Справа  №  2-65507
РІШЕННЯ
Іменем України

13.03.2007р.
Дніпровський  районний   суд
м.Херсона  у  складі

головуючого  судді                                                                        Іванищука  А.А.

при   секретарі                                                                                                    Семенко  А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Херсонський
бавовняний комбінат" про стягнення заборгованості по заробітній  платі
за  час  простою,-

встановив   :

Позивач звернулась до суду із позовом до Відритого
акціонерного товариства "Херсонський бавовняний комбінат" про
стягнення оплати за час простою в сумі 1022,00грн., мотивуючи, що в 2006р. на
підприємстві мали місце простої.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 змінила розмір позовних
вимог, просила суд стягнути з відповідача мінімальний розмір оплати часу
простою з виробничих причин за 200брік, згідно даної відповідачем довідки про
оплату відпусток з ініціативи адміністрації в сумі 1004,03грн. Позивач  підтримала
позицію  свого  представника.

Представник відповідача за довіреністю Пигар І.М. у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, пояснила, що на підприємстві не було простою,
оскільки працівникам надавалась відпустка за ініціативи адміністрації
підприємства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що позивач
перебуває у трудових відносинах з ВАТ "ХБК" з 1968р., а з 1996р. на
посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу не проводиться оплата за час простою, на
неодноразові звернення про погашення заборгованості ВАТ "ХБК" не
відреагувало, відповідач на письмову заяву відмовився надати довідку про стан
заборгованості за час простою, мотивуючи великим об' ємом затребуваної
інформації; позивачу надавалась відпустка з ініціативи адміністрації з
частковим збереженням заробітної плати; згідно копій тарифних ставок робітників
ВАТ «ХБК», наданих представником відповідача суду, тарифна ставка (в копійках)
ОСОБА_1затверджена зІНФОРМАЦІЯ_2. і яка діяла до ІНФОРМАЦІЯ_3, складала 78коп., а з ІНФОРМАЦІЯ_3 і яка діє на
сьогоднішній день, тарифна ставка складає 92коп., таким чином, донарахування
позивачу, не оплачені відповідачем, слід рахувати із розрахунку 2/3 тарифної ставки
ОСОБА_1, яка діяла на той час; з довідки, наданої відповідачем до суду, видно,
що у позивача, коли діяла тарифна ставка 0,78грн. за одну годину у 2003 році, кількість
днів простою в 2003 року
складала 0; з
ІНФОРМАЦІЯ_3. тарифна ставка ОСОБА_1збільшилася до 0,92 грн. за 1 годину,
кількість днів простою 232днів., відповідно розмір простою за період з ІНФОРМАЦІЯ_4. складає
1004грн.03коп. (232днів х 8год. х 0,92грн.)х
2/3 - 134,31грн.
(сума отримана позивачем з ІНФОРМАЦІЯ_5 року), таким чином, на підставі наведених розрахунків, за
час простою не з вини працівника за період з ІНФОРМАЦІЯ_5 розмір оплати простою
складає 1004,03грн., зазначений простій виник з вини відповідача   та
мав  місце  в
масштабах  всього  структурного
підрозділу.

Згідно ст.34
КЗпП України, простій -
це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних
умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою, або іншими
обставинами, під простоєм розуміється вимушене призупинення роботи, таким чином
відпустку з ініціативи адміністрації, як вказала представник позивача, слід
вважати простоєм. Згідно ст. 113
КЗпП - час
простою не з вини працівника оплачуєтся
з розрахунку не ниижче
двох     третин     тарифної     ставки
встановленого працівникові розряду на

момент простою. Відповідно ст.12 Закону України «Про оплату праці» - норми оплати праці за час простою, який мав місце
не з вини працівника встановлюються Кодексом законів про працю України, норми і
гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою статті 12 та Кодексом
законів про працю України  є  мінімальними
державними  гарантіями.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що підлягають
задоволенню змінені в судовому
засіданні  позовні  вимоги
позивача.

Керуючись ст.ст.5-11,
60, 174, 208, 209, 213, 214, 215, 294, 367 ЦПК України,
ст.ст.34,113 КЗпП
України, ст.12 Закону
України «Про оплату праці», суд  -

Вирішив   :

Позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
"Херсонський бавовняний комбінат" про стягнення заборгованості по
заробітній платі   за   час
простою  -
задовольнити.

Стягнути з Відритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний
комбінат" на користь ОСОБА_1 1004,03грн. (одну тисячу чотири грн. три
коп.) в рахунок погашення оплати за час простою за період з ІНФОРМАЦІЯ_5 без урахування
прибуткового податку та інших обов'язкових
платежів.

Стягнути з Відритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний
комбінат"  судовий  збір  на   користь
держави  в  сумі
51,00грн.

Стягнути з Відритого акціонерного товариства
"Херсонський бавовняний комбінат" 7,50грн. в рахунок відшкодування
витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду  цивільної   справи.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом 10
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20 днів,
після подання заяви про апеляційне оскарження,
через  суд  першої
інстанції.