Справа № 22-ц-115 / 2007 року Категорія
1-ї інс. - Присяжнюк О.В. Доповідач
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14.02.07 року
Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Кридової Т.Г.

Суддів -Маміної О.В. - Цвірюка В.О.

При секретарі - Каменковій C.O.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2в
особі його законного представника ОСОБА_1, ОСОБА_5на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 20 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2в особі його законного
представника ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Управління комунального
майна та приватизації виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, 3-ті особи: виконавчий
комітет Ленінської районної ради м.Харкова, Комунальне підприємство
"Харківське міське бюро технічної інвентаризаціГ, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської
районної ради мХаркова про визнання особи такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, визнання права власності,
визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, Управління комунального майна та приватизації виконавчого комітету Харківської
міської ради Харківської області, 3-тя особа
орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної ради м.Харкова про поновлення порушеного права і
визнання свідоцтва про право власності на квартиру недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2001 року ОСОБА_1. звернувся до Ленінського районного суду
м.Харкова з позовною заявою до ОСОБА_3. про
визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позивач посилався на те, що сторони розірвали шлюб у 1998 році, а фактично шлюбно-сімейні відносини припинено з 1995 року у
зв"язку із тим, що ОСОБА_3. виїхала до Лондону, т.я. є громадянкою Великобританії. Речей відповідачки у квартирі
АДРЕСА_1, м.Харкова немає, за комунальні
послуги вона кошти не сплачує, житлом не цікавиться. Просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування спірною
двокімнатною квартирою.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 24.01.01 року позов
ОСОБА_1. задоволено у повному обсязі.

Постановою президії Харківського обласного суду від 08.06.01 року рішення
суду першої інстанції скасовано, а справа направлена до
того ж суду на новий розгляд.

У 2001 році ОСОБА_3. звернулася до суду із зустрічною
позовною заявою до ОСОБА_1., Управління комунального
майна та приватизації виконавчого комітету Харківської

2

міської ради Харківської області, 3-тя особа виконком Ленінської районної
ради м.Харкова про .
поновлення порушеного права, визнання свідоцтва на право власності на
квартиру недійсним. Позивачка за
зустрічним позовом посилалася на те, що від шлюбу з ОСОБА_1. вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. У спірну квартиру вони
засилилися у 1988 році в результаті обміну жилого приміщення.
Проживали у квартирі та були прописані у трьох: вона, ОСОБА_1 та їх син ОСОБА_4. З 1995 року мешкати з відповідачем було
неможливо, т.я. останній вчиняв сварки та перешкоджав їй і
сину користуватися квартирою. У 1998 рощ вона з ОСОБА_4ом виїхала до Лондону у зв"язку із навчанням сина.
Просила поновити її порушене право та визнати за нею право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1, м.Харкова. Визнати незаконним розпорядження відділу
приватизації державного житлового фонду від 06.06.01
р. № НОМЕР_3щодо передачі у спільну власність ОСОБА_1, ОСОБА_4. та ОСОБА_2.
вказаної квартири. Визнати свідоцтво про право власності на квартиру на цих
осіб недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 22.01.02 року в
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено, а позов ОСОБА_3. задоволено.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Харківської області від 28.10.03 року рішення суду
першої інстанції від 22.01.02 року скасовано, а справа
направлена на новий розгляд до того ж суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 28.04.04 року, провадження
у справі закрито, на підставі п. 4 ст. 227 ЦПК
України / в редакції 1963 року /.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Харківської області від 28.10.04 року ухвала суду першої інстанції від
28.04.04 року скасована, а справа направлена на новий розгляд до того ж суду.

В ході розгляду справи ОСОБА_3., 22.02.05 p., уточнила свої позовні вимоги,
надавши позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, Управління комунального майна та приватизації
виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області,
3-тя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної ради м.Харкова про поновлення порушеного права і
визнання свідоцтва про право власності на квартиру
недійсним та просила поновити її порушене право користування жилим приміщенням спірної квартири, свідоцтво про право
власності на квартиру № НОМЕР_1р. визнати недійсним.

21.08.05   р. ОСОБА_1. надав до суду позовну заяву до
ОСОБА_4., ОСОБА_3., Управління комунального майна та
приватизації виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, 3-тя особа: виконавчий комітет
Ленінської районної ради м.Харкова про визнання
недійсним свідоцтва про право власності на житло. Просив визнати недійсним
свідоцтво про право власності на житло від ІНФОРМАЦІЯ_1p., реєстраційний НОМЕР_2, посилаючись
на те, що 06.06.01 року ним була приватизована спірна квартира та видано
свідоцтво про право власності на нього, сина ОСОБА_4 та сина ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 року було видане нове
свідоцтво про право власності на сина ОСОБА_4. Вказаним порушуються права на житло його та сина ОСОБА_2.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 02.12.05 року позовні
вимоги ОСОБА_1. до ОСОБА_3., 3-ті особи: виконком Ленінського
району м.Харкова, ОСОБА_4. про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням залишено без розгляду.

Заочним рішенням суду від 02.12.05 року позов ОСОБА_3. задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру на ім"я ОСОБА_1.,
ОСОБА_4., ОСОБА_2. від 06,06.01р.

Ухвалами Ленінського районного суду м.Харкова від 10.01.06 р. скасовані
ухвала цього ж суду від 02.12.05 року та
заочне рішення суду від 02.12.05 р. за заявою представника ОСОБА_1.
- ОСОБА_5.

07.02.06   р. ОСОБА_1. надав до суду уточнену позовну заяву,
якою просив визнати ОСОБА_3. такою,
що втратила право користування жилим приміщенням спірної квартири. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на
ім"я ОСОБА_4. на спірну квартиру від ІНФОРМАЦІЯ_1року. Поновити його та ОСОБА_2. порушене право
власності на житло згідно до свідоцтва про право власності від НОМЕР_1. Визнати дійсним вказане свідоцтво про право
власності.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, а проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3. заперечував.

3

Представник ОСОБА_3. проти задоволення позову ОСОБА_1. заперечувала, а .   позов ОСОБА_3. просила задовольнити.

Представники Комунального підприємства "Харківське міське бюро
технічної інвентаризаціі' та Управління
комунального майна та приватизації виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області в судове засідання не
з"явидися, просили справу слухати у їх відсутності.

Представник органу опіки і піклування Савченко О.В. та представник
виконкому Ленінської районної ради м.Харкова
Шеміт С.І- проти права ОСОБА_3. на користування квартирою не заперечували, а щодо вирішення питання про право власності на квартиру
покладалися на розсуд суду.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 20 жовтня 2006 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено, а позовні
вимоги ОСОБА_3. задоволено. Поновлено право користування ОСОБА_3. спірною квартирою та визнано
недійсним свідоцтво про право власності на спірну квартиру
на ім"я ОСОБА_1., ОСОБА_4., ОСОБА_2. від НОМЕР_1.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1від свого імені та як законний представник ОСОБА_2, а також представник ОСОБА_1. -
ОСОБА_5. просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким визнати ОСОБА_3. такою, що втратила право користування жилим приміщенням спірної квартири. Визнати недійсним
свідоцтво про право власності ОСОБА_4. на квартиру АДРЕСА_1, м.Харкова від 30,07.03 р. реєстраційний НОМЕР_2. Поновити порушене
право власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2., шляхом визнання їх права
власності на долю у спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_1, м.Харкова,
яке вони набули на підставі свідоцтва про право власності на житло від НОМЕР_1. Визнати дійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, м.Харкова від
НОМЕР_1на ім"я ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3. відмовити
у повному обсязі.

Апелянти посилаються на те, що суд 1-ї інстанції не прийняв до уваги їхні
доводи і пояснення по справі, тому, рішення
суду є незаконним і необгрунтованим. Висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального і
процесуального права.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1. та ОСОБА_3. до 1998 року знаходилися у зареєстрованому
шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. У
період з 1996 року до 1998 року ОСОБА_3. зверталася з заявами до ЖЕД № 48, органів внутрішніх справ щодо неможливого сумісного
проживання з ОСОБА_1 та щоб без її згоди нікого не прописували і
не виписували із спірної квартири. У 1998 р. ОСОБА_3. з сином ОСОБА_4ом виїхали до м.Лондону, де і знаходяться по теперішній час
у зв"язку із навчанням ОСОБА_4. При таких обставинах причина
непроживання ОСОБА_3. в спірній квартирі є поважною, тому відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 ЖК України позовні
вимоги позивачки про поновлення її порушеного права користування квартирою
АДРЕСА_1, м.Харкова підлягають задоволенню.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду правильний і відповідає
вимогам діючого законодавства. Тому,
рішення суду в цій частині слід залишити без змін.

В іншій частині рішення суду підлягає скасуванню, у зв"язку із
невідповідністю висновків суду обставинам справи, та
ухваленню нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1., ОСОБА_2. щодо визнання свідоцтва про право власності ОСОБА_4 на квартиру
АДРЕСА_1, м.Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1p., реєстраційний № НОМЕР_2 недійсним; поновлення порушеного права власності ОСОБА_1., ОСОБА_2. на їх
долю у квартирі АДРЕСА_1, м.Харкова; визнання дійсним свідоцтва про право власності на житло від НОМЕР_1на ім"я ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 слід задовольнити, а в задоволенні інших позовних вимог - відмовити. В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3. щодо визнання свідоцтва про право
власності на квартиру № НОМЕР_1

4

p. на ім"я ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 недійсним також слід відмовити, виходячи з наступного.

Матеріали справи не містять свідчень про те, що ОСОБА_4після розірвання шлюбу між подружжям, залишився на вихованні матері ОСОБА_3., а також, що ОСОБА_3. надавала позов до суду і в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4. На день
постановления рішення суду по даній справі ОСОБА_4виповнився 21 рік. З будь-якими позовними заявами по
даній справі він не звертався.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3. є громадянкою Великобританії та
в Україні, згідно виду на проживання, має лише право
на тимчасове проживання.

Відповідно до вимог Закону України "Про приватизацію державного
житлового фонду", суб'єктами
приватизації є лише громадяни України. Передача займаних квартир здійснюється в загальну спільну або загальну часткову
власність за письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім"ї, які постійно мешкають в даній квартирі, в т.ч. й тимчасово
відсутніх, за якими зберігається право на житло,
з обов"язковим визначенням уповноваженого власника квартири. При таких обставинах, дозвіл ОСОБА_3. на приватизацію спірної квартири на ім"я ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 не потрібен. Квартира АДРЕСА_1, м.Харкова приватизована ОСОБА_1. 06.06.01 р. з урахуванням двох його
неповнолітніх дітей, які були зареєстровані в цій квартирі, в тому числі і сина ОСОБА_4, який виїхав навчатися у м.Лондон.
Тому, розпорядження відділу приватизації житлового фонду
Управління НОМЕР_1року та свідоцтво про право власності
на спірну квартиру від НОМЕР_1на ім"я ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 вчинені у відповідності з діючим
законодавством та підстав для визнання їх недійсними немає. Свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на квартиру
АДРЕСА_1, м.Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1p., реєстраційний НОМЕР_2 слід визнати недійсним, т.я. вже є законне свідоцтво про право
власності на цю квартиру від 06.06.01 р.

Оскільки матеріали справи свідчать
про те, що між ОСОБА_3. та ОСОБА_1. з 1995 року виникли ненормальні стосунки і ОСОБА_3. не могла з цих причин
мешкати у спірній квартирі, суд першої інстанції
правильно поновив її право користування жилим приміщенням. Але зміна власника спірної квартири не порушує інтереси
ОСОБА_3. щодо користування цією квартирою. Враховуючи викладене, і керуючись ст. ст. 303,304,307 ч.1 п. 3, 309 п.
3,313> 314, 316,317,319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2в особі його
законного представника ОСОБА_1, ОСОБА_5задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 20 жовтня 2006 року
змінити, виклавши резолютивну частину в такій редакції:

Позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2в особі його законного
представника ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Управління комунального майна та приватизації виконавчого комітету Харківської міської ради
Харківської області, 3-ті особи: виконавчий комітет Ленінської районно! ради
м.Харкова, Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інеентаризації, орган опіки та піклування
виконавчого комітету Ленінської районної ради м.Харкова про визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, визнання права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло
задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, м.Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1p., реєстраційний НОМЕР_2.

Поновити порушене право власності ОСОБА_1, ОСОБА_2на їх долю у квартирі АДРЕСА_1, м.Харкова, визнавши дійсним свідоцтво про право власності на житло від НОМЕР_1на ім"я ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4.

5

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2в особі його
законного представника ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири
АДРЕСА_1, м.Харкова відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
Управління комунального майна та приватизації виконавчого
комітету Харківської міської ради Харківської області, 3-тя особа орган опіки
та піклування виконавчого комітету Ленінської районної ради м.Харкова про
поновлення порушеного права і визнання свідоцтва
про право власності на квартиру недійсним задовольнити частково.

Поновити порушене право ОСОБА_3 користування квартироюАДРЕСА_1,
м.Харкова.

В задоволенні
позовних вимог у іншій частині ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його
проголошення.