Справа № 2-3665/2007 року
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМУКРАЇНИ

20 березня 2007 року                                                         Києво-Святошинський
районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Волчка
А.Я.

при секретарі Андрейчуку Т.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 року позивачка
ОСОБА_1 звернувся з цим позовом в суд, посилаючись на те, що вона є власником
земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1.

Відповідачі без
її згоди знесли межову споруду, паркан і при будівництві нового паркану
порушили спільну межу, перемістивши її на 40
см на належну їй земельну ділянку, чим порушили її право власності.

Просила усунути
порушення її права власності на земельну ділянку та зобов'язати відповідачів
знести паркан встановлений на земельній ділянці НОМЕР_1 з боку ділянки НОМЕР_2
по АДРЕСА_1, відновити спільну межу і встановити паркан по межі і
відповідно до планів меж земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2
по АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі,
просив їх задовольнити.

Відповідачі
проти позову заперечували, посилаючись на його безпідставність та
необґрунтованість.

Суд заслухавши
осіб які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи,
знаходить що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

За правилами ст.. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих
збитків.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом та
матеріалами справи встановлено, що позивачка по справі є власником земельної
ділянки площею 0.0595 га,
розташованої за адресою АДРЕСА_1,
Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується Державним
актом на право власності на земельну ділянку від 27 квітня 2005
року.

Сторони по
справі є суміжними землекористувачами, відповідачі є власниками 1/2 частини
будинку НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 квітня 1982 року. Частина
будинку належного відповідачу ОСОБА_2 розташована на земельній ділянці площею 300 кв.м., що
підтверджується листом виконавчого комітету Боярської міської ради від 02.12.1982 року за №НОМЕР_3.

Позивачем та
його представником позивача не надано безспірних доказів порушення меж
земельної ділянки зі сторони відповідачів, на пропозицію суду надати такі
докази, представник позивача не прореагував, більш того в судове засідання не
з'явився, будучи належним чином повідомленим про день розгляду справи.

2

Акт складений депутатом на який посилаються
позивачка та її представник, як на доказ в підтвердженні своїх позовних вимог,
не можна покласти в основу судового рішення, як безспірний ,оскільки він
належним чином не посвідчений, більш того він складений на підставі свідчень
сусідів і особою, які не є фахівцями в даній галузі, без перевірки технічної
документації та відповідних нормативів.

При таких
обставинах коли позивачка та її представник не довели позовні вимоги в силу ст.. 60 ЦПК України, суд
вважає за можливе в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст..
152 ЗК України, ст..
ст.. 60,209, 212-215,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою, відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня проголошення рішення, та шляхом подання апеляційної скарги
протягом 20 днів з
дня подання з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя/копія/

Вірно:

Суддя

Секретар