Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м   У к р а ї н и

15
жовтня 2007 року  Самарський
районний  суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої судді
Петешенковій М.Ю.

при секретарі
Похиленко О.В.

розглянувши у відкритому
судовому  засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Самарської районної
у м. Дніпропетровську ради, з участю третіх осіб: Головного
архітектурно-планувального управління міської ради, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю, Комунального підприємства „Дніпропетровське
міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності, суд -

в с т а
н о в и в:

14 червня 2007 року до Самарського
районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до
виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, з участю
третіх осіб: Головного архітектурно-планувального управління міської ради,
Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, Комунального
підприємства „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про
визнання права власності на самовільно збудовані будови.

Свої
позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що домоволодіння АДРЕСА_1,
розташоване на земельній ділянці, площею 611,0 кв.м. належить позивачу на
підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 січня 2007 року.
Домоволодіння складається з житлового будинку А-1, загальною площею 59,2 кв.м,
літньої кухні Б, убиральні В, навісу Г, душу Е, споруд № 1-6,І,ІІ.

При
проведенні інвентаризації зазначеного домоволодіння було встановлено, що в
цьому домоволодінні самовільно побудовані у 2005 році сарай літ. Д та
самовільно переобладнано у житловому будинку літ.А-1 приміщенні 1-5 і кухню 1-6
в одну  житлову кімнату 1-5, площею 17,9
кв.м шляхом знесення перегородки. Переобладнання відповідає технічним нормам і
правилам та ніяким чином не впливає на технічний стан будинку, не порушує прав
і законних інтересів сусідів, оскільки побудований на відстані 2 м.

Вона
зазначає, що з питанням щодо визнання права власності на самочинно будівництво
зверталася до Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську
ради, де вона отримала відповідь про необхідність звернення до суду.

На
підставі викладеного, позивачка просить визнати за нею право власності на
самочинно побудований сарай Д та самочинно переобладнану кімнату 1-5 в
домоволодінні АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала на
підставі викладених у позовній заяві обставин та просила  задовольнити в повному обсязі

Представник
відповідача Виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради
Пастернак В.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Представник  третьої особи ГоловаАПУ Косенко М.Л. в
судовому засіданні вважав позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими
задоволенню у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської
міської ради Пересунька Б.Б. вважав позовні вимоги обґрунтованими та
підлягаючими задоволенню.

Представник третьої особи КП ДМБТІ в
судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений
належним чином. На адресу суду надійшло
клопотання з проханням розглянути справу без його участі (а.с.43).

Суд, вислухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню із наступних підстав.

Зазначені правовідносини регулюються
Цивільним кодексом України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1
є власницею домоволодіння АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній ділянці,
площею 611 кв.м. відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.
а.с. 7-9).

Згідно витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно від 23 січня 2007 року, до житлового будинку було самовільно
побудовано сарай літ. Д та у житловому будинку літ. А-1 самовільно
переобладнане прим. 1-5 площею 9,8 кв.м. у житлове (а.с. 8).

Дані про самочинно будівництво та
переобладнання зазначені в технічному паспорту на  домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.10-16).

У відповідності з
ч.1  ст. 376 ЦК України, житловий
будинок,  будівля,  споруда,
інше нерухоме майно вважаються самочинним  будівництвом,
якщо  вони  збудовані
або будуються  на  земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу
чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм
і правил. Згідно з ч.3  ст. 376 ЦК
України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно.

В ході судового розгляду
встановлено, що до житлового будинку самочинно добудована прибудова без
отримання відповідних дозволів на проведення будівельних робіт, отже, результат
таких робіт є самовільним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України.

Оцінюючи усі докази,
досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що
позивач є власником домоволодіння, виконане ним самовільне будівництво зроблено
із додержанням встановлених норм й правил, суд вважає за можливе задовольнити
позов.

Враховуючи викладене,
керуючись ст. 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 -
60, 130, 169, 174, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу
України, суд

в и р і
ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Самарської районної ради м. Дніпропетровська, третя особа
комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної
інвентаризації» про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на самовільно побудовано сарай літ. Д
загальною площею 19,5 кв.м., розташований на земельній ділянці АДРЕСА_1

Рішення суду може бути
оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області
через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.

Головуючий суддя:
М.Ю.
Петешенкова