АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 лютого 2007
року                                                                                                     м.
Вінниця

Суддя
Апеляційного суду Вінницької області Ковальчук О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Тульчинського райнного суду Вінницької області від 04 грудня 2006 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою
судді Апеляційного суду Вінницької області від 08 лютого 2007 року подану
ОСОБА_1 зазначену апеляційну скаргу як таку, що не відповідає вимогам п.3 ч.3 ст. 295 ЦПК
України, не оплачена судовим збором(державним митом) та витратами на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, залишено без руху, про що
повідомлено апелянта і надано йому строк для усунення недоліків до 23 лютого
2007 року.

В ухвалі
щодо несплати судового збору(державного мита) зазначалось, що ОСОБА_1 приєднав
до апеляційної скарги належно не завірену копію посвідчення серії ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю(категорія 4). При цьому, позивачем не надано
доказів, що відповідають умовам абзацу 3 пункту 18 ст.4 названого Декрету, які
передбачають постійне проживання громадян, віднесених до категорії 4 потерпілих
внаслідок Чорнобильської катастрофи, на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, за умови, що станом на 1 січня 1993 року вони
прожили або відпрацювали в цій зоні не менше чотирьох років.

Хоча на
виконання даної ухвали апелянт надав належно завірену копію посвідчення серії
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю(категорія 4), однак він не надав доказів, що
відповідають умовам абзацу 3 пункту 18 ст.4 названого Декрету, які передбачають
постійне проживання громадян, віднесених до категорії 4 потерпілих - наслідок
Чорнобильської катастрофи, на території зони посиленого радіоекологічного
контролю, за умови, що станом на 1 січня 1993 року вони прожили або
відпрацювали в цій зоні не менше чотирьох років. Тому відсутні підстави
вважати, що його звільнено від сплати мита.

Крім цього, ОСОБА_1 на виконання зазначеної ухвали надіслав до апеляційного
суду не оригінал, а ксерокопію квитанції про сплату витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що є порушенням Порядку
оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ,
затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №
1258 "Про затвердження порядку оплати витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів".

Оскільки у наданий вказаною ухвалою строк апелянт не усунув зазначених
недоліків, апеляційну скаргу слід повернути апелянту відповідно до правил
ст.297 ЦПК України.

Керуючись
ст.ст. 121, 297 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду
Вінницької області від 04 грудня 2006 року вважати неподаною та повернути
апелянту.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної
сили до Верховного Суду України.