Справа
№22-ц-419/2007р.
Головуючий 1-ї інстанції Журавель В А.
Доповідач: Довгаль Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

14
лютого 2007 року                               судова колегія
судової палати у

цивільних справах апеляційного суду Харківської області в
складі:

головуючого -
судді Коваленко І.П.

суддів -
Черкасова В.В., Довгаль Г.П.

при секретарі -
Голікової О. П., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2
на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про розірвання договору купівлі-продажу та виселення, -

встановила:

У вересні 2003
року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визнати
дійсним договір купівлі-продажу 1/6
частини будинку АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що в листопаді 2001 року між нею і відповідачкою було
досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу 1/6ч. будинку, вона передала їй
гроші, вселилася в цій будинок. Однак у травні 2002 року відповідачка стала вимагати ще грошей і відмовилась
від оформлення договору у нотаріуса.

У грудні 2003
року ОСОБА_2 пред'явила позов до ОСОБА_1, просила визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 04 листопада
2001 року та
виселити її із спірного будинку, посилаючись на те, що в листопаді 2001 року вона ще не
була власником будинку, свідоцтво про спадщину отримала лише 29 березня 2002 року,
відповідачка проживає в будинку незаконно, вона не бажає продавити їй свою
частину будинку.

У червні 2004
року ОСОБА_1 уточнила та доповнила свої позовні вимоги і просила визнати
дійсним договір купівлі-продажу 1/3ч; будинку АДРЕСА_1, посилаючись на домовленість про це з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які є власниками цієї частини будинку.

У березні 2005
року ОСОБА_2 змінила свої вимоги, просила і розірвати договір
купівлі-продажу та виселити із будинку ОСОБА_2  ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, вказуючи на те, що ОСОБА_1
звільнила будинок, а інші вищеперелічені відповідачі продовжують і незаконно
проживати в ньому.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від
18.07.2005року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 24.11.2005року,
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, позов ОСОБА_2 задоволено
частково, постановлено виселити ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 із частини
будинку АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_2, в задоволенні позовних вимог про розірвання договору
купівлі-продажу частини будинку відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 19 липня 2006 року
рішення  Червонозаводського районного суду
м. Харкова від 18 липня 2005 року та : ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 24
листопада 2005 року
в  частині відмови у задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про  визнання договору
дійсним та задоволення позову ОСОБА_2 про;
виселення скасовано і справа в цій частині передана на новий розгляд до
суду першої інстанції. В решті зазначені судові рішення залишено без змін.

При новому розгляду справи ОСОБА_1 подала заяву про І
забезпечення її позову, при цьому вказуючи на те, що їй стало відомо про і
намір відповідачів - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 продати частину 1 будинку, яка належить
їм на праві власності (а.с. 203).

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 15 ; листопада
2006 року
накладено арешт на 1/6 частину
будинку АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_2 (а.с. 204).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просять ухвалу :
від 15 листопада
2006 року
скасувати, посилаючись на те, що вона ; постановлена з порушенням
норм процесуального права, зокрема, без повідомлення їх про час і місце
судового засідання по розгляду заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів щодо
забезпечення її позову. Також вказують на те, що ОСОБА_2 на теперішній час
належить не 1/6 частина
спірного будинку, а 18/100
частин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в
апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.І та ч.З ст.151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання
рішення суду.

Згідно ч.І ст.153
ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні
якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову і
накладаючи арешт на спірне майно -
1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, суд
першої інстанції виходив з того, що це клопотання мотивовано, позивачки стало
відомо про намір відповідачки ОСОБА_2 продати свою частину будинку іншій особі.
Отже, вказана обставина може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення
суду в майбутньому.

Враховуючи те, що предметом судового спору була 1/6 частина
вищевказаного будинку, то у судді були підстави для вжиття заходів забезпечення
позову саме в цій частині, яка раніше (до перерозподілу ідеальних часток за
рішенням суду Червонозаводського району м. Харкова від 03.12.2003р.) належала
ОСОБА_2 згідно свідоцтва про спадщину від 29.03.2002року (а.с.  19).

Відповідно до п.1 ч.І ст.312 ЦПК України, розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307ч.2п.1,
312ч.1п.1, 313, 314ч.1п.4
, 315, 317, 319,
325   ЦПК України
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 і ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Головуючий -

Судді -