Справа №2-3690/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2007
року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого                      судді Дрішлюка А.І.,

за
участі                              секретаря
Іскрич В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Одесі
справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського інституту Сухопутних військ про
стягнення грошової компенсації замість речового майна, -

встановив:

В Малиновський районний суд м. Одеси з позовом звернувся ОСОБА_1,
посилаючись на те, що внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача - Одеського ордена
Леніна інституту Сухопутних військ, йому не було виплачено грошову компенсацію
замість речового майна в розмірі 2803
грн. 47 коп.

В судовому
засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та просив
відмовити в задоволенні позову, оскільки, на його думку, він діяв згідно з
вимогами чинного законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу в
Одеському ордена Леніна інституті Сухопутних військ та стояв там на речовому
забезпеченні.

Згідно з наказом начальника Одеського ордена Леніна інституту Сухопутних
військ №137 з 5 липня 2005 року позивач був
виключений із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і
направлений для зарахування на військовий облік до Комінтернівського РВК. Строк
безперервної військової служби після звільнення складає більше 25 років.

Згідно довідки на одержання речевого майна №73 від 14.09.2005 року на
момент звільнення позивача з Збройних Сил України йому нарахована сума
компенсації за речове майно в розмірі 2803 грн. 47 коп. Відповідач відмовився
виплатити вказану суму грошової компенсації замість речового майна.

В положенні „Про речове забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України №1444 від 28 жовтня 2004 року в пункті 27
зазначається, що військовослужбовці, звільнені з військової служби у запас або
у відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть
отримати речове майно, яке вони не отримали піл час звільнення, або грошову
компенсацію за нього за цінами на день підписання у військовій частині наказу
про звільнення. Дана форма, яка прямо зазначається в вищезазначеній постанові
поширюється саме на військовослужбовців, які були звільнені.

2

Посилання представника відповідача на відсутність коштів
у бюджеті й відповідно неможливості їхнього виділення на проведення виплат
безпідставне, тому що відповідно до рішення Європейського суду із прав людини
(справа Півненко проти України) прийнятого 12 жовтня 2006
року, де було розглянуто питання про несвоєчасність виплат компенсації за
речове майно військовослужбовцеві, суд указав, що через невиконання рішення
суду держава перешкоджала заявникові протягом тривалого часу одержувати суму,
що він повинен був одержати, а також указав, що недолік бюджетних засобів не
може виправдати таку бездіяльність держави. Тому суд ухвалив, що мало місце
порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції.

У відповідності зі ст. 9
Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей": "військовослужбовці одержують за рахунок держави
грошове забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки або по бажанню
військовослужбовця грошову компенсацію замість них". Згідно ст. 17 цього ж Закону
стягнення на користь військовослужбовців причиненої їм моральної шкоди
проводиться в установленному
законодавством порядку.

На підставі викладенного та керуючись ст. ст. 17, 24, 46 Конституції
України, ст. 9 Закону
України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх
сімей", ст. ст. З, 119
ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеського ордена Леніна інституту
Сухопутних військ.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Одеського ордена Леніна інституту Сухопутних
військ грошову компенсацію замість речового майна в розмірі 2803 грн. 47 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційному
суду через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з
дня проголошення рішення у порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК
України.