У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

19 червня 2007 року                                                                                          м.
Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до  товариства з
обмеженою відповідальністю “Нове діло” про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від
14 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 березня
2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У березні 2006
року ОСОБА_1 звернувся у суд  із позовом
до товариства з обмеженою відповідальністю “Нове діло” про поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14 жовтня 2005 року був
прийнятий на роботу та працював на посаді юрисконсульта у відповідача. 22
червня 2006 року був усунутий від виконання трудових обов'язків та звільнений.
В порушення вимог КЗпП України відповідач відмовився видати трудову книжку та
провести розрахунки. Оскільки позивач вважає звільнення незаконним, просив суд
задовольнити його позов.

Рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2006 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2007 року, в
задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та передати
справу на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування  судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалено з додержанням судом норм матеріального та
процесуального права і доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України, -

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук