АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-504-2007р.                                           Головуючий по 1 інстанції
спори, що                                                  Матвієнко М.В.
сімейних                                              Доповідач в апеляційній інстанції
правовідносин                                                         Адаменко Л.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2007 р.
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                              Захарова
А.Ф.

суддів                      Адаменко Л.В., Подорога В.М.

при секретарі              Ковтун Л.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 25 грудня
2006р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів на повнолітню дочку, -

встановила:

24
листопада 2006
року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів
на повнолітню дочку ОСОБА_3, які
він зобов'язаний сплачувати рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 22
квітня 2004
року щорічно по 1550
грн. до закінчення її навчання, але
не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Позивач просив припинити стягнення аліментів в зв'язку з
тим, що його дочка на підставі
наказу НОМЕР_1
по Черкаському державному технологічному університету припинила навчання, а тому відповідно до ст.199
Сімейного кодексу України припиняється і її право на утримання в зв'язку з навчанням.

В судовому засіданні позивач змінив свої позовні вимоги
та просив призупинити стягнення
аліментів на період академічної відпустки дочки за 2006-2007
роки так, як йому стало відомо, що дочка навчається у іншому вузі,
але перебуває у академічній відпустці в зв'язку з
вагітністю та пологами.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 25
грудня 2006
року позов ОСОБА_2 задоволений. Ухвалено призупинити стягнення
аліментів з нього на утримання повнолітньої
дочки ОСОБА_3 за період з 1 вересня 2006 року до 1-го вересня 2007 року в розмірі 1550 грн. в зв'язку з перебуванням в академічній відпустці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалене
по справі рішення суду, мотивуючи
тим, що воно ухвалене з порушенням вимог матеріального та процесуального законодавства.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді, судова палата приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції до скасування
так, як воно ухвалене з порушенням вимог закону,
яким не передбачено призупинення судового рішення про стягнення аліментів на повнолітню дочку в зв'язку з
навчанням. Відповідно до ч.2 ст. 199 Сімейного Кодексу України право на утримання
припиняється у разі припинення навчання. Виходячи з цього право на утримання невід'ємно пов'язане із навчанням, а
тому тимчасова перерва у навчанні, що має місце у ОСОБА_3 на утримання якої
позивач виплачував кошти, автоматично припиняє це право. Якщо ОСОБА_3 знову
продовжить навчання вона має право
на повторне звернення до суду з позовом до батька про стягнення аліментів в зв'язку з продовженням навчання.

Таке рішення не порушує права ні сторін по справі, які їм
надані чинним законодавством, ні особи, яка
досягнувши повноліття, продовжила навчання, а потім його тимчасово припинила.

За таких обставин відповідно до ст.309 ЦПК України
ухвалене судом рішення суду підлягає
до скасування, як ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 303,
304, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Золотоніського міськрайонного
суду від 25 грудня
2006 року
скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 задоволити. Припинити стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_1 на утримання
дочки ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути оскаржене в

касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.