Справа № 2 - 126 /2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„16 „ березня     2007 року

Менський районний суд Чернігівської
області

в складі:

головуючого судді'
-                        Сова
Т.Г.

при секретарі                       -
Єсипенко С.В.,
Корнієнко Т.М.

за участю третіх осіб :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мена
Чернігівської області справу за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно ,

ВСТАНОВИВ:

В лютому місяці 2007 року ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 заявили в суді позов до Менської міської ради про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно по %
та !4 відповідно , будинку
з такою ж частиною надвірних будівель ,
що розташований по АДРЕСА_1.

Мотивували позивачі своє звернення тим , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець
ОСОБА_6.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої
входить житловий будинок з надвірними будівлями , що розташований в АДРЕСА_1.

В термін шести місяців позивачі
прийняли спадщину , вони
постійно мешкають в даному будинку ,
але по причині відсутніх правовстановлюючих документів на домоволодіння , позивачі не
можуть отримати свідоцтво про право власності.

Житловий будинок було побудовано в 1968 році, після завершення
будівництва ніхто не звертався до БТІ для належного оформлення

2

документації,
проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

В судове засідання позивачі не
прибули , просили
суд розглянути їхні позовні вимоги на підставі наявних в справі доказів .

Відповідач в судове засідання не
прибув , хоча був
вчасно відповідно до вимог чинного законодавства повідомлений про час та місце
розгляду справи , але
просив розглянути справу за його відсутності.

Треті особи : ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердили відсутність бажання отримати частину
спадкового майна після смерті ОСОБА_6,
про що зробили письмові заяви .
Крім того вони в заявах зазначили про відмову від частини спадщини на
користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення третіх осіб , дослідивши всі
зібрані по справі докази ,
суд приходить до висновку ,
що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно ст.60 Сімейного кодексу
України , майно , набуте подружжям
за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно ст. 1261
ЦК України , у першу
чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , той з подружжя , який його
пережив , та
батьки.

Відповідно до дозволу ( а.с. 8
) та рішення ( а.с. 9 ) , 25 грудня 1968 року ОСОБА_6 було
надано дозвіл на проведення робіт на земельній ділянці по вулиці АДРЕСА_1.

Відповідно копії свідоцтва про
одруження ( а.с.4 ) , ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 03.11.1954 року
уклали шлюб , після
реєстрації якого було присвоєно прізвище :
ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно копії свідоцтва про
народження , зареєстрованого
в м.Мена Чернігівської області НОМЕР_1,
ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі „ мати „ та „ батько „ зазначені : ОСОБА_7 та
ОСОБА_6.

Як з'ясовано в судовому засіданні , спадкове майно в
розмірі 1/2 будинку та такою ж частиною надвірних будівель за адресою вулиця
АДРЕСА_1 , після
смерті ОСОБА_6 було фактично прийнято ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 не виявили бажання прийняти частину спадкового майна , підтвердженням
чого їхні заяви , які вони
подали до суду .

За таких обставин суд вважає , що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

На підставі вищезазначеного , керуючись ст. 209-212 КПК України , ст.60 Сімейного
кодексу , ст.1261 ЦК України , суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити, визнавши за ОСОБА_7 право власності на 3Л
частини будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , та визнавши за
ОСОБА_5 право власності на 1/4 частини будинку з надвірними будівлями за
адресою місто АДРЕСА_1 .

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду подається до Менського районного суду
Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                            Т.Г.
Сова

З