УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

3 квітня 2007 року       м. Ужгород.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.О. , суддів -
Дроботі В.В., Собослой
Г.Г., при секретарі -  Махмутовій В.Ю., перекладача
-ОСОБА_1,

з участю: позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представника ОСОБА_4, відповідача
ОСОБА_5, його представника ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 14 листопада 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_5 про стягнення боргу ,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2005 року ОСОБА_3. та ОСОБА_2. звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення суми
боргу за договором позики в розмірі 909000 грн., еквівалентній 180000 дол.
СІЛА. Позов мотивували тим, що в кінці 1998 року вони познайомились з ОСОБА_5,
громадянином Австрії. На його прохання вони займалися організацією його бізнесу
в Україні, тобто знаходили підприємства, укладали з ним угоди, експортували їх
продукцію в Австрію. На пропозицію ОСОБА_5,
в 2002 році ОСОБА_3. стала співзасновником та директором ТзОВ "Агронік-
України". Висловлював ОСОБА_5, свої побажання про передачу їм бізнесу в
обмін на виплату йому відсотків від реалізації продукції. На прохання
відповідача вони для розширення бізнесу знайшли виробничі приміщення на заводі
торгівельного обладнання, з адміністрацією заводу домовились про їх викуп. В
серпні 2002 року ОСОБА_5 попросив їх терміново позичити йому 180000 дол. СІЛА
готівкою, яких не вистачало на придбання приміщень. Зазначену суму вони
позичили у своїх друзів і передали ОСОБА_5, про що останній 28 серпня 2002 року
дав розписку про повернення позиченої грошової суми до кінця серпня 2005 року.

На початку 2005 року ОСОБА_5 змусив ОСОБА_3. вийти з складу співзасновників
ТзОВ "Гольц ЛТД", призначив директором цього товариства іншу людину,
а в серпні 2005 р. відсторонив ОСОБА_3. від роботи.

На їх
неодноразові звернення до ОСОБА_5 про повернення боргу, він борг не

повернув.

Посилаючись на вказані обставини та на закон, зокрема, ст.ст. 1047,
1047,1049,1050 ЦК України,
позивачі просили задовольнити їх позов. З метою забезпечення позову просили
накласти арешт на майно позивача.

З метою
забезпечення позову суддя наклав арешт на майно відповідача.

Справа №
22ц-12307

Головуючий у
першій інстанції: Слюсарчук В.М. Доповідач : Власов С.О.

Рішенням Мукачівського міськрайоиного
суду від 14 листопада 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3.
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
ОСОБА_3. просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити їхні позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому вказується, що судом першої інстанції були проігноровані норми
ст. 10 ЦПК України, щодо сприяння всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин
справи, не дана належна оцінка зібраним по справі доказам, зокрема, борговій
розписці, та що суд брав до уваги тільки докази надані відповідачем і не брав
до уваги докази, які надані позивачами.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін,
що з'явилися, перевіривши матеріали справи та долучені до неї в суді
апеляційної інстанції документи і обговоривши підстави апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що міськрайонний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу правовідносин і закон, кий їх регулює.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3., міськрайонний суд виходив з того, що згідно
висновку № 1954 від 11.09.2006 р. судово - почеркознавчої експертизи, складеної
експертами Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз, встановити
ким, ОСОБА_5 чи іншою
особою виконаний відпис від його імені, розташований на штампі, що знаходиться
в правому нижньому куті розписки, не виявилось можливим а.с.97-98.

З висновку № 1954 від 4.10.2006 р. вищевказаної експертної установи, яка
проводила також судово - технічну експертизу реквізитів документів встановити
абсолютний та відносний час виконання штрихів друкованого тексту та нанесення
штрихів підпису в розписці про отримання 28.08.2002 р. 180000 доларів СІНА
громадянином Австрії ОСОБА_5
від ОСОБА_3. та ОСОБА_2,
наданій на дослідження, а тим самим і одночасність, чи неодночасність їх
нанесення, не видається можливим а.с. 105-107.

За таких обставин справи, міськрайонний суд обгрунтовано не брав до уваги
висновку судово - почеркознавчої експертизи № 834 від 1.02.2006 p., проведеної
Науково-дослідним експертно - криміналістичним центром Управління МВС України в
Закарпатській області, згідно якої підпис, розташований на відтиску штампа в
нижній правій частині аркуша паперу, на якому виконана боргова розписка,
виконаний ймовірно ОСОБА_5.

Згідно ч.І ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на

які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків, встановлених

статтею 61 цього Кодексу,

Позивачі у суді належними доказами не довели наявність у них 180000 доларів
США, які вони
згідно розписки 28.08.2002 р. позичали відповідачу.

Окрім того, з
додаткового доказу наданого відповідачем у суді апеляційної інстанції видно, що
зарубіжна експертна установа заперечує авторство відповідача, німця за
походженням, мешканця Австрії, відносно розписки складеної на території
України.

Таким чином, судова
колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не є і не дають підстав
для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

У зв'язку із залишенням судового рішення в силі ухвали
суду першої інстанції про забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 304, п.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315,317,319, ч.3
ст. 154 ЦПК України колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 листопада 2006 року
залишити без змін.

Ухвали судді Мукачівського міськрайонного суду від 7 листопада 2005 року та
від 11 листопада 2005 року про накладення арешту на належний ОСОБА_5 будинок №
АДРЕСА_1 в м. Мукачево та на все майно, яке знаходиться у цьому будинку
-скасувати.

Ухвала апеляційного
суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної
сили до суду касаційної інстанції.