Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року                                                          Хустський
районний суд

Закарпатської
області

в складі:
головуючого-судді    Довжанин М.М. при
секретарі    Мальцевій І. О. з участю
представників позивачів   ОСОБА_1 та його

представника ОСОБА_2 представників
відповідача   ОСОБА_3 та його

представника
ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 до колективного підприємства "РТА-Хуст" про
стягнення вартості вкладів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в
інтересах зазначених в позовній заяві осіб звернувся до суду з даним позовом,
посилаючись на те, що ці особи працювали у відповідача, тобто були учасниками
колективного підприємства. Всі вони звільнились з підприємства, однак після
звільнення не отримали вартість свого вкладу. Окремі громадяни, що були членами
колективного підприємства померли, однак ні їм, ні спадкоємцям не виплачено
вартість вкладів в передбаченому законом порядку.

Відповідач в
добровільному порядку відмовляється нарахувати та виплатити вартість вкладів
звільненим працівникам.

В судовому
засіданні сторона позивача уточнила позовні вимоги, і просить суд стягнути з
відповідача вартість вкладів звільненим працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, посилаючись на наведені в заяві обставини.

Сторона
відповідача позов не визнала. Представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили суду,
що: ОСОБА_10 звільнений з роботи з Закарпатського ОП
"Побутрадіотехніка" з 14
жовтня 1992 року. В
колективному

2

підприємстві
"РТА-Хуст" не працював. Тому його вимоги про стягнення вартості
вкладу з колективного підприємства "РТА-Хуст" є безпідставними;

ОСОБА_11 припинив
трудові відносини з КП "РТА-Хуст" 30.12.1992 року. Свій вклад отримав 29.03.1994 року, про що стверджує накладна № 3 від 19.03.1994 року;

ОСОБА_8  припинив трудові відносини з КП
"РТА-Хуст" 10.10.1993
року. Свій вклад отримав 08.02.1995
року, про що стверджує його заява від 08.02.1995
року;

ОСОБА_15
припинив трудові відносини з підприємством 09.07.1997 року. Його дружині ОСОБА_5 виплачено 1997 року 450 грн.;

ОСОБА_16
припинив трудові відносини з підприємством 20.12.1998 року. Його батькові
ОСОБА_17 виплачено у грудні 1998
року 350 грн.;

ОСОБА_18
припинив трудові відносини 16.03.1997
року. Його дружині ОСОБА_14 виплачено 1997
року 550 грн.;

ОСОБА_12
припинив трудові відносини 14.11.1995
року;

ОСОБА_7
припинила трудові відносини з КП "РТА-Хуст" 21.11.1992 року;

ОСОБА_6 припинив
трудові відносини з КП "РТА-Хуст" 27.06.1994 року; ОСОБА_13 припинив трудові відносини з КП
"РТА-Хуст" 06.03.2004
року. Йому нараховано вартість вкладу в майні підприємства в розмірі 2387 грн.

Зробити
розрахунок вартості вкладів ОСОБА_7,
ОСОБА_12, ОСОБА_6 на час їхнього припинення трудових відносин з
підприємством є неможливим через відсутність на теперішній час на підприємстві
відомостей про вартість виробничих фондів підприємства на момент припинення
ними трудових відносин.

Колишні члени
колективного підприємства "РТА-Хуст" звільнилися з підприємства у 1992, 1994, 1995, 1997, 1998 p.p. За весь час від
дня звільнення не зверталися до КП "РТА-Хуст" з приводу незгоди з
розрахунком при звільненні або з вимогою про сплату будь-яких коштів, зокрема,
їхніх вкладів.

Тому відповідач
не порушив прав позивачів і позов є безпідставним. Крім того, відповідачі
пропустили строк звернення до суду за захистом своїх прав, тому відповідач
просить суд відмовити в позові.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення, виходячи з наступних підстав:

В судовому
засіданні встановлено, що позивачі, крім ОСОБА_10 працювали і знаходилися у
трудових відносинах з відповідачем.

Право
колективної власності та його здійснення врегульовані Законом України "Про
власність".

Відповідно до
ст. 23 цього
Закону у майні колективного підприємства визначаються вклади його працівників.
Розмір вкладу працівника у майні колективного підприємства визначається залежно
від його трудової участі в

3

діяльності
підприємства, а також участі у збільшенні майна колективного підприємства після
його створення.

Працівникові,
який припинив трудові відносини з підприємством, а також спадкоємцям померлого
працівника виплачується вартість вкладу.

ОСОБА_10
звільнений з роботи із Закарпатського орендного підприємства
"Побутрадіотехніка" з 14
жовтня 1992 року. В
колективному підприємстві "РТА-Хуст" не працював, тому його вимоги
про стягнення вартості вкладу з колективного підприємства "РТА-Хуст"
є безпідставним, так як він не брав участі у викупі орендного підприємства, і
не мав грошового вкладу у колективному підприємстві.

ОСОБА_11
припинив трудові відносини з КП "РТА-Хуст" 30.12.1992 року. Свій
вклад отримав 29.03.1994
року, про що стверджує накладна №
3 від 19.03.1994 року.

ОСОБА_8 припинив
трудові відносини з КП "РТА-Хуст" 10.10.1993 року. Свій вклад отримав 08.02.1995 року, про що стверджує його заява від 08.02.1995 року.

ОСОБА_15
припинив трудові відносини з підприємством 09.07.1997 року. Його дружині ОСОБА_5 виплачено 1997 року 450 грн.

ОСОБА_16
припинив трудові відносини з підприємством 20.12.1998 року. Його батькові
ОСОБА_17 виплачено у грудні 1998
року 350 грн.

ОСОБА_18
припинив трудові відносини 16.03.1997
року. Його дружині ОСОБА_14 виплачено 1997
року 550 грн.

ОСОБА_12
припинив трудові відносини 14.11.1995
року

ОСОБА_7
припинила трудові відносини з КП "РТА-Хуст" 21.11.1992 року.

ОСОБА_6 припинив
трудові відносини з КП "РТА-Хуст" 27.06.1994 року.

ОСОБА_13
припинив трудові відносини з КП "РТА-Хуст" 06.03.2004 року. Йому
нараховано вартість вкладу в майні підприємства в розмірі 2387 грн.

В судовому
засіданні позивачі підтвердили, що вони з часу звільнення і до дня звернення в
суд не зверталися до колективного підприємства з приводу виплати їм вартості
їхніх вкладів.

Відповідно до
ст. З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим,
статтею 256 ЦК
України визначено поняття позовної давності, тобто це строк в межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до
ст. 257 цього
Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Всі позивачі,
крім ОСОБА_13 пропустили строк позовної давності.

Згідно ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

4

Відповідач
наполягає на застосуванні позовної давності. Позивачі, які порушили зазначений
строк звернення до суду не навели суду причин, через які вони пропустили цей
строк, тому суд приходить до висновку, що строк позовної давності позивачами
пропущено без поважних причин, що є підставою для відмови у позові.

Що стосується
ОСОБА_13, то відповідач при звільненні визначив йому вартість вкладу в сумі 2 387 грн. ЗО коп.

ОСОБА_13 не предоставив суду жодного
доказу, який би спростував правильність визначення відповідачем вартості його
вкладу, тому вказану суму слід стягнути на користь ОСОБА_13 з відповідача

Керуючись ст.ст.
10, 60, 209, 212-215,
218 ЦПК України, ст. 23 ЗУ
"Про власність", ст.ст. 257,
267 ЦК України, суд -

РІШИВ:

Позов задоволити
частково.

Стягнути з
колективного підприємства «РТА-Хуст» на користь ОСОБА_13 вартість його вкладу в
сумі 2 387 грн. 30
коп.

В задоволенні
решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може
бути оскаржено шляхом подання заяви про апеляційне оскарження на протязі 10
днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги на протязі 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Закарпатської
області.