Справа № 22ц-36                                                             Головуючий
Категорія-____________________________________ Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007
року

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у
складі:

Головуючого -
судді    Коротенко Є.В.

.,                        суддів: Карайван
Т.Д., Дмитрієвої
Л.Д. 1кі

при секретарі - Клюс Е.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у М.Луганську цивільну справу за
апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю „Слобожанське" на рішення Троїцького районного суду
Луганської області від 07
вересня 2006 року за
позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю „Слобожанське" про стягнення суми вартості майнового
паю,-

встано вл л а:

Рішенням Троїцького
районного суду Луганської області від 07
вересня 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю „Слобожанське" (далі - СТОВ „Слобожанське") про стягнення суми вартості
майнового паю були задоволені, з СТОВ „Слобожанське" на користь ОСОБА_1
була стягнута вартість належної їй частки майна пайового фонду відповідно до
майнових сертификатів серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у розмірі 14095 грн.

Також з відповідача на користь держави було стягнуто
державне мито у розмірі 51
грн.

З вказаним
рішенням СТОВ „Слобожанське" не погодилось і звернулось з апеляційною
скаргою на нього. В апеляційній скарзі апелянт вважає рішення суду незаконним,
необгрунтованим і ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального
права, посилаючись на те, що висновки суду суперечать обставинам справи.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до СТОВ „Слобожанське" про стягнення
суми вартості майнового паю відмовити за безпідставністю.

Сторони в судове
засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду були належним чином
повідомлені.

Заслухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обгрунтованим.

Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

2

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з того, що вже після утворення СТОВ
«Слобожанське» позивачка отримала майнові сертифікати на частки майна пайового
фонду на загальну суму 14095
грн. Згідно з наданих суду документів -договору № 8 від 21.06.2000 року, довідки № 116 від 29.08.2006 року, майно, яке
належить позивачці, перейшло до СТОВ «Слобожанське». Також в матеріалах справи
є виписка з протоколу №
6 від ЗСМ)8.2006 року засідання наглядової ради товариства співвласників СТОВ
«Слобожанське», згідно з яким майно, яке належить позивачці, має бути передане
в оренду із СТОВ «Слобожанське» до інших господарств.

Таким чином, суд
зробив висновок, що дійсно майно, яке належить позивачці відповідно до майнових
сертифікатів, знаходиться в СТОВ «Слобожанське» на праві спільної часткової
власності і відповідно до ст.364 ЦК
України вона має право на одержання грошової компенсації від інших
співвласників вартості його частки.

Однак погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до
ст.364 ЦК України,
на яку посилається суд першої інстанції, співвласник має право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є
неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно із ч.І
ст.356 ЦК України,
власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві
власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до
ч.З ст.10 ЦПК України та ч.І ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень.

В матеріалах
справи відсутні будь-які докази того, що СТОВ «Слобожанське» спільно з ОСОБА_1
є співвласником майна, що залишилось в результаті паювання майна КСП ім.Чапаєва
Троїцького району Луганської області. Напроти, до матеріалів справи .долучені
документи, що підтверджують об'єднання тільки громадян України, як власників
майнових паїв, отриманих в результаті паювання майна КСП ім. Чапаева Троїцького
району Луганської області. Цей факт підтверджує договір № 9 від 21.06.2000 року про спільне
володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній
частковій власності (а.с.20-24).

Договором № 8 від 21.06.2000 року про довірче
управління майном, що знаходиться в спільній частковій власності громадян,
співвласники вказаного майна доручили СТОВ „Слобожанське" лише здійснювати
довірче управління цим майном (а.с.25).

Договором оренди
від 10.02.2005 року
вказане майно співвласниками було передано в оренду СТОВ „Слобожанське",
що ніяким чином не означало перехід права власності до відповідача (а.с.28-32).

Продаж
співвласниками відповідачу відокремленої частини майна, що залишилось в
результаті паювання майна КСП ім.Чапаєва (а.с. 16, 26-27), ніяким чином не означає, що СТОВ
„Слобожанське"стало співвласником всього цього майна, що підтверджується
вище вказаним договором оренди (який був заключений
пізніше), так як частина майна, що залишилась у співвласників, була
додатково передана в оренду СТОВ „Слобожанське". Данних про те, що
вказаний договір купівлі-продажу оскаржувався, в матеріалах справи не
міститься.

Таким чином
майно, яке належить позивачці відповідно до майнових сертифікатів, дійсно
знаходиться в СТОВ «Слобожанське», але не на праві спільної часткової
власності, а в оренді.

Крім того, в
матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що СТОВ „Слобожанське" є
правонаступником КСП ім.Чапаєва, а наявними матеріалами справи у взаємному
зв'язку цей факт спростовується.

Тобто звернення
ОСОБА_1 саме до СТОВ «Слобожанське» з вимогою про стягнення суми вартості
майнового паю є безпідставним.

Згідно з п.2 ч.І
ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення
для справи, які суд вважав встановленими, а згідно п.З ч.І ст.309 ЦПК України -невідповідність
висновків суду обставинам справи.

3

З огляду на наведені обставини, а
також з урахуванням положень п.п.2,3 ч.І ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне рішення
Троїцького районного суду Луганської області від 07 вересня 2006
року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
„Слобожанське" про стягнення суми ^вартості майнового паю відмовити за
безпідставністю.

Керуючись ст. 303,
307, 311, 314,315 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
„Слобожанське" на рішення Троїцького районного суду Луганської області від
07 вересня 2006 року
задовольнити.

Рішення
Троїцького районного суду Луганської області від 07 вересня 2006
року за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю „Слобожанське" про стягнення суми вартості майнового паю
скасувати.

Ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю „Слобожанське" про стягнення суми
вартості майнового паю відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає
законної сили негайно з моменту його оголошення, однак його може бути оскаржено
шляхом подання касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції: Верховного Суду
України.