overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
РІШЕННЯ іменем України

15 січня 2007 року                                                    Обухівський районний суд Київської області в

складі:

Головуючого судді Кулініченко Г.В.,

при секретарі судового засідання Войцеховській Н.В..,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні
Обухівського районного суду Київської області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення

аліментів на утримання неповнолітньої дитини
,

установив:

Позивачка звернулася з позовною
заявою, в якій просить суд винести рішення про стягнення з  відповідача на її
користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його доходів на утримання
неповнолітньої дитини   : ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей

відповідного
віку до досягнення дитиною повноліття,     посилаючись при цьому на те, що з
відповідачем

перебувала у   шлюбі, якій з часом розірвала, а так як
відповідач проживаючи окремо від них добровільно

допомоги на
утримання дитини не надає, а тому просить в судовому порядку задовольнити її
вимоги..

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала і просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час, місце розгляду справи був повідомлений

своєчасно, що підтверджується
відповідними розписками, зауважень та заперечень до позову не надав, а тому

суд, за клопотанням позивача, вважає за можливе провести
заочний розгляд справи.

Суд, перевіривши матеріали справи,
находить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 180  СК  України  батьки зобов'язанні  утримувати дитину до досягнення  нею  повноліття.

Позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого
мають неповнолітню дитину, що  підтверджується
відповідними свідоцтвами про розірвання шлюбу та народження дитини.

Так, як відповідач в добровільному
порядку   надавати   допомогу не бажає, вказані кошти повинні  бути з нього
утриманні в судовому порядку, що передбачено ст. 181
СК України.

Позивач звільненій від сплати судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення, а

тому дані судові витрати повинні бути стягнути з
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10,88,213,215,225
ЦПК України, ст.ст. 180,181,182 ,183 СК

України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Стягнути
з ОСОБА_2, прож. АДРЕСА_1

аліменти
на утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі  1/4 частини зі всіх видів його заробітку на користь ОСОБА_1 , але не менше ЗО
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 грудня 2006 року .

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати -
судовій збір в розмірі 51
гривна на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
в розмірі 7 грн. 50 коп. на користь
ДП „Судовий інформаційній центр".

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області на протязі двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана не пізніше десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення
може бути переглянуто за заявою відповідача, яка може бути подана протягом

десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Справа № 22-Ц-763 2007р.                                             Головуючий 1 інстанції
Харченко A.M. Категорія: стягнення суми
Доповідач: Овсяннікова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2007р. судова колегія судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів                - Черкасова В.В., Коваленко
І.П.

при секретарі - Карімова І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2006р. по справі за позовом ОСОБА_1 -огли до Українського державного головного
науково-дослідного виробничого інституту інженерно-технічних
і екологічних вишукувань «Укр. НДІІНТВ» та третім особам -ОСОБА_2 - про
відшкодування шкоди, -

встановила:

У березні 2006р. ОСОБА_1 звернувся до суду з таким позовом.

В обґрунтування
позову вказав, що 26 жовтня 2005р. сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_2, який керував автомашиною, яка
належить відповідачу.

Просив стягти з відповідача 8.818 грн. 30 коп. та 8 тис. грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2006р. по справі призначена судова авто технічна експертиза і
провадження по справі призупинено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати і відмовити у
призначенні експертизи, посилаючись на те, що вина ОСОБА_2 вже встановлена відповідною постановою суду від 21.12.2005р. і ця
постанова згідно ст.61 п.4 ЦПК України є обов'язковою для суду.

Судова колегія, вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що вона не
підлягає задоволенню.

При цьому колегія виходить з
наступного.

Відповідно до вимог ст.202 ч.1 п.5 ЦПК України суд може зупинити
провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Отже, це є правом суду і підстав для
скасування ухвали не вбачається.

Що стосується доводів апелянта про відсутність підстав для призначення експертизи, оскільки є постанова суду від 21.12.05р. про
встановлення вини ОСОБА_2, то судова колегія вважає, що це
стосується оцінки наданих сторонами доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, з обґрунтуванням їх прийняття
або неприйняття у нарадчій кімнаті при вирішенні по
суті позову ОСОБА_1.

2

Експертиза призначена згідно вимог ст.ст.57, 143, 144 ЦПК України і згідно
вимог ст.293 ЦПК України ухвала суду в цій частині
оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.307 ч.2 п.1; 312 ч.1 п.1; 313,
315, 317, 319, 325 ЦПК України судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1. -
відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 01 листопада 2006 року -залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня проголошення.
Справа
№ 2 - 69 / 2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
ЛЮТОГО 2007 р.
Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого-судді
А.І. КОСТЕНКО

при секретарі
МЛ. ЧИКУРОВІЙ

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду з позовом про стягнення
аліментів з ОСОБА_2.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 липня 2001 року відділом
реєстрації актів громадянського стану Маньківського районного управління
юстиції в Черкаській області в смт. Маньківка, Маньківського району, Черкаської
області вона уклала шлюб з відповідачем, актовий запис НОМЕР_1 від 14.07.2001р.
Дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1
позивачка народила ОСОБА_4, батьком якого є відповідач.

З грудня 2006
року сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть.
Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному
порядку не бажає, що і змусило позивачку звернутись з даним позовом до суду.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала.
Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти
його задоволення.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи,
вважає за необхідне позов задоволити повністю виходячи із того, що як дійсно
встановлено в судовому засіданні 14.07.2001
року позивачка уклала шлюб з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила ОСОБА_4,
батьком якого є відповідач. З грудня 2006
року сторони разом не проживають. Надавати матеріальну допомогу на
утримання дитини відповідач добровільно не бажає., що і змусило позивачку
звернутись з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 180
СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід
покласти на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 180-184 СК України,
керуючись ст. ст. 10,
58-60,213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, працюючого в с. Старі Бабани, Уманського району,
Черкаської області, СВК-92, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини: сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого державою мінімуму для
дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з
22.01.2007 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 51 грн. державного
мита, та 7 грн. 50 коп. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення подається в апеляційний суд Черкаської області через Маньківський
районний суд Черкаської області протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження, але в силу ст. 367 ЦПК України
рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

СУДДЯ
Справа № 2- 310/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                     УКРАЇНИ

29 січня 2007 року.                               Яворівський   районний
суд  Львівської  області

в складі: головуючого - судді   Гоцко В.І.,
при секретарі: Климейко Л. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові
Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання   шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у
шлюбі, що був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1,
актовий запис за НОМЕР_1

Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають.

Позивач в заяві
до суду просить постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, покликаючись на те, що
їхнє подружнє життя з самого початку складалося непогано. Але пізніше, між ними
почали виникали сварки та непорозуміння із-за зловживання відповідачем
алкогольними напоями. На даний час, між собою вони не підтримують подружніх
відносин, проживають окремо, втратили почуття любові один до одного, шлюб між
ними носить формальний характер, а тому вона прийшла до переконання, що такий
шлюб потрібно розірвати.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю, дала
пояснення аналогічні викладених у заяві та додатково пояснила, що подальше
збереження сім'ї є неможливим, так як вони майже рік проживають окремо, а тому вона
наполягає на розірвані шлюбу, відмовляючись від примирення.

Відповідач в
судове засідання повторно не з'явився, причини неявок суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи
повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заслухавши
пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що зберегти
сім'ю, в якій немає взаємопорозуміння, взаємоповаги та любові неможливо, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, що був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1,
актовий запис за НОМЕР_1

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у розмірі 17 гривень, звільнивши від таких витрат ОСОБА_1

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, протягом десяти днів з дня проголошення
до апеляційного суду Львівської області, через
Яворівський районний суд Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення виготовлене в одному примірнику в нарадчій кімнаті.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 лютого 2007
року, Новоайдарський районний суд Луганської області, в складі

головуючого судді: Добривечір Л.Д,

при секратарі
Московченко О.В,

у відкритому судовому засіданні с.Новоайдар, розглянувши   цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 доОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
звернулася до Новоайдарського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2, про
стягнення аліментів, з слідуючих обставин.

09.07.1994 року
року вона вступила в зареєстрований брак з відповідачем ОСОБА_2

Від шлюбу вони
мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 , які
знаходяться на її вихованні та утриманні.

Вона не працює.
Відповідач на утримання дітей допомоги не надає. Інших дітей у відповідача не
має, утримання по виконавчим документам з нього не проводиться.

Просе суд стягнути з
ОСОБА_1 аліменти на її користь , на утримання дітей у розмір 1/3 частини з усіх
видів заробітку / доходів / що місячно, до повноліття дітей, починаючи з
моменту подачі позову.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1, позовні вимоги  підтримала.
Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю..

Дослідивши
матеріали справи, допросив
позивачку ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, суд приходе до висновку , що позовні
вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають задоволенню, поскільки відповідач ОСОБА_2 є
бвтьком неповнолітніх дітей і зобов*язаний надавати матеріальну допомогу на їх
утримання .до їх повнолліття.

На підставі ст.
180 - 185 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 10, 11.88, 209,212-215,218
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовільнити.

Стягнути
зОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, уроженця с.Співаківка, Новоайдарського района Луганської
області, працюючого ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканця АДРЕСА_1, аліменті на користь ОСОБА_1,
в розмірі 1/3 частини з усіх видів
заробітку / доходів / що миісячно, але не менше 1/4 не оподаткованого налогом мінімума доходів
громадян, на утримання неповнолітніх дітей сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, доньки
-ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, до повноліття дитей, починаючи з 8.02 .2 007 року.

Стягнути з
ОСОБА_1 державне мито на користь держави в сумі 25 грн. Стягнути з ОСОБА_1, 7
грн.50 коп. витрати з інформаційно- технічного забезпечення з

2

розгляду цивільних справ у Новоайдарському районному суді на р/ р
0730 в УДК в Луганській
області, код 282979948, МФО
804013.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, через суд першої
інстанції, шляхом подачі протягом 10/уднів
після його оголошення заяви про апеляційне оскарження, та поданням після/цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або
в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.
№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року.                                                                                                   см.т. Новоайдар

Новоайдарський районний суд у складі:

головуючого                                                                                      Лободюка В.А.

при секретарі                                                                                      Лук'яновій О.Є.

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дмитрівської
сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_2, який у відповідності до
вимог ст. ст. 1235, 1236 ЦК України заповів все належне йому майно на користь позивача. Спадкове майно складається із
земельного і майнового паїв. Спадкоємців, які згідно ст.
1241 ЦК
України мають право на обов'язкову частку у
спадщині немає. Позивач постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, і відповідно до ст.
1268 ЦК України
вважається таким, що прийняв спадщину.

У попередньому судовому засіданні
позивач підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач позов визнав, про що
надав суду письмову заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню тому що він
обгрунтований і підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:
свідоцтвом про смерть ОСОБА_2; заповітом; правовстановлюючими документами на спадкове майно; довідкою НОМЕР_2 виконкому
Дмитрівської сільської ради, з якої вбачається,
що позивач постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі ст. ст. 1220-1223, 1225,1268,1270, 1272, 392 ЦК України, ст. 12 Закону України "Про власність", керуючись ст. ст. 130,174,209, 213-216 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради про
визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

·
земельну частку (пай), згідно
сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданому
Новоайдарською районною державною адміністрацією на підставі рішення від
19.01.1997 року та державному акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданому Новоайдарською районною державною
адміністрацією і Новоайдарським районним відділом
земельних ресурсів 29.09.2003 року;

·
майновий пай, згідно свідоцтву про
право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновому сертифікату) виданому
Дмитрівською сільською радою 08.06.2006 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції.
Справа № 2о-1 2007 рік
РІШЕННЯ

іменем України

19 січня 2007 року  Олександрівський районний суд Донецької
області у складі: головуючий Молчанов
В.А. при секретарі Поляковій Л.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Олександрівка цивільну справу
за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Управління праці та соціального захисту
населення Олександрівської райдержадмінстрації про встановлення факту
належності документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця вказала, що у 1951
році вона разом з своєю сім'єю була переселена з території, яка відійшла до
Польщі з села ІНФОРМАЦІЯ_3. Зараз вона звернулася до Олександрівського
Управління праці та соціального захисту населення для оформлення соціальних
пільг, але оформити документи на пільги не може, через те, що у довідці
державного архіву Львівської області, котра підтверджує факт переселення,
зазначено, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча
вона фактично народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується її паспортом. 17
вересня 1961 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 та змінила дівоче прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_1.

Просить
встановити, що вказана архівна довідка належить їй.

Судом на підставі документів - копії паспорту,
копії свідоцтва про одруження, згідно якої ОСОБА_3 17 вересня 1961 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 та після одруження обрала прізвище ОСОБА_1, копії архівної
довідки Державного архіву Львівської області НОМЕР_1 від 04
квітня 2006 року про
те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з
іншими членами сім'ї ОСОБА_3 у 1951
році була переселена у Сталінську область з ІНФОРМАЦІЯ_3 з території, що
відійшла до Польщі встановлено, що зазначена архівна довідка належить ОСОБА_1,
яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у ІНФОРМАЦІЯ_3 і встановлення
цього факту необхідно заявниці для оформлення статусу переселеної особи.

Керуючись ст. 259 ЦПК України,

ВИРІШИВ:
Заяву задовольнити.

Встановити, що архівна довідка Державного архіву Львівської області НОМЕР_1
від 04 квітня 2006 року про те, що
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з
іншими членами сім'ї ОСОБА_3 у 1951
році була переселена у Сталінську
область з ІНФОРМАЦІЯ_3 з території, що відійшла до Польщі належить
ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення
набирає  законної  сили після
закінчення  строку  подання
заяви  про апеляційне оскарження ,якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження у Апеляційний суд Донецької області через Олександрівський районний
суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга може
бути подана у тому ж порядку протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
надруковане   в   єдиному
екземплярі   у   нарадчій
кімнаті   суддею

Молчановим В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 січня 2007 р.

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

Григор'євої Л.І.,                         Гуменюка В.І.,                        Прокопчука Ю.В.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Алуштинського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування,

встановила:

У лютому 2006 року ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_2. про визнання недійсним договору дарування жилого будинку № АДРЕСА_1
м. Алушти Автономної Республіки Крим, укладений між нею та відповідачем,  обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що в
дійсності не мала наміру дарувати будинок, а вважала, що укладає договір
довічного утримання.

Рішенням
Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 4 травня 2006 року
позов задоволено: визнано недійсним договір дарування будинку № АДРЕСА_1 м.
Алушти, укладений між ОСОБА_1. і ОСОБА_2. та повернуто сторони в первинне
становище. Стягнуто з ОСОБА_2. 51 грн. витрат по сплаті державного мита та 30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2.
було подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Автономної Республіки
Крим.

Рішенням апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
15 серпня 2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_2. задоволено: рішення
Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 4 травня 2006 року
скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій до Верховного Суду
України касаційній скарзі, ОСОБА_1. просить рішення апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 15 серпня 2006 року скасувати, а рішення Алуштинського
міського суду Автономної Республіки Крим від 4 травня 2006 року залишити в
силі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального
права.

Згідно з частиною 2 статті 234 ЦПК
України підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне
застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права та передбачені статтею 338 ЦПК України
підстави для його обов'язкового скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 331, 332, 337 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Л.І. Григор'єва

Судді:
В.І.Гуменюк

Ю.В.Прокопчук