариство, визнане недійсним, бо будівля була
продана раніше. У березні 2005 року ДП «Лисичанський ринок» звернувся до БТІ для перереєстрації спірної будівлі, але йому у
цьому було відмовлено, так як будівля була вже продана. На
цей час власником будівлі значиться позивач на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.2006р. Даний спір виник через те, що
Лисичанське споживче товариство перед
придбанням спірної будівлі не звернулося до БТІ для підготовки документів та видачі виписки з реєстру для відчуження,
хоча за інструкцією зобов'язаний був це зробити;
письмові докази: копія договору купівлі-продажу приміщення від
06.07.2006р., копія витягу з Державного реєстру
правочинів від 06.07.2006р., копія технічного паспорту будівлі від 15.06.2006р., письмові заперечення відповідача, витяг зі
статуту Луганської облспоживспілки, копія
свідоцтва про державну реєстрацію Луганської облспоживспілки, копія довідки про
взяття на облік платника податків, копія договору
купівлі-продажу від 20.09.2000р., копія акту приймання-передачі від 01.11.2000р., копія реєстраційного свідоцтва від
23.01.1998р., копія технічного паспорту від
13.01.1998р., копія листа від 29.09.2000р., копія свідоцтва про державну реєстрацію ДП «Лисичанський ринок», довідка від
19.12.2006р., копія договору від 01.12.2006р. про виконання робочого
проекту житлового будинку, довідка з ЄДРПОУ ДП «Лисичанський ринок», копія статуту ДП «Лисичанський ринок», платіжне
доручення №61 від 05.06.1996р., платіжне доручення №49
від 17.05.1996р., довідка про належність нерухомого майна, копія договору купівлі-продажу від 05.07.1996р., копія витягу з
реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.06.2006р.,
копія довідки про належність будівлі, копія розпорядження Попаснянської
райспоживспілки від 12.12.1997р., виписка з наказу директора ДМКП «БТІ» від 06.04.1999р.
№13, копія реєстраційного посвідчення від 19.02.1996р.
Суд, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, показання
свідка, дослідивши письмові докази, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.
власником будівлі №1 нежилого приміщення №143 по вул. Красногвардійська, №31 м.
Лисичанська Луганської області на підставі договору купівлі-продажу від 06
липня 2006 року, укладеного між позивачем та МП «Ритм-А», посвідченого нотаріусом Лисичанського міського
нотаріального округу 06 липня 2006 року, реєстр №1354, що підтверджується
показаннями свідка ОСОБА_2, договором купівлі-продажу, копією витягу з реєстру правочинів, копією технічного
паспорту будівлі від 15.06.2006р., довідкою про належність нерухомого
майна, (а.с.7,8,10-16,114).
дану будівлю як фізична особа, не маючи на меті використовувати її у
підприємницькій діяльності, що підтверджується копією договору від 01.12.2006р.
(а.с.96), тому дана справа належить до
розгляду у порядку цивільного судочинства.
визнають право власності позивача на спірну будівлю, що не заперечується
ДП «Лисичанський ринок» чинить перешкоди позивачу у користуванні спірною
будівлею, змінивши замки на вхідних дверях, та використовуючи спірну будівлю у
власній господарській діяльності, що не заперечується сторонами.
Луганська облспоживспілка фактично не чинить перешкод позивачу у користуванні
будівлею, бо не є володільцем даної будівлі, не використовує її у власній
господарській діяльності, що не заперечується сторонами.
Задовольняючи позов, суд виходить з наступного.
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.
визнають право власності позивача на спірну будівлю, що не заперечується
позивачем право власності на спірну будівлю на підставі договору
купівлі-продажу від 06.07.2006р., суд виходить з того, що продавець спірної
був належним її власником на підставі договору купівлі-продажу від 05 липня
1996 року (а.с.129), укладеного між продавцем Боровським сільським споживчим
товариством Попаснянської райспоживспілки та покупцем МП «Ритм-А», за
умовами якого продавець, що є власником будівлі на підставі реєстраційного
свідоцтва, виданого 19 лютого 1996 року Лисичанським ММКП «Інвентаризатор»,
зареєстрованого у реєстрі №70 (а.с.124), продав, а покупець купив будівлю №1
магазину №143 по вул. Красногвардійська, №31 м. Лисичанська Луганської області,
продаж вчинено за 600 000 000 карбованців, які продавець отримав від покупця
повністю до підписання договору за платіжними дорученнями №61 від 05.07.1996р.,
№49 від 17.05.1996р. Даний договір
посвідчений нотаріально 05 липня 1996 року приватним нотаріусом по
Лисичанському міському нотаріальному округу Луганської області ОСОБА_3, реєстр
№6285.
договору купівлі-продажу від 05.07.1996р. підтверджується платіжними дорученнями, зазначеними у договорі: №61 від
05.07.1996р., №49 від 17.05.1996р. (а.с.106,107).
купівлі-продажу будівлі від 05.07.1996р. та договір купівлі-продажу будівлі від
06.07.2006р. відповідачами оспорені не були.
Суд не бере до
уваги як підставу права власності відповідачів на спірну будівлю договір
купівлі-продажу будівлі від 20 вересня 2000 року №42 (а.с.28), укладений у
простій письмовій формі між продавцем Лисичанським споживчим товариством та
покупцем СП «Лисичанский
ринок», за умовами якого продавець, що є власником будівлі на підставі
реєстраційного свідоцтва, виданого Бюро технічної інвентаризації та
зареєстрованого в ДМКП «Інвентаризатор» під №70 від 23.01.1998р. (а.с.30),
продав, а покупець купив спірну будівлю, а також не бере до уваги акт
приймання-передачі будівлі від 01.11.2000р., з наступних підстав.
власності продавця за цим договором, а саме: реєстраційне свідоцтво, видане
Бюро технічної інвентаризації та зареєстроване в ДМКП «Інвентаризатор» під №70
від 23.01.1998р., наказом директора Лисичанського державного малого
комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 06 квітня 1999
року №13 визнане недійсним
у зв'язку зі зверненням про
проведення реєстрації договору купівлі-продажу від 05.07.1996р. МП «Ритм-А», що є
власником будівлі з 05.07.1996 року (а.с.123).
Наказ відповідачами не оскаржено.
Таким чином, при укладенні договору купівлі-продажу будівлі 20.09.2000 року
зазначене реєстраційне свідоцтво вже було визнане
недійсним органом, що його видав. Окрім того, на час
видачі реєстраційного свідоцтва від 23.01.1998р. на підставі розпорядження правління Попаснянської райспоживспілки від 12.12.1997р.
про передачу Лисичанському споживчому товариству спірної будівлі (а.с.122)
Борівське сільське споживче товариство Попаснянської райспоживспілки не було
власником даної будівлі, так як будівля вже була ним відчужена за договором купівлі-продажу від 05.07.1996р. МП «Ритм-А».
Отже, суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності
позивача на спірну будівлю.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.
Співвідповідач ДП «Лисичанський ринок» чинить перешкоди позивачу у
користуванні спірною будівлею, змінивши замки на
вхідних дверях, та використовуючи спірну будівлю у власній
господарській діяльності, що не заперечується сторонами.
Оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивач є власником спірної
будівлі, то його право власності підлягає захисту від порушень, що чинить ДП
«Лисичанський ринок», а тому позовні вимоги про усунення
перешкод у здійсненні права власності шляхом зобов'язання співвідповідача звільнити приміщення спірної будівлі та не перешкоджати у
користуванні ним підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, ст. ст. 328, 386, 391, 392 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215,218 ЦПК
України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Луганської обласної спілки
споживчих товариств, дочірнього підприємства «Лисичанський ринок» Луганської
обласної спілки споживчих товариств, третя особа
мале підприємство «Ритм-А», про визнання права власності, усунення
перешкод у здійсненні права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлю №1 нежилого приміщення №143 по вул. Красногвардійська, №31 м. Лисичанська
Луганської області на підставі договору
купівлі-продажу від 06 липня 2006 року, посвідченого нотаріусом Лисичанського
міського нотаріального округу 06 липня 2006 року реєстр №1354.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності на будівлю №1 нежилого приміщення №143 по вул.
Красногвардійська, №31 м. Лисичанська Луганської області:
дочірнє підприємство «Лисичанський ринок» звільнити приміщення будівлі №1 нежилого приміщення №143 по вул. Красногвардійська,
№31 м. Лисичанська Луганської області, не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні зазначеною будівлею.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом
подання до Лисичанського міського суду
заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду Луганської області.