Справа № 22-2144/2007 рік                                Головуючий у 1
Категорія    41                                                     Доповідач Маширо О. II.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючої Краснощокової Н. С. суддів Маширо О.П.,
Ігнатової Л.Є. при секретарі Арутюнян Г.В. розглянувши  у відкритому
судовому засіданні  в
м.Донецьку  цивільну справу по апеляції
закритого акціонерного товариства „Орендне підприємство „Шахта
„Жданівська" на рішення Совєтського районного суду м.Макіївки від 27
грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ „Орендне підприємство
„Шахта „Жданівська" про стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні,

установив:

До апеляційного
суду звернулось закрите акціонерне товариство з апеляційною скаргою на рішення
суду, яким були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з товариства на
його користь 2615 грн. 25 коп.
у відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Суд виходив з
того, що позивач працював на шахті „Жданівська", 25 вересня 2006 року був
звільнений за власним бажанням, однак повний розрахунок з ним був проведений
тільки 1 листопада 2006 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове,
яким відмовити позивачеві у задоволенні його вимог, оскільки вважає, що повний
розрахунок з позивачем не був проведений у день звільнення не з їхньої вини.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити позивачеві у задоволенні його вимог, з таких підстав.

У відповідності
до вимог ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

А згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум,
що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день
звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то
зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після
пред"явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

2

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1
працював у відповідача з 26 січня 2005 року (а.с.7). Наказом від 25 вересня
2006 року він був звільнений з шахти за власним бажанням у зв"язку з
переходом на пенсію (а.с.8).

З 12 по 25
вересня включно 2006 року ОСОБА_1
перебував на лікарняному (а.с.13), тобто у день звільнення з роботи - 25
вересня (а.с.24) - позивач на роботі був відсутній, тому підприємство було
позбавлене можливості провести з ним повний розрахунок при звільненні в
останній робочий день, як того вимагає правова норма ст.116 КЗпП України.

Позивач не надав до суду ніяких достовірних доказів на підтвердження його звернення
до відповідача вже після звільнення з роботи з питання розрахунку. А
представник відповідача з цього приводу пояснив у суді, що, оскільки позивач не
звернувся на шахту після звільнення з
питання повного розрахунку, такий розрахунок був проведений з ним 31
жовтня 2006 року у день виплати заробітної плати працюючим робітникам.

Таким чином,
підприємство не порушило вимоги закону - ст.116 КЗпП України - при проведенні
повного розрахунку із звільненим працівником, тому висновок суду першої
інстанції про застосування до відповідача заходів матеріальної
відповідальності, передбачених ст.117 КЗпП України, є безпідставним.

За таких обставин, рішення суду слід скасувати як таке, що не відповідає
вимогам матеріального права, та ухвалити нове, яким відмовити позивачеві у
задоволенні його позовних вимог.

Керуючись ст.ст.
309, 313, 316 ЦПК України, апеляційний суд

вирішив:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства „Орендне підприємство „Шахта
„Жданівська" задовольнити.

Рішення
Совєтського районного суду м.Макіївки від 27 грудня 2006 року скасувати.

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні
його позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене
у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.