Справа 22-1810/2007 р.                                                               Головуючий
21        Доповідач Прокопчук Л.М .
РІШЕННЯ

Іменем     України

01 березня 2007 р.                                                                                   м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого:
судді Голубинського А.М.

Суддів Прокопчук
Л.М., Жданової В.С.

При секретарі
Пометун С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у
Кіровському районі м. Макіївки на рішення Кіровського районного суду м.
Макіївка від 26 грудня 2006 р. у справі за
позовом ОСОБА_1до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань у Кіровському районі м.
Макіївки про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т АНО В ИВ:

У листопаді 2006 року
позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Посилався на те, що 12.05.2003 р під час
виконання трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок, про що складено
акт форми Н-1. Внаслідок травми йому була ампутована ліва рука. Висновком МСЕК
від 11.09.2003 року
йому була встановлена друга група інвалідності та 80% втрати
працездатності. Він переніс декілька операцій, звільнений з роботи. Просив
стягнути на відшкодування моральної шкоди 75000
грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Макіївка від 26 грудня 2006 р. позовні
вимоги задоволені частково. На користь позивача з відповідача стягнуто 35000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Відповідач не погодився з рішенням суду, в апеляційній
скарзі ставить питання про скасування рішення суду та відмову в задоволенні
позовних вимог. Посилається на те, що рішення суду не відповідає нормам
матеріального права, оскільки факт заподіяння моральної шкоди не підтверджений
висновком МСЕК, крім того, судом не враховано, що п.27 ст. 77 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2006
рік" дію статей Закону „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон) ,
що регулюють право на відшкодування моральної шкоди, призупинено.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав
доводи апеляційної скарги. Просив її задовольнити.

Позивач та його представник просили відмовити в задоволенні апеляційної
скарги, рішення суду залишити без змін.

2

Заслухавши
доповідача, представника відповідача, позивача та його представника, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд вважає, що рішення суду слід змінити, а
апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Задовольняючи
позов, суд правильно встановив обставини справи, прийшов до висновку про те, що
позивач має право на відшкодування моральної шкоди. При цьому виходив з того,
що 12 травня 2003 року з позивачем
стався нещасний випадок, внаслідок якого йому ампутовано ліку руку (а.с. 20-21), висновком МСЕК
від 11.09.2003 р. йому
вперше встановлено 80% втрати
професійної працездатності та 2
групу інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом строком на однин рік
(а.с.36). Він переніс декілька операцій. Його було звільнено з роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП України. На
час розгляду справи у позивача 70%
втрати працездатності. Він відчуває біль обмежений в побуті. Зазначеними
доказами спростовується довід апеляційної скарги про те, що суду не було надано
даних, які підтверджують факт заподіяння моральної шкоди.

В п. 4.1 рішення
Конституційного Суду України від 27.01.2004
р. № 1-9/2004 р.

зазначено, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання
трудових

обов'язків, незалежно від ступеня страти професійної працездатності
спричиняють йому

моральні і фізичні страждання.    Довід
апеляційної скарги про те, що факт отримання

моральної шкоди не підтверджений висновком МСЕК не
заслуговує на увагу, оскільки відповідно до вимог ч.З ст. 34 Закону такий
висновок необхідний у випадках, коли не настала втрата професійної
працездатності

Доводи скарги
про те, що позивач не має права на відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з
тим, що дія статей Закону, що передбачають право на відшкодування моральної
шкоди, призупинена, не заслуговують на увагу, оскільки право позивача на
відшкодування моральної шкоди виникло до 1.01.2006
р. Відповідно до ст. 5
ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім
випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Разом з тим, при
визначенні розміру суми на відшкодування моральної шкоди судом першої інстанції
не враховані засади розумності, виваженості та справедливості, на що звернено
увагу в п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 р. № 4 „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", у
зв'язку з чим апеляційний суд зменшує розмір відшкодування моральної шкоди до 25000 грн. З
зазначених вище підстав у відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України
рішення суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись ст.ст. 307,
309, 313-316 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ: Апеляційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань у Кіровському районі м.
Макіївки задовольнити частково.

Рішення
Кіровського районного суду м. Макіївки від 26 грудня 2006
року змінити, стягнувши з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у
Кіровському районі м. Макіївки на користь ОСОБА_1на
відшкодування моральної шкоди 25000
грн.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на нього може бути
подана до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної
сили.

Головуючий