Справа № 22ц-3260/07                                               Головуючий
у 1 інстанції Гусинський
Категорія 23                                                                 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
квітня 2007р.                                                                                                        м.Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого                                                   Соломахи
Л.І.

суддів                                                Олєйникової
Л.С., Лук'янової С.В.

при
секретарі                                                Стефановій
І.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з
апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2007р., -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2005р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначала, що 16 червня 2005р. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки
„Ніссан" державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3,
рухався в М.Слов'янську по вул.Шевченко. Під час виконання повороту не
переконався що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем
марки „ЗАЗ-110557" державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який на праві
власності належить ОСОБА_1 та яким керував водій ОСОБА_4 Внаслідок зіткнення
автомобіль „ЗАЗ-110557" отримав механічні ушкодження та їй заподіяна
матеріальна шкода на суму 7570грн. 10коп. Неправомірними діями відповідача
ОСОБА_1 їй заподіяна і моральна шкода на суму 1690грн. Просила стягнути з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на її користь на відшкодування матеріальної
шкоди 7570грн. 10коп. та з відповідача ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди
1690грн. (а.с.22-23).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької
області від 01 лютого 2007р. позов задоволено частково. З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
стягнуто на відшкодування матеріальної шкоди 7690грн. 89коп., на відшкодування
моральної шкоди - 1000грн. та судові витрати: судовий збір - 92грн. 70коп.,
витрати на правову допомогу - 665грн., витрати на експертизи - 340грн. В решті
позову відмовлено.

З ОСОБА_3 на користь держави стягнуті витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30грн. та на користь
НІЕКЦ при У МВД

'України в Донецькій області витрати за судову автотехнічну експертизу у
сумі 209грн. 23коп.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_1 просять рішення суду
скасувати та направити справу на новий розгляд. Зазначають, що висновок суду
про те, що в ДТП є винним
лише відповідач ОСОБА_1, не відповідає обставинам справи. Ще на місті ДТП
працівники ДАІ говорили, що в ДТП винні обидві сторони, проти чого не
заперечував і ОСОБА_4 З постановою про притягнення відповідача ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності вони не згодні і оскаржили її до прокуратури,
але відповідь ще не отримали. Висновки судової автотехнічної експертизи щодо
відсутності вини в ДТП водія
ОСОБА_4 не є категоричними. Згідно матеріалів справи в діях водія ОСОБА_4 є
порушення п.12.3 ПДР України, які знаходяться в причинному зв'язку із подією
ДТП.

В апеляційній інстанції відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат
ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги підтримали.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про
розгляд справи у її відсутність.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися,
надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. В своїх письмових
запереченнях на апеляційну скаргу проти доводів апеляційної скарги
заперечували, просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_5, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

При розгляді справи суд першої інстанції встановив, що 16 червня 2005р.
приблизно о 10 годині, ОСОБА_1, керуючи автомобілем „Ніссан" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить на праві власності ОСОБА_3, рухався по дорозі по вул.Шевченка
М.Слов'янська. Виконуючи маневр повороту, здійснив зіткнення з автомобілем
ЗАЗ-110557 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4

Автомобіль
ЗАЗ-110557 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1

Внаслідок ДТП обом автомобілям
заподіяно механічні пошкодження.

15 серпня 2005р. суддею Слов'янського міськрайонного суду Донецької області
ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП
України, на нього накладено штраф у сумі 17грн., що підтверджує вину
відповідача ОСОБА_2 в ДТП.

У діях водія ОСОБА_4 порушень Правил дорожнього руху України виявлено не
було, до адміністративної відповідальності він не притягувався.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №787 від
15 грудня 2006р. дії водія ОСОБА_2 не відповідають вимогам п.10.1 Правил
дорожнього руху, так як перед початком та зміною напрямку руху він повинен був
переконатися у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки
іншим учасникам руху, і з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку
із подією ДТП. Стосовно дій водія ОСОБА_4 експерт прийшов до висновку: якщо
приймати до уваги пояснення водія ОСОБА_1 (перша група даних) про те, що
відстань між автомобілями була 27,22м, та пояснення водія ОСОБА_4 (друга група
даних), який стверджує, що відстань між автомобілями була 9,7м, то за таких
умов у дорожній ситуації, яка розглядається, дії водія автомобіля ЗАЗ-110557
ОСОБА_4, як такі, що не відповідають вимогам п.12.3 ПДР України, знаходяться у
причинному зв'язку з подією ДТП.
Але якщо виходити з даних, вказаних в матеріалах справи, що момент
виникнення небезпеки для водія автомобіля ЗАЗ ОСОБА_4 настає, коли відстань від
автомобіля ЗАЗ до місця зіткнення складає 15-20м (третя група даних), то за
таких

умов дії водія ОСОБА_4 відповідають вимогам п.12.3 ПДР України і в них не
вбачається причинний зв'язок з подією ДТП.

Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної
шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що вина відповідача ОСОБА_2 у
заподіянні шкоди автомобілю ЗАЗ-110557 повністю доведена зібраними по справі
доказами. При цьому суд прийняв до уваги висновок судової автотехнічної
експертизи за третьою групою даних, оскільки він зроблений на підставі
досліджених експертом матеріалів цивільної та адміністративної справ,
протоколів первинного та додаткового огляду місця ДТП працівниками ДАІ, а перша
та друга групи даних визначені з пояснень учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які
зацікавлені у результатах розгляду справи. Стягуючи заподіяну матеріальну шкоду
з власника автомобіля „Ніссан" ОСОБА_3, суд виходив з того, що саме вона є
володільцем джерела підвищеної небезпеки, а ОСОБА_2 згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу надано лише право керування вказаним
автомобілем.

Задовольняючі позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд першої
інстанції виходив з того, що внаслідок ДТП позивачу завдано моральні
страждання, оскільки пошкоджено її майно, вона не може ним керуватися, чим
порушено її звичний образ життя.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо, до них суд
дійшов передчасно, порушивши норми процесуального права.

Відповідно до ст. 1188 частини 1 ЦК
України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1)
шкода, завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою;

2)
за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй
не відшкодовується;

3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було
завдано шкоди, розмір

відшкодування визначається у відповідній частці залежно
від обставин, що мають

істотне значення.

З матеріалів справи встановлено, що шкода позивачу ОСОБА_1 була заподіяна
внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки: автомобіля ЗАЗ-110557
державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_4, та
автомобіля „NISSAN Almera" державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував водій ОСОБА_1

Проте, вирішуючи питання про наявність вини цих осіб у заподіянні шкоди
позивачу ОСОБА_1, суд першої інстанції не врахував вимоги частини 1 ст. 1188 ЦК
України і відповідно до ст.33 ЦПК України не вирішив питання про залучення до
участі у справі як окрему процесуальну особу водія ОСОБА_4, що був учасником
ДТП та керував автомобілем на відповідній правовій підставі.

ОСОБА_4 приймав участь у справі як представник позивача ОСОБА_1 на підставі
відповідної довіреності, але процесуальні права представника позивача, яким був
водій ОСОБА_4 у справі, і водія, що був учасником ДТП, є різними.

Задовольняючи позовні вимоги, посилаючись на винні дії відповідача ОСОБА_2,
суд фактично вирішив питання про права та обов'язки володільця автомобіля
ЗАЗ-110557 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4, який як окрема
процесуальна особа участь у справі не брав.

Відповідно до п.4 частини 1 ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про
права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Залучивши водія ОСОБА_4 до участі у справі, суду першої
інстанції слід вирішити питання чи може ОСОБА_4
бути і далі представником позивача

ОСОБА_1, враховуючи,
що одна й та сама особа не може бути одночасно представником позивача і
відповідачем за цим же позовом.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4 стосовно того, що
автомобіль ЗАЗ був застрахований, суд не з'ясував що було предметом страхування
- чи автомобіль, чи цивільна відповідальність власника транспортного засобу та
чи не має підстав для залучення до участі у справі відповідної страхової
компанії.

Керуючись ст.307, ст.311, ст.314, ст.315 ЦПК України, апеляційний суд
Донецької області, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого
2007р. скасувати, справу передати на новий розгляд до Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області в іншому складі суду.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту її
проголошення.