Справа №2-98-2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року Кременчуцький районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

при секретарі Рева
М.С.,

з участю адвоката ОСОБА_6.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. 20 грудня 2006 року звернулася в суд з позовною заявою до
відповідачів ОСОБА_2., ОСОБА_3. про солідарне стягнення з них на її
користь моральної шкоди в розмірі 20 000 гривень та 12 лютого 2007 року подала
уточнену та доповнену позовну заяву, обґрунтовуючи позов тим, що 6 листопада
2004 року на АДРЕСА_1, Кременчуцького району автомобілем ВАЗ-21150, володільцем
якого є ОСОБА_3, під керуванням водія ОСОБА_2, на автошляху був збитий її
чоловік ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та брат ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження.

Внаслідок ДТП її чоловіку були
заподіяні множинні тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння. У
зв"язку з отриманими травмами чоловік знаходився на стаціонарному
лікуванні з 6 листопада 2004 року по 31 грудня 2004 року та до цього часу
знаходиться на амбулаторному лікуванні і його стан залишається тяжким.

Такими
наслідками ДТП їй, як
дружині і сестрі потерпілих, заподіяна значна моральна шкода, так як вона була
очевидцем пригоди, від чого зазнала великого психологічного стресу, зазнала
страху за життя чоловіка і брата, які були покалічені в результаті наїзду
автомобіля. Вона переживала від того, що її чоловік тривалий час не приходив до
свідомості, до цього часу мало рухливий. Вона і її півторамісячна дитина
знаходились на утриманні чоловіка і залишились без засобів для існування, витрачала
свої заощадження на придбання ліків, вимушена була залишати крихітну дитину з
іншими членами сім"ї. Від перенесеного стресу у неї припинилася лактація і
вона була вимушена перейти на штучне вигодовування дитини, що у свою чергу
негативно відобразилось на дитині і її психологічному стані.

Оскільки
кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2. по ч.2 ст.286 КК України
15.08.2005 року судом була закрита у зв"язку з застосуванням акту
амністії, тому вона звертається з цією позовною заявою з підстав статей
23,1167, 1187 ЦК України
до володільця автомобіля ОСОБА_3. та водія ОСОБА_2., які на її думку повинні
нести солідарну відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті наїзду на її
чоловіка та брата.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1. та представник її інтересів адвокат ОСОБА_6. уточнили позовні вимоги,
просили стягнути моральну шкоду тільки з відповідача ОСОБА_2. та зменшили
розмір позовної вимоги з 20 000 до 2 000 гривень моральної шкоди, просили
стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі
16 гривень, в обгрунтування позову пояснили так, як викладено в описовій
частині рішення.

Представник
відповідача по довіреності ОСОБА_7.
в судовому засіданні повністю погодився з позовними вимогами про стягнення з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. моральної шкоди в сумі 2 000 гривень та 16 гривень
судових витрат.

Вислухавши
пояснення сторін, перевіривши докази у справі, суд прийшов до наступного. Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

2

Судом установлено і не заперечується сторонами, що з вини водія ОСОБА_2. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому
ОСОБА_4., з яким позивач ОСОБА_1. перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_3та у яких є спільна малолітня дитина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, були заподіяні
тяжкі тілесні ушкодження та він став інвалідом першої групи, за висновком МСЕК потребує
постійного стороннього догляду.

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 серпня
2005 року була закрита кримінальна справа по обвинуваченню
ОСОБА_2. за ч.2 ст.286 КК України та звільнено останнього від
кримінальної відповідальності у зв"язку з застосуванням акту
амністії.

Представником відповідача у судовому засіданні не заперечувалось, що
ОСОБА_1. перенесла душевні страждання та
зазнала моральної шкоди за обставин, викладених в описовій частині
рішення.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала
у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім"ї чи близьких родичів...

Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно
від характеру правопорушення, глибини душевних та фізичних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або позбавлення
можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Ураховуючи принципи розумності, поміркованості та справедливості, сторони у
судовому засіданні дійшли згоди щодо розміру
відшкодування моральної шкоди, яку визначили в сумі 2 000 гривень, що не
суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин суд стягує з відповідача ОСОБА_2. на користь позивача ОСОБА_2. моральну шкоду в сумі 2 000 гривень та з підстав
статті 88 ЦПК України судові витрати, пов"язані з оплатою судового збору
та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
в сумі 16 гривень (8,5+7,5).

На підставі
викладеного, керуючись ст.,ст. 16,23,1167,4.1ст. 1168 ЦК України, ст.,ст.
10,11, 88, 209,212-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2 000 гривень
та 16 гривень судових витрат, а всього 2 016 (дві тисячі шістнадцять)
гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.