Справа № 2-343/07 p.
РІШЕННЯ

Ім'ям України

02.04.2006
року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді:
Луценко М.О.

при секретарі:         Височин В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Бориспіль справу за позовом ОСОБА_1доОСОБА_2про стягнення суми попередньої
оплати (авансу), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з цим позовом з тих підстав, що у травні 2004 року він, як
майбутній покупець будинку передав, а відповідачка ОСОБА_2 як майбутній
продавець взяла в нього суму коштів -
4000 доларів США (21500 грн) в
рахунок сплати обумовленої ними ціни за будинок, який належав ОСОБА_2 та який
вона мала намір продати позивачу. Однак, будинок позивач не зміг купити через
брак коштів і відповідачка у липні 2005
року продала будинок іншій особі, при цьому відмовилась повертати позивачу
отримані від нього кошти в рахунок попередньої оплати. і"1"' Позивач
ОСОБА_1 пояснив в суді, що в підтвердження їхньої з відповідачкою домовленості
пре купівлю-продаж будинку та отримання від нього частини його ціни - коштів в сумі 21500 грн.,
відповідачка ОСОБА_2 12.05.2004
р. власноручно написала розписку, яку сама і підписала. Окрім викладених в
розписці обставин вони усно домовились, що до осені 2005 року позивач
передасть їй решту грошей за будинок і тоді вони укладуть
нотаріально-посвідчений договір купівлі продажу. Також усно вони домовились про
ціну будинку - 8000 доларів США. На серпень місяць 2005 р. він був
готовий сплатити решту грошей за будинок, але дізнався, що відповідачка його вже
продала іншим людям, хоч ще в липні місяці його запевняла, що все добре і вона
чекає від нього повного розрахунку. Вважає, що сплачена ним сума є авансом,
оскільки ні в розписці ні при усній розмові, коли ці кошти передавались, про
завдаток та його наслідки нічого не обумовлювалось. Це вже коли він став
вимагати від відповідачки повернення коштів, вона стала називати їх завдатком.
Позивач та його представник просили суд Завольнити позовні вимоги та
зобов'язати відповідачку повернути йому суму авансу, оскільки угода стосовно
купівлі-продажу будинку між ними не відбулася.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила суду,
що дійсно 12.05.2004 р. на
прохання самого ОСОБА_1 вона взяла від нього гроші в сумі 4000 доларів США (21500 грн.) в рахунок
оплати за будинок в м. Кривий Ріг, який вона продавала, а позивач мав намір
купити. Ці кошти вона сприйняла як завдаток, пропонувала оформити цей факт в
нотаріуса, але позивач відмовився. Тоді вона вирішила власноруч скласти
відповідний договір, але через юридичну неграмотність не зазначила в ньому що
отримані нею кошти є завдатком. За будинок вона просила 13000 доларів США, але домовились з
позивачем про ціну -
12000 доларів США. Усно
позивач пообіцяв, що через місяць він сплатить решту грошей, які отримає від продажу
свого будинку в м. Балаклея Харківської області, оскільки мав намір знайти
роботу та переїхати жити в м. Кривий Ріг. Але вже через кілька тижнів позивач
приїхав до неї та повідомив, що не знайшов бажаної роботи і будинок свій не
продав, а тому не може купити її домоволодіння в обумовлений ними строк. Тоді
вона погодилась ще трохи почекати доки у позивача раляться потрібні гроші, а
він в свою чергу попросив, щоб вона йому дала нотаріально-посвідчену іШеральну
довіреність на розпорядження її будинком. Це робити вона відмовилась. Чекала
остаточного розрахунку від позивача більше року і в кінці липня 2005 року продала
свій будинок іншій особі. Вважає, що не повинна повертати завдаток позивачу
оскільки він сам відмовився від купівлі будинку. Відповідачка та її представник
просили суд визнати, що сума сплачена позивачем є завдатком, про це він знав,
оскільки сама відповідачка йому сказала ще під час написання розписки, що
відмовила іншим покупцям, бо домовилась з ним і бере з нього завдаток. Просили
суд відмовити позивачу в задоволенні його вимог

Вислухавши
пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши та оцінивши інші докази
по справі, суд прийшов до переконання, що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому
засіданні встановлено, що в травні місяці 2004
року сторони домовились, що ОСОБА_2 продасть, а ОСОБА_1 купить будинок
поАДРЕСА_1. 12.05.2004 року
ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 взяла в рахунок Штати будинку 21500 гривень. Про
вищевикладені обставини ОСОБА_2 склала договір, який сама Міписала. Як
встановив суд, цей договір надавав продавцю ОСОБА_2 гарантії, що її будинок
Купить позивач, а для покупця ОСОБА_1 передача грошей ОСОБА_2 слугувала
гарантією, що саме йому вона продасть свій будинок.

2

Свідок ОСОБА_3 є дочкою відповідачки та в судовому
засіданні пояснила, що вона була присутня, коли ОСОБА_1 давав завдаток і тоді
він запевнив що через місяць віддасть всю суму за будинок. Прийшов трохи
раніше, повідомив що не має грошей, став вимагати від матері ОСОБА_2 або
генеральну довіреність або назад гроші. Мати сказала, що згодна ще почекати
остаточного розрахунку, до якого часу не говорила, ОСОБА_1 на це погодився і
пішов.

Свідок ОСОБА_4 є
чоловіком відповідачки та в судовому засіданні пояснив, що не був присутній під
час передачі коштів ОСОБА_1 в рахунок платежу за будинок. Але одразу після
цього в травні 2004 року
його дружина ОСОБА_2 повідомила, що взяла завдаток і через місяць ОСОБА_1
купить її будинок. Однак той через місяць будинок не купив, а прийшов і сказав,
що не має на даний час Шйнтів, просив від ОСОБА_2 генеральну довіреність на
будинок. Завдаток вони з дружиною втратили вклавши кошти також як завдаток в
майбутню покупку квартири в м. Києві.

Таким чином, суд приходить до переконання, що передача-прийняття коштів
сприяла виникненню у сторін певних прав та обов'язків та слугувала для
відповідачки гарантією, що її будинок купить позивач, а позивача факт передачі
коштів та очікування продавця зобов'язували купити будинок. А тому суму в 21500 грн. передану
позивачем відповідачці на виконання домовленості про купівлю-продаж будинку,
суд вважає завдатком.

Відповідно до ст. 570
ЦК України, завдатком є грошова сума, що видається кредитором боржникові у
рахунок належних за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання.

Суд не визнає передані позивачем ОСОБА_1 відповідачці
ОСОБА_2 кошти в сумі 21500
грн. як такі, що є попередньою оплатою (авансом) за будинок до фактичного
передання його покупцю продавцем, оскільки договір купівлі продажу не укладався
ні фактично, ні нотаріально, товар не передавався і не обумовлювався момент
передачі товару від продавця до покупця.

В суді достовірно
встановлено, що ОСОБА_1 не купив будинок з власної вини, оскільки не зміг
віднайти кошти для його оплати.

Згідно ст. 571
ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталось з вини боржника, завдаток
залишається у кредитора.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 526, 570,571, 637 ч.2, 693, ; ст.ст. 57-62, 212-215,218 ЦПК
України , -

ВИРІШИВ:
В   задоволення   позову
ОСОБА_1 до  ОСОБА_2про стягнення
суми попередньої оплати (авансу) -
ВІДМОВИТИ

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду
Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом/десяти днів після
проголошення рішення та подальшої подачі

апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви.

Суддя:                                      /Луценко
М.О./