Справа № 2-1745/2007 РІШЕННЯ
27 березня 2007 року                                                                                                 м. Харків
районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді
секретарі   Кузьменко М.Л.                                             ,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Харківської міської ради про
визнання права власності, суд -
Позивач ОСОБА_1. звернулася до суду
із вказаним позовом, яким просить визнати за нею
право власності на житловий будинок літ. «А-2» з полупідвалом літ. «А п/пд.»,
крильцями літ. «а», «а1», балконами літ. «а2», «а3»,
«а4», загальною площею 368,5 кв.м., житловою площею 137,2 кв.м.,
що складається з наступних приміщень: полупідвалу літ. «А п/пд.» № 1-8 площею
139,4 кв.м., першого поверху № 9-14 площею 121,0 кв.м., другого поверху № 15-20
площею 108,1 кв.м., та надвірних споруд - огорожа № 1-5, що розташовані за
адресою: м. АДРЕСА_1 В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те,
що їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку
належить земельна ділянка площею 0,0978 га з цільовим призначенням -
будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд,
що розташована за адресою: м. АДРЕСА_1 Реалізуючи свої правомочності власника,
позивач збудувала житловий будинок. З метою визнати право власності на
новостворене нерухоме майно, отримати необхідну документацію, яка б
підтверджувала право власності на об'єкт нерухомого майна, позивач звернулася
до відповідача, однак до теперішнього часу це питання вирішено не було, у
зв'язку з чим ОСОБА_1. не має можливості зареєструвати нерухоме майно та
реалізувати свої правомочності власника щодо володіння, користування та
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2., що
діє на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги та доводи наведені в їх
обґрунтування, просив задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача Харківської міської ради
Василенко 1.Ю., що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні
проти позову заперечував, пояснивши, що побудований житловий будинок з
надвірними спорудами не прийнятий до експлуатації, побудований без отримання
дозволу на будівництво.
Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1на підставі договору купівлі-продажу
від 3 листопада 2004 року, зареєстрованого в реєстрі під № 2-1475 належить
земельна ділянка площею 0,0978 га з цільовим призначенням - будівництво та
обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована
за адресою: м. АДРЕСА_1 31 травня 2005 року позивачу видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку,
зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на
землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі
ст. 90 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право
самостійно господарювати на землі, споруджувати житлові будинки, виробничі та
інші будівлі та споруди.
правомочності власника, позивач вирішила збудувати на земельній ділянці
житловий будинок, для чого звернулася до ТОВ «Градсельбудпроект» (держ.
ліцензія АА №
768682) із замовленням на виготовлення робочого проекту приватного
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний проект
виготовлено у 2005 р. відповідно до вимог екологічних, санітарно-гігієнічних,
протипожежних та інших чинних норм та правил державних стандартів.
Підприємством «Фора» ТОВ розроблено робочий проект газифікації житлового будинку
З додержанням передбачених у кресленнях робочих проектів заходів, позивачем
у 2006 році закінчено будівництво житлового будинку. Будинок забезпечено
водовідведенням, постачанням питної води, газопостачанням,
енергопостачанням, про що укладено відповідні договори із державними
На замовлення позивача, комунальним підприємством «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» проведено технічну
технічний паспорт. Відповідно до технічного паспорту за адресою: м. Харків,
АДРЕСА_1 розташовано житловий будинок літ. «А-2» з
полупідвалом літ. «А п/пд.», крильцями літ. «а», «а1», балконами літ. «а2», «а », «а4», загальною
площею 368,5 кв.м., житловою площею 137,2 кв.м., що складається з наступних приміщень: полупідвалу літ. «А п/пд.» № 1-8
площею 139,4 кв.м., першого поверху № 9-14 площею 121,0 кв.м., другого поверху
№ 15-20 площею 108,1 кв.м, та надвірними спорудами при ньому -
огорожа № 1-5.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківреконструкція» (державна
ліцензія серії АА № 775360) надано технічний висновок про стан основних
будівельних конструкцій житлового будинку літ. «А-2», розташованого за
адресою: м. Харків, АДРЕСА_1 та можливості його подальшої
експлуатації. Відповідно до зазначеного технічного висновку усі основні будівельні конструкції житлового будинку видимих
деформацій не мають, знаходяться в задовільному
технічному стані та придатні для подальшої експлуатації; об'ємно-планіровочні рішення, що прийняті під час будівництва відповідають
архітектурним, будівельним, екологічним, санітарно-гігієнічним, протипожежним
та іншим нормам та правилам державних стандартів і забезпечують
безпеку для життя та здоров'я людей.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України - право власності на
новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення
будівництва. Тобто право власності на нову річ виникає в той момент,
коли в результаті виготовлення чи створення з'являється об'єкт, який може кваліфікуватись як нова річ. Отже, відповідно до
ст. 331 ЦК України, позивач здобуває право власності на новостворене нерухоме майно - житловий
будинок з моменту завершення будівництва.
Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки
набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.
Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших
норм і правил, а також за умови використання земельної
ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці,
встановлюються статтею 376 ЦК
Ст. 376 ЦК України передбачаються особливості
регулювання відносин, що склалися внаслідок самочинного зведення
житлових будівель та споруд. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме
майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або
з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Таким чином, суд приходить до висновку, що хоча позивач і збудувала
житловий будинок з додержанням будівельних норм та правил на власній земельній
ділянці, що була відведена під будівництво та обслуговування
господарських будівель і споруд, все ж таки, таке будівництво, в силу ч. 1 ст.
України, вважається самочинним, оскільки велося без
отримання дозволу на будівництво.
Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.
Оскільки будівництво житлового будинку проведене з додержанням будівельних
норм та правил, а відповідач не довів, що в
наслідок створення майна заподіяно шкоду правам, свободам та
громадян, інтересам суспільства, а також настання погіршення екологічної
ситуації та-^ природних властивостей землі, суд вважає, що позов слід
Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 209, 212, 214-215, 223 Цивільного
процесуального кодексу України, ст. 90 Земельного кодексу
України, 331, 375, 376 Цивільного кодексу України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1.
Визнати право приватної власності на житловий будинок літ. «А-2» з
полупідвалом літ. «А п/пд.», крильцями літ. «а», «а1»,
балконами літ. «а2», «а3», «а4», загальною
площею 368,5 кв.м., житловою площею 137,2 кв.м., що
складається з наступних приміщень: полупідвалу літ. «А п/пд.» № 1-8 площею
139,4 кв.м., першого поверху № 9-14 площею 121,0 кв.м., другого поверху № 15-20
площею 108,1 кв.м, та надвірними спорудами при
ньому - огорожа № 1-5, що розташовані за адресою: м. Харків, АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1(ідентифікаційний номер НОМЕР_1).
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження через Фрунзенський районний суд м.Харкова
з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду
апеляційної інстанції або шляхом подачі апеляційної скарги у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана - після
закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.