Справа № 2-83/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13
квітня 2007 року

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Литвин М.М.

при секретар і                      -
Олійник Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лубнах
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Лубенського лісотехнічного коледжу,
профспілкового комітету працівників Лубенського лісотехнічного коледжу,
виконавчого комітету Лубенської міської Ради про поновлення на квартирному
обліку, -

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2006 року Позивачка - ОСОБА_1 звернулась в суд
з позовом до Лубенського лісотехнічного коледжу, профспілкового комітету
працівників Лубенського лісотехнічного коледжу про виконання певних дій, а саме
поновлення на квартирному обліку в Лубенському лісотехнічному коледжі, мотивуючи
свій позов тим, що відповідно до ордера №6 від 11 грудня 1990 року (надання
службового житла) вона отримала квартиру АДРЕСА_1, як працівник Лубенського
лісотехнічного коледжу, оскільки з 1989 року перебувала там на черзі на
поліпшення своїх житлових умов.

20 червня 2006 року їй стало відомо, що вона в 1998 році
безпідставно знята з квартирного обліку в Лубенському лісотехнічному коледжі,
що підтверджується листом виконавчого комітету Лубенської міської Ради №1
-1-22/13 від 20 січня 2004 року.

Всі документи щодо зняття її з квартирного обліку не в
1990 році, коли вона отримала службове житло, а в 1998 році, були підготовлені
умисно та за попередньою змовою викладача ОСОБА_2. та на той час директора
учбового закладу ОСОБА_3.

Рішення про зняття її з обліку є протиправним та умисним,
оскільки порушують вимоги ст.47 Конституції України від 1996 року, Житлового
кодексу України та Постанови Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської
Ради професійних спілок №470 від 11 грудня 1984 року, а тому прохала зобов'язати
профспілковий комітет та адміністрацію Лубенського лісотехнічного коледжу
прийняти рішення про поновлення її на квартирному обліку за №1 від 13 вересня
1989 року, та направити своє рішення до Лубенської міської Ради для взяття на
квартирний облік.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. позовні вимоги
підтримала, прохала суд винести рішення, яким поновити її на квартирному обліку
за №1 від 13 вересня 1989 року, та направити це рішення до Лубенської міської
Ради для взяття її на квартирний облік.

Представник
позивачки ОСОБА_4 позовні
вимоги підтримав повністю.

Представник Лубенського лісотехнічного коледжу ОСОБА_5.
та директор Лубенського Лісотехнічного коледжу ОСОБА_6., як і голова профспілки
Лубенського

2

лісотехнічного
коледжу ОСОБА_7. позовні вимоги не визнали, пояснили суду, що службове житло
ОСОБА_1. не виділялось і виділятися не могло, оскільки жодних рішень ні вони,
ні Лубенська міська Рада про надання житлу статусу службового не приймали.
Після отримання квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_1. дійсно була знята з квартирного обліку як особа, яка поліпшила
житлові умови, а після пожежі зазначеного будинку позивачка повторно була
забезпечена житлом по АДРЕСА_2, а тому підстав для задоволення її вимог немає.

Представник
виконавчого комітету Лубенської міської Ради ОСОБА_8. вважає позовні вимоги
безпідставними, прохає їх відхилити.

Заслухавши
пояснення сторін по справі та їх представників, свідка ОСОБА_3., дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено
і не заперечується сторонами, що рішенням виконкому міської Ради депутатів №172
від 13 вересня 1989 року ОСОБА_1. поставлена на квартирний облік, а в
подальшому вона отримала квартиру АДРЕСА_1.

Ст.15 п.9 та ст.
118 чинного Житлового кодексу України передбачено, що службові житлові
приміщення призначаються для заселення громадянами, які в зв'язку з характером
їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.
Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету
міської Ради депутатів.

Ні позивачка, ні
її представник не надали суду жодних рішень адміністрації учбового закладу чи
виконавчого комітету Лубенської міської Ради про надання квартирі АДРЕСА_1  статусу службового житла.

Натомість і
колишній директор ОСОБА_3, і дійсний директор ОСОБА_6. підтвердили, що за весь
час існування технікуму (в даний час коледжу) жодне жиле приміщення статусу
службового не отримувало.

Опосередковано
це також підтверджується відповіддю міського голови Соболева A.M. від 20 січня
2004 року, з якої вбачається, що вказана квартира належала лісовому технікуму,
а дві квартири в тому ж будинку взагалі були приватизовані, що є неможливим при
службовому житлі.

За таких
обставин суд критично оцінює наданий позивачкою доказ у вигляді ордера №6, в
якому вказано про службовий статус отриманого нею житла, оскільки цей ордер
видано на підставі рішення виконкому №172, в якому про службовий статус
квартири НОМЕР_1 не вказано. Крім того, як підтвердив представник позивачки ОСОБА_4., наявний ордер за
своєю формою є ордером на отримання житла загальної форми, хоча на отримання
службового житла існує спеціальна форма ордера, яка в даному випадку
недотримана. Ні позивачка, ні її представник не змогли пояснити суду, чому у
позивачки перебуває одночасно і ордер, і корінець до нього, а також чому ордер
не підписаній головою виконавчого комітету, що дає суду додаткові підстави для
критичної оцінки зазначеного доказу.

Крім того, судом
враховуються вимоги ст.119 Житлового кодексу України, згідно яких перелік
категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення,
встановлюється законодавством УРСР.

На виконання цієї норми Постановою Ради Міністрів УРСР
№37 від 04 лютого 1988 року (зі змінами та доповненнями) затверджено Перелік
категорій працівників, яким може бути надано службові житлові приміщення., який
є чинним. Посада позивачки не включена до зазначеного переліку.

3

Сторонами також не
заперечується той факт, що на даний час
ОСОБА_1. забезпечена іншим житлом по АДРЕСА_2, що унеможливлює
її відновлення на квартирному обліку.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого
висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1. та їх відхилення.

Судом також враховується та обставина, що позивачка
тривалий період часу перебувала головою профспілки працівників Лубенського
лісотехнічного коледжу, в тому числі і в період 1998 року, а тому не могла не
знати про її зняття з квартирного обліку, яке хоча й проведено не відразу після
забезпечення її житлом по АДРЕСА_1, однак відповідає вимогам ст.40 ЖК України
та чинним "Правилам обліку громадян, які потребують поліпшення житлових
умов, і надання їм житлових приміщень", затверджених Постановою Ради
Міністрів УРСР №470 від 11 грудня 1984 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про пропущення
встановленого загального трирічного строку позовної давності, про застосування
наслідків якого зробив заяву представник ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212-215 ЦПК України, на
підставі ст.ст.40,118, 119 ЖК України, ст.ст. 16,319, 320 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволення позову ОСОБА_1до Лубенського лісотехнічного
коледжу, профспілки працівників Лубенського лісотехнічного коледжу та
виконавчого комітету Лубенської міської відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської
області протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка
подається на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.