Справа № 22ц-192/07                                                       Головуючий
Категорія: 30                                                                       Доповідач:       Мудренко Л.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 року                                                                                      м.
Луцьк

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого -              судді
Сівчука Є.І.

суддів                -           Русинчука
М.М., Мудренко Л.І.

при секретарі -             Антонюк
О.В.

з участю
представників позивача Новосада П.Д., Веремчука В.В. відповідача ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
сільськогосподарського виробничого кооперативу «Хотешівський» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення з займаного приміщення без
надання іншого житла за апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Камінь-Каширського районного суду від 25 грудня 2006 року,

Встановила:

18 вересня 2006
року сільськогосподарський виробничий кооператив «Хотешівський» (надалі СВК
«Хотешівський») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про виселення із займаного ними житлового будинку. Вимоги обґрунтовував тим, що
ОСОБА_1, працюючи на посаді голови колгоспу ім.Жовтневої революції у 1987 році
разом зі своєю сім'єю самовільно зайняв житловий будинок, що належав колгоспу,
і почав там проживати. Спірний будинок належить СВК «Хотешівський» на праві
власності та перебуває на балансі кооперативу.

Відповідачі
проживають в будинку без будь-якої правової підстави. В добровільному порядку
виселитись із займаного приміщення не бажають.

Просив виселити
відповідачів без надання іншого жилого приміщення.

Ухвалою суду до
участі в справі як відповідача залучено ОСОБА_5.

Рішенням
Камінь-Каширського районного суду від 25
грудня позов задоволено повністю. Постановлено виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 із житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 без
надання іншого житла.

2

Стягнуто з
відповідачів в користь СВК по одній гривні 70 коп. судового збору та по одній гривні 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній
скарзі відповідачі просять скасувати судове рішення в зв'язку з порушенням норм
процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

В судовому
засіданні відповідач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з наведених у ній
підстав, просив скаргу задовольнити.

Представники
позивача Новосад П.Д., Веремчук В.В. апеляційну скаргу заперечили, просили
скаргу відхилити.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги СВК «Хотешівський» про виселення відповідачів з займаного ними
житлового будинку, суд першої інстанції виходив з того, що останні вселилися та
проживають у спірному приміщенні без будь-яких правових підстав.

Висновки суду
відповідають встановленим обставинам по справі, яким суд дав вірну правову
оцінку.

Відповідно до
ст.4 ЖК України жилі будинки, що належать колгоспам, відносяться до
громадського житлового фонду.

Ст.53 ЖК
передбачено, що жилі приміщення в будинках громадського житлового фонду
надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної організації та її
профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові
відповідної місцевої ради, який на підставі цього рішення видає громадянинові
ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Так, судом
встановлено, що у 1987 році за
рішенням зборів уповноважених колгоспом імені Лесі Українки с.Хотешів,
правонаступником якого є СВК «Хотешівський», було придбано житловий будинок для
потреб колгоспу і взято на баланс господарства (а.с.60). З цього ж року в
даному будинку стала проживати сім'я відповідачів (а.с.4).

Згідно довідки
архівного відділу Камінь-Каширської райдержадміністрації (а.с.61) рішення
правління колгоспу погодженого з профспілковим комітетом про надання спірного
будинку для проживання відповідачів не приймалося. Ордер на вселення в житловий
будинок відповідачам не видавався.

Отже, за таких
обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сім'я
відповідачів без належних правових підстав вселилася в спірне жиле приміщення,
а тому підлягає виселенню з будинку без надання іншого житлового приміщення.

Доводи
апеляційної скарги про надання житлового будинку для проживання відповідачам за
спільним рішенням правління колгоспу імені Лесі Українки та його профспілкового
комітету від 26 червня 1987 року та доданий до скарги протокол спільного
засідання правління колгоспу та профкому колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки з досліджених у судовому засіданні апеляційного суду протоколів
засідань правління колгоспу імені Лесі Українки за 1987 рік, протоколів зборів
уповноважених колгоспників колгоспу імені Лесі Українки за 1987 рік
встановлено, що таке спільне засідання не проводилося і рішення про надання
житла відповідачам не постановлялося.

Допитаний в
апеляційному суді свідок ОСОБА_6, який підписав згаданий протокол як заступник
голови колгоспу, не надав суду конкретних пояснень щодо складання та підпису
ним даного документу. Як ствердив даний свідок в зазначений період він працював
в колгоспі бригадиром тракторної бригади, а з представлених представником
позивача трудової книжки вбачається, що заступником голови колгоспу в цей час
працювала інша особа. Крім того, з копії опису справ постійного зберігання за 1987-1990 роки вбачається,
що за 1987 рік
протоколи засідань профспілкового комітету відсутні.

3

Будь-яких інших
беззаперечних доказів правомірного вселення в спірне жиле приміщення
відповідачі не надали як суду першої інстанції, так і апеляційному суду.

Наведені в
апеляційній скарзі інші доводи також не спростовують висновків суду. А тому,
колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції,
постановленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313-315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення
Камінь-Каширського районного суду від 25
грудня 2006 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили.