overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
розглянувши у  попередньому судовому засіданні в м. Києві 14
вересня             2007 року справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про припинення власності на частку в спільному майні,
стягнення грошової компенсації, визнання права власності за касаційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 2 квітня
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1  звернулася до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що їй на праві власності належить 161/200 частина спірного
будинку, а відповідачці - 39/200 частин будинку.
Враховуючи, що згідно з висновком експерта частина відповідачки є незначною, не може бути виділена в натурі, а її вартість
становить                        4 065 грн., просила припинити право власності відповідачки на 39/200 частин будинку, визнати за
нею право власності на вказану частину будинку зі сплатою компенсації у вказаному
Заочним рішенням Київського
районного суду м. Сімферополя від
25 жовтня 2006 року позов задоволено, постановлено припинити
спільної  власності будинку, визнати за
позивачкою право власності на 39/200 частин будинку, виплатити відповідачці
грошову компенсацію в розмірі         4
065 грн., що знаходяться на депозитному рахунку управління Державного
казначейства України в Автономній Республіці Крим.
Рішенням Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від                             2 квітня 2007
року  зазначене рішення суду першої
інстанції скасовано й ухвалено нове, яким в задоволенні позову відмовлено.

У
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1
посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм
процесуального права та ставить питання про скасування рішення суду апеляційної
інстанції і залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави
для  скасування  судового рішення  відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що судом допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л
а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 2 квітня 2007 року відхилити і залишити вказану
судову ухвалу  без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

А.Г. Ярема

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 вересня 2007
року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сакської міської ради про визнання права власності та
усунення перешкод у користуванні об'єктом власності,

в с т а н о в и л а :

У червні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що за договором
купівлі-продажу від 7 травня 1997 року він купив у Фонду майна Автономної
Республіки Крим  споруди та обладнання
кафе “Закусочна”, до складу цього комплексу входив також кіоск “К”, який він
дозволив використовувати тимчасово відповідачці, але вона відмовляється його
повернути, посилаючись на наявність рішень міської ради, яким їй було передано
цей кіоск.

Рішенням Сакського міськрайонного
суду від 25 липня 2005 року в задоволенні позову відмовлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2 померла, судом
до участі у справі допущено її правонаступника - ОСОБА_3

Рішенням Апеляційного суду  Автономної Республіки Крим від             11 квітня 2007 року рішення
Сакського міськрайонного суду від 25 липня
2005 року скасовано, позовні вимоги
ОСОБА_1.  задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати рішення апеляційного суду і справу направити на новий
розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права
та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав для
висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій
частині також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи  до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3відхилити,
рішення Апеляційного суду  Автономної
Республіки Крим від 11 квітня        2007
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України
:
Є.Ф.Левченко

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 вересня 2007
року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Лихути Л.М., Охрімчук
Л.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства оборони України ( далі -
ДП МО України) “Українська авіаційна транспортна     компанія“ про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, несплачених витрат
добових за час перебування у відрядженні та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що наказом №
605-п від 26 червня 2006 року його незаконно було звільнено з роботи на посаді
начальника відділу льотно-методичної роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП
України.

Рішенням Дарницького районного
суду м. Києва від 5 грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного
суду  м. Києва  від 18 травня       2007 року, позов  задоволено.

У касаційній скарзі ДП МО України
“Українська авіаційна транспортна
компанія“  просить скасувати
ухвалені у справі судові рішення і постановити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи  не дають підстав для висновку, що судами при
розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права,
які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині також не
можуть бути визнані як підстава для призначення справи  до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення
ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ДП МО України
“Українська авіаційна транспортна     компанія“ відхилити, рішення Дарницького
районного суду м. Києва від             5
грудня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
м. Києва  від 18 травня       2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України
:                                    Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін
Справа № 2-149 /
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007 року Ширяївський
районний суд Одеської області в складі:

Головуючого                                                                                    судді
Янковського В.К.

при секретареві                                                                                            Кламбоцькій
О.М.

з участю:

Представника позивача                                                                  Багатюка
В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт Ширяеве Одеської
області справу за позовом ВАТ „ЕК „Одесаобленерго" до ОСОБА_1про стягнення
матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В судовому
засіданні представник позивача просить суд стягнути з відповідача матеріальну
шкоду в сумі 217 (двісті
сімнадцять) гривень 61 (шістдесят
одну) копійку та судові витрати -
51 гривню судового збору, 30
гривень за ІТЗ судового процесу.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений
про день та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, при
відсутності заперечень зі сторони позивача, на підставі вимог частини 4 ст. 169 ЦПК України,
розглянув справу на підставі доказів, що в ній є.

Позовні вимоги підтверджуються:

·
актом    №
053711 від 8
грудня 2006 року про
порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем - а.с. 4;

·
розрахунком кількості недоврахованої електроенергії та її
вартості № 053711 -а.с. 5;

·
протоколом №
141 від 8 грудня 2006 року.

Правовідносини сторін регулюються цивільним
законодавством.

Згідно частини
першої ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином, тому позов слід задовольнити.

Відповідно до
частини першої ст. 88 ЦПК
^країни стороні, на користь якої постановлено рішення, з іншої сторони
стягуються всі судові витрати, таким чином з відповідача на користь позивача
слід стягнути 51 гривню
судового збору та 30 гривень
витрат за ІТЗ судового процесу; витрати позивача, які документально
підтверджені.

Керуючись ст.ст.
208, 213-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ВАТ ЕК „Одесаобленерго".

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ВАТ ЕК „Одесаобленерго" (розрахунковий рахунок 797, Код 05479929, МФО 328845, ОПР в
обласному управлінні ВАТ «Ощадбанк» місто Одеса) в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 217 гривень 61 копійку, в
рахунок відшкодування судових витрат 81
гривню, а разом 298 (двісті
дев'яносто вісім) гривень 61
(шістдесят одну) копійку.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через Ширяївський районний суд, про що слід подати заяву протягом десяти днів з
наступного дня його проголошення, а апеляційну скаргу - протягом
наступних двадцяти днів.

Письмову заяву
про перегляд заочного рішення слід подати протягом десяти, днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
Справа № 2-221 2007 року.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007 року Ширяївський
районний суд Одеської області в складі:

Головуючого                                                                               судді
Янковського В.К.

при секретареві                                                                                    Кламбоцькій
ОМ.

з участю:

Позивача                                                                                   ОСОБА_1

Відповідача                                                                                ОСОБА_2

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні
в залі суду в смт.Ширяєве Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить
суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 400 гривень
щомісячно до повноліття дітей, а також стягнути 50 гривень витрат на послуги адвоката.

В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги.

Відповідач позовні вимоги визнав.

Відповідно до
частини першої ст. 61 ЦПК
України, обставини, визнані сторонами по справі доказуванню не підлягають.

Позовні вимоги
підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження дитини,
довідкою сільської ради.

Правовідносини сторін регулюються законодавством про
сім'ю.

Так, як батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей, то на підставі ст.ст. 180, 182, 184, Сімейного
кодексу України позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 130
ч.4, 174, 208,
213-215, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1

Стягнути з
ОСОБА_2, 1ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця смт. Ширяеве Одеської
області, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1, фактично
проживаючого в АДРЕСА_2,
на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно,
починаючи з 26 лютого 2007 року, в розмірі 400 (чотириста)
гривень, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму на дитину, відповідно
віку дитини, до досягнення старшою дитиною повноліття, а надалі 200 (двісті)
гривень, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стягнути з
ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в сумі 51 (п'ятдесят одна) гривня, а також на користь
Територіального управління державної судової адміністрації в Одеській області - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 7 (сім) гривень 50 копійок.

Стягнути ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 50 (п'ятдесят)
гривень в рахунок відшкодування витрат на отримання правової допомоги.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення
аліментів.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через Ширяївський районний суд. Заява про апеляційне оскарження

2

повинна бути поданою протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а
апеляційна скарга - протягом
двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Справа№2-103/2007 р.
РІШЕННЯ

іменем
України

29
березня 2007 р.
Великобурлуцький районний суд Харківської обл. у складі: судді Малюкіна Ю.П., при секретарі Логвиновій
М.В., розглянувши в попередньому судовому засіданні в сел. Великий Бурлук
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ухвалив:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із ОСОБА_2, який ІНФОРМАЦІЯ_1року
зареєстрували в Підсереднянській сільській раді , актовий запис №
03. Сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2року народження . Шлюбно-сімейні
відносини припинили в грудні 2006
року через різні погляди на життя, сварки. Збереження шлюбу не відповідає
її інтересам.

Відповідач позов
визнав і не заперечував проти розірвання шлюбу. Просив винести рішення про
розірвання шлюбу в попередньому судовому засіданні.

Виходячи із
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1р.
сторони уклали шлюб, який зареєстрували в Підсереднянській сільській раді , актовий запис
№03(а.с.4). Через різні погляди на життя ,
сварки з 01.12.2006 р.
сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, за таких обставин збереження шлюбу
суперечить істотним  інтересам обох
сторін.

Відповідно до
ч.З ст.105, ч.І ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання
за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до
ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким
чином визнання відповідачем позову не суперечить -чинному законодавству.

За таких
обставин суд вважає необхідним шлюб між ОСОБА_1(дівоче прізвище ОСОБА_4) і
ОСОБА_2 , зареєстрований
ІНФОРМАЦІЯ_1р. в Підсереднянській
сільській раді, актовий
запис № 03. розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_2 17 грн. судового
збору в дохід держави, а ОСОБА_1 від цих витрат звільнити.

Керуючись ч.З
ст. 105,4.1 ст.110,
ч.2 ст.112 СК України і ст.ст.130,174 ЦПК України, суд

вирішив: Позов ОСОБА_1
задовольнити.

2

Шлюб, укладений
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в
Підсереднянській сільській раді   ,
актовий

запис № 03  між ОСОБА_1 (дівоче прізвище-ОСОБА_4) та

ОСОБА_2, розірвати.

Стягнути при реєстрації розірвання шлюбу в органах
РАЦСу    стягнути із ОСОБА_3 17 грн. судового
збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської

обл. через
Великобурлуцький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом

20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4

ст.295 ЦПК України.

Суддя                   Ю.П.Малюкін
Справа
№2-1014/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 березня 2007
року                             Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова у складі

головуючого -
судді Ізмайлова І.К.

при
секретарі - Свиридовій Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за
позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

встановив:

У січні 2007 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про
розірвання шлюбу, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1 міським відділом реєстрації
актів громадянського стану Харківського міського управління юстиції, актовий
запис - НОМЕР_1.Посилалась, що із-за неможливості подальшого сумісного
проживання, в зв'язку з постійними скандалами, що виникають на підґрунті
відсутності взаємоповаги та взаєморозуміння, родина фактично розпалася, шлюбно
- сімейні стосунки між сторонами припинені. На теперішній час в кожного
склалося своє особисте життя, шлюб носить лише формальний характер.

Сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка в
судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач проти позову не заперечував, пояснив, що з 2004 року сторони
проживають окремо, між ними постійно виникають конфлікти з різного роду причин,
що зберегти сім'ю неможливо.

Заслухавши сторони, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним
позов задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2. перебувають у
зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
копією свідоцтва про народження дитини.

При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя
і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки їхня родина
розпалась остаточно, відновлена бути не може, примирення неможливе, шлюб існує
формально, збереження його недоцільно.

Керуючись ст. ст. 10, 11,
17, 27, 31, ЦПК України, ст.
ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1
міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського міського
управління юстиції, актовий запис - НОМЕР_1, -розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 17 грн. належних до оплати на користь держави при
реєстрації актового запису про розірвання шлюбу в органах РАГС.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне
оскарження впродовж десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання  заяви про апеляційне оскарження.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

Справа №2-159/2007 рік

12
березня 2007 року                            Хорольський
районний суд Полтавської області

в складі:
головуючого - судді Миркушіної Н.С.

при
секретарі - Пойда Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду   в м. Хоролі справу   за позовом обласного комунального
виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства
«Лубнитеплоенерго» звернулось до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

В позовній заяві вказувало, що Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від
21.07.2005 р. № 630, встановлено зобов'язання споживача щомісяця вносити плату
за надані послуги згідно встановлених тарифів.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений термін.

Відповідачка ОСОБА_1 в односторонньому порядку не виконує зобов'язання по
оплаті за спожиту теплову енергію, в результаті чого склалася заборгованість в
сумі 827,75 грн.за період з 01.12..2005р. по 01.01.2007 р.

Враховуючи , що в собівартості виробництва теплової енергії значну питому
вагу займають витрати на природний газ та електричну енергію, що є державною
власністю, за які позивач не має можливості вчасно розрахуватись в зв'язку з
невиконанням зобов'язань відповідачем, в даному випадку, вказував позивач, має
місце нанесення шкоди державі, що виражається в неотриманні нею належних коштів
за газ та електроенергію, внаслідок чого держава неспроможна розрахуватись по
внутрішніх та завнішніх боргах, в тому числі з державами-експортерами
природного газу.

Позивач просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ОКВП ТГ
«Лубнитеплоенерго» заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 827, 75
грн.

В судовому засіданні представник позивача Шевченко Антоніна Станіславівна
просила справу закрити в зв'язку із повідомленням відділення зв'язку про смерть
відповідачки ОСОБА_1.

Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши повідомлення відділення
зв'язку про смерть відповідачки ОСОБА_1 та інші матеріали справи, приходить до
висновку, що провадження у справі слід закрити в зв'язку зі смертю відповідачки
ОСОБА_1

На підставі
вищенаведеного та керуючись ст. 205 ч.І п.6 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожиту теплову енергію закрити в зв'язку зі смерттю
відповідачки ОСОБА_1.

Протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали суду може бути подана заява
про її апеляційне оскарження у судову палату по цивільних справах апеляційного
суду Полтавської області через Хорольський районний суд. Протягом десяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження на ухвалу суду подається
апеляційна скарга.