У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

5
вересня 2007 року                                                                                                 м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :

головуючого    Патрюка М.В.,

суддів:               Костенка А.В.,         Охрімчук Л.І.,

Прокопчука Ю.В.,
Сеніна Ю.Л. -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до акціонерного комерційного
банку (далі - АКБ) “Національний кредит” про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2006 року
ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 17
вересня 1999 року працювала у відповідача на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1. Наказом
№НОМЕР_1 її звільнено із займаної посади за одноразове грубе порушення трудових
обов'язків на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України. Посилаючись на допущені
порушення норм трудового законодавства, просила поновити її на роботі та
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Суворовського районного
суду м. Херсона від 29 серпня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Херсонської області від 13 грудня 2006 року, позов
задоволено, поновлено ОСОБА_1 на роботі в АКБ “Національний кредит” на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто з АКБ “Національний кредит” на користь ОСОБА_1 8 372
грн. 10 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 83 грн. 72 коп.
державного мита. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього
заробітку за один місяць у сумі 1 560 грн. 90 коп. допущено до негайного
виконання.

У касаційній скарзі АКБ “Національний кредит” просить
скасувати постановлені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При задоволенні позову суди виходили з того, що з боку позивачки було
відсутнє грубе порушення трудових обов'язків, оскільки проступок ОСОБА_1 носив
тривалий характер та виявився в недостатньому контролі за роботою
підпорядкованих працівників.

Зазначені висновки судових інстанцій відповідають вимогам матеріального
права, які регулюють правовідносини сторін.

Статтею 41 КЗпП України
передбачені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за
певних умов. Пунктом 1 ч. 1 указаної статті передбачено, що трудовий договір
може бути розірваний з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у
випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків, зокрема, керівником
підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу,
представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його
заступниками тощо. Звільнення неможливе за п. 1 ст. 41 КЗпП України, якщо
порушення носить тривалий, а не разовий характер. Не дає підстав для звільнення
за цим пунктом послаблення контролю за роботою підлеглих працівників.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді справи суд неправильно застосував норми
матеріального права, які передбачені ст. 338 ЦПК України як підстави для зміни
або скасування судових рішень. Наведені в касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 336, 342 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу акціонерного комерційного банку “Національний кредит”
відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29 серпня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 13 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.В. Патрюк

Судді:
А.В.
Костенко

Л.І. Охрімчук

Ю.В.
Прокопчук

Ю.Л. Сенін