Справа № 22-ц-893 / 2007 року                                                                                          Головуючий
із договорів                                                                                                       1 інстанції -
Доповідач - Бородін М.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 лютого 2007
року судова колегія судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді:                - Бородіна М.М.,

суддів:                                     -
Кіся П.В.,

- Кругової
С.С.,

при
секретарі:                         -
Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Дзержинського районного суду м. Ха­ркова від 21
грудня 2006
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1, ОСОБА_3­ча, треті особи: приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про визнання недійсним договорів дарування та купівлі-продажу квартири; за зустрічним позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3ча про визнання доб­росовісним набувачем, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2. 19.02.04р. звернувся у суд
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3ча про визнання недійсними
договорів

дарування та купівлі-продажу
квартири. Позивач вказував, що його мати - ОСОБА_6. проживала у квартирі №
АДРЕСА_1м.

Харкова. У січні 2004
року він дізнався, що ІНФОРМАЦІЯ_1року його мати трагі­

чно померла внаслідок закритої черепно-мозкової травми.
За фактом смерті в

подальшому була порушена кримінальна справа. ІНФОРМАЦІЯ_2року його ма­

тір'ю з ОСОБА_3. був укладений договір дарування вказаної
квартири, по­

свідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_3року ОСОБА_3. продав зазначену квартиру
ОСОБА_1. Позивач вказував, що є єди­

ним спадкоємцем і його мати не могла без фізичного та
психологічного тиску

укласти договір дарування квартири зі сторонньою людиною - за життя вона

таких намірів не мала.

ОСОБА_1. 11
травня 2004 року звернулась у суд
із зустрічним позовом до ОСОБА_2. і
ОСОБА_3. про визнання її добросовісним набувачем.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2006
року позовні вимоги ОСОБА_2. - задоволені, у задоволенні зустрічних по­зовних вимог ОСОБА_1. - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення районного
суду скасу­вати, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального та грубе порушення норм процесуального права, що спричинило
невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи. Рішення суду є незаконним і не­обгрунтованим, оскільки судом
всебічно не оцінені обставини у справі, не в по­вному обсязі і не
об'єктивно розглянуті докази, які свідчать про добросовісне

придбання нею квартири. Судом
першої інстанції їй було безпідставно відмов­лено
у задоволенні клопотань. ОСОБА_1. вказує, що не знала і не могла знати про те,
що придбала квартиру в особи, яка не мала права на її відчуження, тому, за
вимогами ст. 388
ЦК України, є добросовісним набувачем і підстав для ви­требування
ОСОБА_2. від неї майна -
немає.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явились
у судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судовим розглядом встановлено, що спірна квартира вибула
із володіння власника ОСОБА_6. не з її волі - це підтверджується вироком суду від 1 че­рвня 2005 року ( а. с. 144-151). В силу вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок має преюдиціальне значення.

За таких обставин, у відповідності з вимогами п. З ч. 1 ст. 388
ЦК Украї­ни, власник має
право витребувати майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з
володіння власника, або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої
волі іншим шляхом.

Позивач у справі -
ОСОБА_2., як спадкоємець померлої
ОСОБА_6., має право на пред'явлення даного позову, на захист своїх майнових
прав, у тому числі і шляхом визнання недійсними договорів з відчуження спірної
квартири.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права є
неспроможними.

Так, в апеляційній скарзі вказується, що районний суд не задовольнив
клопотання про фіксування судового процесу технічними засобами, витребу­вання доказів. Однак, у протоколах судових
засідань ці клопотання не відобра­жені, зауважень на протоколи судових засідань
не надходили.

Відсутність протокольної ухвали про закінчення з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами є формальним
порушенням норм ЦПК України і на суть рішення не впливає. Поряд з цим,
протоколи судових засідань свідчать, що сторонам були надані всі можливості для
захисту своїх прав, надання дока­зів і т.д.
На думку судової колегії, сторони
під час розгляду справи, сповна цим скористалися: вони
активно відстоювали свої інтереси, приймали участь у на­данні та дослідженні
доказів.

Ухвалене судом першої інстанції рішення є законним і обґрунтованим. Судова колегія, керуючись ст. ст. 303,
307, 308, 314, 319 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2006
року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту про­

голошення.