Справа №2-177/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді -
Куценка О.В. при секретарі -Гуйван О.В., з
участю представника служби у справах неповнолітніх - Соловйовій Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визначення місця проживання дитини,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визначити місце
проживання дитини ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, передавши його від ОСОБА_2на виховання позивачу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами була усна домовленість про проживання дитини разом з позивачем, а відповідач
брав на себе обов'язки по утриманню дитини. Однак, в червні
2003
року, взявши сина ОСОБА_3 на відпочинок на море, після повернення з моря, відповідач залишив сина проживати з собою. При цьому перешкоджає спілкуванню
позивача з сином. Дані негативні відносини між
сторонами позивач вважає такими, що негативно впливають на психологічний стан дитини. На думку позивача проживання дитини разом з нею матиме кращі наслідки для розвитку та
виховання дитини.

Відповідач з позовними вимогами не погодився, стверджує, що позивач
добровільно віддала сина на його виховання, окрім того віддала свідоцтво про
народження дитини та медичні документи. Відвідувала дитину лише в день народження, жодним чином не допомагала в утриманні
дитини, приїжджаючи в с.АДРЕСА_1М.Кіровограда, де
проживає дитина, жодного разу її не відвідала та жодного разу не поцікавилася станом здоров'я дитини, успіхами в навчанні, хоча неодноразово мала таку нагоду. В свою чергу вважає,
що проживання дитини разом з ним є більш
доцільним, оскільки дитина навчається в школі, де склалися певні дружні відносини з однокласниками, забезпечена всім необхідним,
знаходиться на його утриманні.

Представник служби у справах неповнолітніх також вважає за доцільне залишити дитину проживати разом з відповідачем, про що
надано відповідний висновок ради по опіці та піклуванню.

Свідки ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6., давши по суті аналогічні пояснення, повідомили суду, що позивач не цікавиться дитиною,
досить часто, приїжджаючи на день народження дитини, була в нетверезому стані. В
даний час дитина знаходиться на утриманні батька, якому допомагають його
батьки.

3

Свідки ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9., повідомили суд, що на даний час позивач забезпечена власним житлом, де для дитини існують всі належні умови для виховання та розвитку дитини.
Погоджуються з тим, що позивач жодного разу не відвідала
школу, де навчається син ОСОБА_3, однак, на думку свідків це пов'язано з негативним відношенням матері відповідача -ОСОБА_10., з якою позивач боїться створювати конфліктні
ситуації.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини,
яка не досягла десяти років, визначається
за згодою батьків. Статтею 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися судом.

Згідно наданих суду пояснень та письмових документів, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19.05.2006 року, (а.с.9). На даний час
сторони проживають окремо і між ними не досягнуто згоди стосовно місця проживання дитини ОСОБА_3, батьками якої вони є. (а.с.10).

Відповідно до
згаданої норми, при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до
уваги ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно наданих суду актів обстеження житлово-побутових умов, характеристик, сторони характеризуються позитивно, умови
проживання сторін дозволяють створити належні
умови для проживання та виховання сина ОСОБА_3.

Однак, позивач проживає в будинку, який придбано, згідно її особистих пояснень, на підставі розписки продавця будинку, що суд
розцінює, як неналежне забезпечення позивача житлом.

Відповідно до наданих довідок про розмір заробітної плати, дохід позивача становить в середньому 550 грн.(а.с.52); дохід відповідача становить 820 грн. (а.с.58). При цьому суд приймає до уваги, що
відповідач отримує доходи за постійним основним місцем
роботи, дохід позивача складається з виплат
допомоги на дитину до 3-х років. Окрім того, позивач проживає
спільно особою, з якою шлюб не зареєстровано і виховують ще трьох дітей.
Сукупний дохід на сім'ю складає близько 700 грн.

Відповідач проживає спільно із своїми батьками, які отримують пенсію і по можливості, допомагають відповідачу утримувати та
доглядати дитину. На думку суду, дана обставина свідчить
про більш достатній рівень матеріального забезпечення відповідача.

При вирішенні спору суд враховує ставлення батьків до дитини. Так, позивач, що вбачається з її пояснень та свідків,
епізодично відвідувала дитину по місцю проживання та жодного разу не
відвідувала її в школі. Матеріальної допомоги
дитині не надає. Суд критично оцінює пояснення позивача про те, що дитину обманним шляхом відповідач забрав до себе,
оскільки з пояснень свідків, в тому числі і з боку позивача, вбачається, що
сина позивач віддала добровільно у 2003 році, з того часу не вживала
достатньо дієвих заходів для повернення сина, до суду звернулася
лише в червні 2006 року. Дана обставина, на думку суду
свідчить про неналежне ставлення позивача до своєї дитини.

4

Натомість, відповідач утримує дитину та піклується про неї. Часто відвідує
школу та контролює навчання дитини, (а.с.59).

Відповідно до висновку ради по опіці та піклуванню відНОМЕР_1, опікунська рада вважає за доцільне визначити місце
проживання ОСОБА_3з відповідачем.

Аналізуючи наведене, враховуючи участь батьків в піклуванні, вихованні та утриманні дитини, суд вважає, що інтересам дитини буде
відповідати рішення про відмову в задоволенні позовних вимог і залишення місця проживання
дитини з батьком.

Судові витрати слід залишити по фактично понесеним.

На підставі ст. ст. 160, 161 СК України, керуючись ст. ст. 83, 88, п.3 ст. 209,
213-215 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2про визначення місця
проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження разом з матір'ю ОСОБА_1. -відмовити, залишивши
неповнолітнього проживати разом з батьком ОСОБА_2.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом місяця з дня його проголошення, шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
перших 10-ти діб та апеляційної скарги протягом наступних 20-ти діб.

Суддя Кіровського

районного суду                                    (підпис)                                    О.В. Куценко

м. Кіровограда

Суддя Кіровського

районного суду                                                                                    О.В. Куценко

м. Кіровограда