Справа № 22-486                                                                        Голов,
у 1 інст. Новосад М.Д.
Категорія -44                                                                                  Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

2007 року травня 14 дня. Колегія судців судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого- Петричка П.Ф.

Суддів - Мойсюка М.І., Штафаніца Ю.Г.

При секретарі -Дунчюс СП.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
цивільну справу за апеляційною

скаргою            державного       підприємства    «Центрально-Західна     Компанія
«Вуглеторфреструктуризація» на
рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 листопада 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції ФССНВ у м. Червонограді, ДП ЦЗК „Вуглеторфреструктуризація" про
стягнення компенсації на придбання автомобіля, -

установила:

Оскаржуваним рішенням міського суду позов ОСОБА_1
задоволено , постановлено стягнути з ДП ЦЗК „Вуглеторфреструктуризація" у
користь позивача 24407 гривень компенсації витрат на
придбання автомобіля, перерахувавши їх на рахунок Львівського обласного відділення Фонду реабілітації інвалідів для придбання
автомобіля ОСОБА_1, у позові до відділення
виконавчої дирекції ФССНВ у м. Червонограді про стягнення даної
компенсації відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП ЦЗК
„Вуглеторфреструктуризація" просить рішення суду першої інстанції
скасувати чи змінити посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним
обставинам справи та невірне застосування норм матеріального права (а.с.37-39).

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали справи і
доводи скарги, колегія суддів, у межах їх доводів, дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги виходячи з наступного.

ОСОБА_1 працював на шахті №5 «Великомостівська», правонаступником якої є апелянт ДП ЦЗК „Вуглеторфреструктуризація",
де отримав профзахворювання, що визнається сторонами-(а.с.З-4, 6-7,).

Як видно з висновку Львівської
обласної МСЕК №2 від 13.06.1996 р. , позивач визнаний інвалідом третьої групи і таким, що придатним до керування
автомобілем на дві руки та встановлено необхідність
забезпечення автомобілем «ЗАЗ»-(а.с.5, 21-22).

Задовольняючи позов про стягнення
компенсації на придбання автомобіля у зв»язку з
професійним захворюванням міський суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що таку слід
стягнути з апелянта.

У відповідності з п.25 «Порядку
забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №999 від 08.08.1997 р. (чинної на період спірних правовідносин) інваліди внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання за наявності у них
медичного висновку на право забезпечення автомобілями

одержують автомобілі після оплати їх вартості
підприємствами, установами, організаціями, з вини яких
заподіяно шкоду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримав ушкодження
здоров»я з вини шахти №5
«Великомостівська», правонаступником якої є апелянт, з часу виникнення у
останнього права на отримання автомобіля -
23.12.1996 р. підприємство не вжило заходи до виділення коштів для
придбання автомобіля, а відповідно позивач не отримав такого, а тому міський
суд правомірно стягнув кошти на його придбання захистивши порушене право.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 має посвідчення водія, з довідки про
вартість автомобіля з ручним керуванням, вартість його на час ухвалення
судового рішення становить 24407
грн., яку і стягнув суд-(а.с. 19-20,
29-30).

Не підлягають задоволенню доводи апелянта про те, що
витрати на придбання автомобіля має відшкодовувати ФССНВ, судом не з»ясовано
наявність у ОСОБА_1 права на керування
автомобілем, вартості автомобіля саме з ручним керуванням тощо, так як згідно
з п.З Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», уся заборгованість потерпілим на виробництві, яким до
набрання чинності цим Законом, тобто до 01.04.2001
p., підприємства,
установи, організації не відшкодували матеріальної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров»ям, виплачується цими підприємствами. Тобто уся
заборгованість за шкоду до набрання чинності даним Законом покладається на
відповідні підприємства, а не фонд, а відтак стягнення такої з апелянта є
вірним. В іншій частині доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами
справи-(а.с. 19-20,
29-30).

За таких обставин висновки районного суду відповідають
дійсним обставинам справи, суд вірно
застосував норми матеріального і процесуального права, а тому підстав для скасування
його рішення немає.

Доводи апеляційної скарги не підлягають
задоволенню, такі не ґрунтуються на доказах по справі, законі і
спростовуються висновками суду.

У відповідності з ч.2 статті 308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне і справедливе рішення суду лише з одних
формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307 ч.І п.1, 308, 314 ч. 1 п.1, 315 ЦПК України колегія суддів,-

ухвалила :
Апеляційну скаргу   державного
підприємства «Центрально-Західна Компанія «Вуглеторфреструктуризація»   відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області
від 17 листопада
2006 року
залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду вступає в
законну силу з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня вступу її в законну силу.