Справа №2-272/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Карпушина Г.Л. при секретарі - Корнет В.М., розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вказавши, що його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в 1967 році розпочали будівництво жилого будинку АДРЕСА_1 і через кілька років звели будинок та господарські будівлі та стали його власниками.

Після смерті батька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1, відкрилася спадщина на майно, в тому числі на Уг частину жилого будинку. Після його смерті ніхто із спадкоємців першої черги за законом не звертався на нотаріуса за оформленням спадщини. Мати позивача ОСОБА_7 продовжувала проживати у вказаному будинку, тобто фактично прийняла спадщину і стала власником всього будинку, відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року). Після смерті матері ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на жилий будинок, в якому вона проживала і власником якого була. Ні позивач, ні його сестри ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та брат ОСОБА_5, які є відповідачами по справі, заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавали, але позивач, відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), фактично прийняв спадщину, оскільки залишився проживати в будинку батьків та здійснював догляд за ним.

Відповідачі на зазначену спадщину не претендують і дають згоду на визнання права власності за позивачем на житловий будинок.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та визнати за ним право власності на жилий будинок, розташований в АДРЕСА_2.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про те подали заяви в яких прохали справу слухати у їх відсутність, позов визнали в повному обсязі і не заперечували проти його задоволення.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, пояснили суду, що вони проживають поряд з домоволодінням АДРЕСА_2 Вони добре знають позивача та його батьків, та можуть підтвердити, що після смерті матері в 1996 році, позивач залишився проживати у вказаному домоволодінні, управляв даним майном, тобто доглядав за будинком і він господарство. Позивач в даному домоволодінні проживав і за життя своїх батьків.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю та підставі слідуючого.

Так як правовідносини виникли під час дії Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, суд, відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2004 року), вважає за необхідне при вирішенні даної справи застосувати положення цього кодексу.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У статті 549 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

2

Судом встановлено, що відповідно до доказів наданих позивачем, які підтверджують право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 батька позивача ОСОБА_6 (копія технічного паспорта на житловий будинок, довідка - характеристика на будинок, копія інвентаризаційних відомостей на будинок, копія договору надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, копія дозволу на проведення робіт, копія акту про передачу земельної ділянки, копія рішення виконкому Хорольської міської ради від 16.05.1967 року «Про виділення земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво» ) і факт смерті ОСОБА_6 (копія свідоцтва про смерть) та змісту зазначених норм закону, ОСОБА_7 прийняла спадщину після смерті чоловіка та стала її власником.

Факт прийняття спадщини позивачем після смерті матері ОСОБА_7 повністю доводиться: копією свідоцтв про смерть останньої, копією свідоцтва про народження позивача, копією сторінок паспорта позивача, та показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, жителів м. Хорол Полтавської області.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Судом встановлено, що позивач та рівні з відповідачами є спадкоємцями першої черги після смерті батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Згідно поданих відповідачами до суду заяв, останні не заперечують проти визнання права власності на спадщину за позивачем та вважають позивача таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України «Про власність» громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Статтею 13 зазначеного Закону передбачено, що об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Таким чином, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_7, тобто житловий будинок, що розташований АДРЕСА_2, а тому фактично є її власником, оскільки право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 529, 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 року), ЦК України (в редакції 2004 року), ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, Закону України «Про власність» суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженцем та мешканцем АДРЕСА_2, спадкового майна після смерті матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно: АДРЕСА_2, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення в 10-денний термін з моменту його оголошення до Хорольського районного суду Полтавської області та подання апеляційної скарги в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження рішення.