УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007
року                                                                 м.Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Комаровської Н.В., Оверіної О.В.

при секретарі Таратіної О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом відкритого акціонерного
товариства «Одеський механічний завод» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4, яка
діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 про виселення та зняття з реєстраційного обліку,
за апеляційною скаргою відкритого
акціонерного товариства «Одеський механічний завод» на рішення Малиновського
районного суду м.Одеси від 24 листопада 2006 року,

встановила:

В серпні 2005 року позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1., ОСОБА_2. про виселення з кімнати АДРЕСА_1посилаючись на
те, що вказаний будинок, якій належить йому на праві власності, є нежилим
приміщенням. На початку 80 років другий поверх приміщення був переобладнаний
під гуртожиток. В 1998 році за клопотанням начальника Іллічівського РО ОГУ УМВС
України в Одеської області відповідачі були поселені в кімнату №11 цього
будинку. Постановою головного державного санітарного лікаря Малиновського
району м.Одеси від 11
травня 2005 року заборонено експлуатацію переобладнаних під гуртожиток
приміщень, які розташовані над виробничим приміщенням інструментального цеху. Позивач просив виселити відповідачів з
займаємого приміщення без надання
іншого жилого приміщення на підставі ч.2 ст.48 Закону України «Про власність».

В серпні 2005
року позивач звернувся до суду з аналогічним позовом до ОСОБА_4. про виселення
з кімнати АДРЕСА_1та зняття з
реєстраційного обліку.

Ухвалою Малиновського районного
суду м.Одеси від 18 липня 2006 року вказані позови об'єднані в одне провадження.

Відповідачі   позови не визнали.

Рішенням Малиновського районного
суду м.Одеси від 24 листопада 2006 року в позовних
вимогах відмовлено.

Справа № 22ц-849/07                                                               Категорія 30

Головуючий у першій інстанції Погрібний С.О. Доповідач Короткое В.Д.

2

В апеляційній
скарзі позивач просить скасувати рішення суду в зв'язку з невідповідністю
висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та
процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши
суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень на апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в
позові, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли
правовідносини з приводу користування гуртожитком, які регулюються нормами
житлового законодавства України. Суд відмовив в задоволенні позову, оскільки
позовні вимоги про виселення відповідачів заявлені на підставі норм цивільного
законодавства України (ЦК
України та ч.2 ст.48 Закону України „Про власність").

Справу
розглянуто в відсутності відповідачки ОСОБА_2., яка не повідомлялася судом про
час і місце судових засідань від 4 жовтня, 3 листопада, 24 листопада 2006 року.
З протоколу судового засідання вбачається, що суд не з*ясовував причини її
неявки та не обговорював питання про можливість розгляду справи в її
відсутність.

При розгляді
позовних вимог про виселення неповнолітніх дітей відповідачів суд не обговорив
питання про залучення до участі в справі органу опіки та піклування з метою
захисту прав неповнолітніх.

При визначені
правого статусу спірного приміщення суд першої інстанції не врахував, що воно є
нежилим виробничим приміщенням ВАТ «Одеський механічний завод», але
використовувалося як гуртожиток без переведення його в жиле приміщення
(а.с.17-18,). Тому факт використання його для проживання не свідчить про
переведення його в житловий фонд, користування яким передбачено ст.ст. 127-132
ЖК України.

Відповідно до
вимог ст.127 ЖК України під гуртожитки надаються спеціально споруджені або
переобладнані для цієї мети жилі будинки, які реєструються як гуртожитки у
виконавчому комітеті міської ради. Встановивши, що спірне приміщення не було
віднесено до такої категорії, суд зробив висновок про те, що це „не має
правового значення", не врахувавши вимог вказаної норми права.

Судом першої
інстанції не враховані роз'яснення, які містяться в п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року №2 про те, що на
підставі норм, що регулюють договір майнового найму, а не житлового
законодавства, вирішуються вимоги про виселення з приміщень, що не входять до
складу житлового фонду (виробничих і інших нежилих приміщень).

Відповідно до
вимог п.3, ч.1 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо суд розглянув справу за відсутністю осіб, які
брали участь у справі, належним чином не повідомлених про час і місце судового
засідання.

Керуючись ст.
ст.218, 307 ч.1 п.5, 311 ч.1 п. 3, 314 ч.1 п.2, 315, 317 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відкритого акціонерного товариства «Одеський механічний завод»
задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 24
листопада 2006 року скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж суду
іншим суддею.

3

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.