У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2007
року                                                                                             м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення,
визнання права власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою
та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1про визнання права власності,
встановлення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада
2006 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2004 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення,
визнання права власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Зазначала, що її мати - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована та проживала у будинку АДРЕСА_1 з 24 квітня
1978 року. У зазначеному будинку також проживав брат її матері -ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, а
ОСОБА_6. помер             ІНФОРМАЦІЯ_3

Посилаючись на те, що спадкоємці
ОСОБА_6., відповідачі по справі, не визнають того факту, що ОСОБА_5 мала право
на ½ частину спірного будинку, просила встановити факт спільного будівництва та створення
спільної власності, визнати право власності на ½ частину будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом, встановити порядок
користування земельною ділянкою.

У вересні 2005 року ОСОБА_4 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
визнання права власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Зазначала, що перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Спірний будинок АДРЕСА_1 будувався
за їх спільні кошти.

Посилаючись на те, що зазначений
будинок є спільною власністю подружжя, просила визнати за нею право власності на ½ частину
спірного будинку, встановити порядок користування земельною ділянкою.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 2 лютого 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від
23 листопада 2006 року рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 2 лютого 2006 року скасовано, а справу передано
на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко   Ю.Л. Сенін