Копія. Справа №2-210 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

1.03.2007р. Долинський районний суд
Кіровоградської    обл.

В складі
головуючого судді                                 Бойка П.М.

При секретарі                                                     Кіцану Г.Я.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Долинській
справу за позовом    ОСОБА_1 до державного підприємства Дирекції Криворізького гірничо-
збагачувального комбінату окислених
руд про стягнення  заборгованності по
заробітній платі та стягнення середньомісячного заробітку за прострочення
терміну розрахунку

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 З 14.04.2004
року
по 21.09.2006 року
працював ІНФОРМАЦІЯ_1 черговим та по ремонту
устаткування в цеху №12 техногазозабезпечення
Дирекції КГЗКОРУ.

Згідно наказу НОМЕР_1 від  21.09.2006 року  позивач
був звільнений з ро боти    за
власним бажанням, в зв"язку з переїздом в іншу місцевість, за ст.38 КзпП України.

Розрахунок при звільненні з ним
проведено не було ,згідно виданої довідки №7    від 22.09.2006 року сума
розрахункових кошів становила 2654 грн.90 коп.

На неодноразові звернення позивача до адміністрації підприємства про проведення розрахунку виплат проведено не було.

26 грудня
2006 року
позивач звернувся до суду з заявою про стягнення належних йому коштів при звільненні та стягненні
середньомісячного заробітку за час затримки
розрахунку.

На час розгляду
справи по суті розрахункові кошти
позивачу випла­чені   фактично
він їх отримав 26.12.2006
року.

В судовому засіданні позивач  підтримав факт отримання розрахункових
коштів, наполягав  на виплаті
середньомісячного  заробітку за  час   затримки розрахунку.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнала,показала, що розрахункові суми позивачу виплачені.

Затримання розрахунку виникла не з
вини підприємства, оскільки на рахунки
підприємства виконавчою службою накладено арешт.  Всі виплати

узгоджуються виконавчою службою.

Заслухавши пояснення сторін,дослідивши
письмові докази по справі, суд приходить до
слідуючих  висновків.

Відповідно до ст. 116 ч.1 КзпП  України при звільненні працівника виплата всіх сум,що   належать йому від підприємства. Установи,
організації, проводиться в день
звільнення .

Відповідно до ч.1 ст.
117   КзпП
України в разі невиплати з  вини власника або уповноваженого ним органу належних
звільненому працівнико ві
сум  у строки,зазначені в
ст.116  цього Кодексу, сум відсутності
спору про їх розмір  підприємство. Установа, організація повинні
виплатити працівникові його середній
заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Оскільки в даному випадку на день розгляду
справи по суті позивачу виплаченні належні йому кошти при звільненні, він не
підтримує позовних вимог в цій
частині. Є підстави для закриття справи в цій частині вимог.

Оскільки відповідачем надано копії постанов про арешт коштів боржника від 27.12.2005 року. 20.06.2006 року. 9.10.2006 року, згідно яких накладено арешт на кошти в розмірі 8440428
грн.ЗЗ коп.,які належать боржнику та перебувають або надходитимуть на
відповідний розрахунковий  рахунок в
банківській установі, що свідчить про
неможли­вість відповідачем вільно ними
розпоряджатися  та  про те, що відсутня вина    відповідача
в затримці розрахунку позивача при його звільненні.

Викладене дає підстави
для відмови позивачу в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.213,215 ЦПК
України,суд

ВИРІШИВ:

Справу за
вимогою  ОСОБА_1 до Дирекції Криворізького
гірничо-збагачувального комбінату окислених руд про стягнення розрахункових коштів при  звільненні
в сумі 2654 грн.90
коп. провадженням закрити   в
зв"язку з відмовою позивача від підтримання по­зовних вимог.

В задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1
до Дирекції КГЗКОРа про стягнення
середньомісячного  заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Стягнути з Дирекції КГЗКОРУ на
користь держави державне мито в розмірі 51 грн. та   витрати на ІТЗ в розмірі 30 грн.

Рішення може бути оскаржене до  Кіровоградського апеляційного суду відповідно  до ст.294 ЦПК України.