Справа №2-149 / 2007 року
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

7 березня 2007 року                              Богуславський
районний суд Київської області в

складі:                            головуючого
судді Якутюка B.C.,

при секретарі
Зеленько О.Д., Давиденко
М.В., з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_3, представника
відповідача та третьої особи ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_4,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Богуславі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Богуславської загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів
та третьої особи ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
просить суд поновити його на роботі на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з
відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути на його
користь 500 грн.
моральної шкоди та 500 грн.
витрат на оплату правової допомоги адвоката, посилаючись на те, що він 13 квітня 2006 року був
прийнятий на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1
на підставі письмової заяви і був звільнений з посади наказом директора
школи ОСОБА_2 29 грудня 2006 року в
зв"язку з закінченням строку договору.Про те, що з ним був укладений
строковий договір він дізнався від відповідача, хоча сам поступав на роботу і
писав заяву про прийняття на роботу на невизначений строк і власного бажання
про укладення такого договору не виказував. На його письмову вимогу надати йому
вказаний строковий договір для ознайомлення директор школи не зреагував і
відмовив в його наданні.Він вважає, що строковий договір від 13.04.2006 року
підроблений, поскільки в договорі стоїть не його підпис і дата на договорі
поставлена також іншою особою.Крім того, він вважає, що в його письмовій заяві
дописані слова "згідно строкового договору" іншою ручкою, поскільки
він не бажав укладати вказаний договір.Він був незаконно звільнений з роботи і
тому відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу, а також відшкодувати йому моральну шкоду в сумі 500 грн., поскільки
він переніс нервовий стрес та моральні страждання в зв"язку з незаконним
звільненням з роботи.Крім того, просив суд стягнути з відповідача на його
користь витрати на оплату правової допомоги адвоката в сумі 500 грн.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримали, посилаючись на вищенаведені обставини і просили суд їх
задовольнити.

Представник
відповідача та третя особа ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позивача ОСОБА_1 він прийняв
на роботу на прохання начальника відділу освіти Богуславської РДА на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_1, поскільки ця посада ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнилась, де він працює
директором.Позивач написав письмову заяву про прийом на роботу, а потім з
позивачем він уклав строковий договір з 13.04.2006
року по 31.12.2006 року.Цей
договір був підписаний обома сторонами і був переданий секретарю, яка поставила
на ньому дату укладання, коли оформляла це відповідним наказом по школі.
Договір був укладений в 2-х
екземплярах, один з яких був переданий позивачу. ОСОБА_1 знав з самого
початку своєї роботи на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1, що він працює по строковому
договору.Договір про матеріальну відповідальність ОСОБА_1 підписав лише в
вересні 2006 року,
хоча був визначений як матеріально-відповідальна особа, поскільки не було
бланків цих договорів.Після закінчення строкового договору перед звільненням
він пропонував ОСОБА_1 переукласти строковий договір на інший термін, тобто
продовжити його, але позивач відмовився.Крім того, позивач відмовився отримати
наказ про звільнення з роботи, відмовився розписатися в книзі наказів та
отримати свою трудову книжку.Він вважає, що вимоги позивача є безпідставними,
поскільки ОСОБА_1 був звільнений з роботи в зв"язку закінченням

терміну строкового трудового договору, а тому просив суд
відмовити в задоволенні заявленого позову.

Представник
третьої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні також заперечував проти задоволення
позова ОСОБА_1 про поновлення на роботі і просив суд відмовити йому за
безпідставністю позовних вимог.

Свідок ОСОБА_5 в
судовому засіданні пояснила, що строковий трудовий договір з позивачем ОСОБА_1
укладався в кабінеті директора школи.Дату (
13.04.2006 року )
у вказаному договорі поставила вона особисто, коли писала наказ про
прийняття на роботу згідно поданої письмової заяви, яка була написана позивачем
особисто 10.04.2006 року.В
письмовій заяві про прийняття на роботу слова "згідно строкового
договору" дійсно дописані іншим чорнилом, але дописані особисто позивачем
в її кабінеті після підписання сторонами строкового трудового договору.

Свідок ОСОБА_6 в
судовому засіданні пояснила, що в квітні 2006
року її чоловік домовився з директором школи, що буде працювати на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1, але про те, що буде укладений між ними строковий трудовий договір
він не знав, поскільки якби це було, то ОСОБА_1 відмовився б від такої роботи.29.12.2006 року вона разом
з чоловіком дізналась, що вони обоє звільнені з роботи в зв"язку з
закінченням строкового договору, поскільки вона також працювала в цій школі і
як позивач також не укладала з директором школи вказаного договору.В
зв"язку з чим, вони з чоловіком звернулися до суду з позовними заявами про
поновлення їх на роботі.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за
необхідне позов задовольнити частково із слідуючих підстав.

В судовому
засіданні встановлено, що згідно наказу НОМЕР_1 по
Богуславській ЗОШ №3 І-ІІІ
ступенів ОСОБА_1 був прийнятий на роботу ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.04.2006 року по 31 грудня 2006 року згідно
строкового договору.

Із копії наказу НОМЕР_2 по Богуславській
ЗОШ №3 І-ІІІ
ступенів вбачається, що ОСОБА_1 було звільнено з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 29 грудня 2006 року в
зв"язку з закінченням терміну строкового договору згідно ст.36 п.2 КЗпП
України.

Із оригіналу
строкового договору від 13
квітня 2006 року
вбачається, що між директором школи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір
про те, що ОСОБА_1 призначається на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.04.2006 року по 31.12.2006 року.

Із оригіналу
письмової заяви від 10 квітня 2006 року видно, що
ОСОБА_1 просить директора школи призначити його на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.04.2006 року згідно
строкового договору.

Із письмової
заяви ОСОБА_1 від 27 листопада
2006 року
вбачається, що він просив директора школи видати йому його письмову заяву про
прийом на роботу та строковий договір, але йому було відмовлено.

Із ч.1 ст.43
Конституції України видно, що кожен має право на працю, що включає можливість
заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно
погоджується.

Із ч.2 ст.23
Кодексу законів про праці України вбачається, що строковий трудовий договір
укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на
невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її
виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених
законодавчими актами.

Із п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9
від 6.11.1992 року з
відповідними змінами "Про практику розгляду судами трудових спорів"
видно, що оскільки згідно з ч.2 ст.23 КЗпП трудовий договір на визначений строк
укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений строк не може
бути встановлено з урахуванням характеру роботи чи умов її виконання, або
інтересів працівника (наприклад його бажання), або в інших випадках,
передбачених законодавчими актами, укладення трудового договору на визначений
строк за відсутністю зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у
частині визначення строку.

Суд вважає, що
представник відповідача та третя особа ОСОБА_2 не
надав суду доказів того, що з позивачем потрібно було укладати лише строковий
договір, а не трудовий договір на невизначений строк.

Суд вважає, що
поскільки позивач ОСОБА_1 приймався на роботу на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 школи, яка
була вільна, зазначена у штатному розпису і передбачала повну матеріальну відповідальність
працівника, а тому не було ніяких обмежень щодо укладання з ним з боку
адміністрації школи трудового договору на невизначений строк.

Суд вважає, що
посилання представника відповідача на те, що він укладав строковий договір з
позивачем тому, що не знав цю людину і яка була направлена до школи для
працевлаштування відділом освіти Богуславської РДА, не можна прийняти до уваги,
поскільки відповідно до ст. ст. 26,
27 КЗпП, передбачено випробування при прийнятті на роботу строком не більше 3-х місяців, що
давало змогу перевірити можливості прийнятого працівника на посаду і без
укладення строкового трудового договору.

Крім того, слід
звернути увагу і на те, що позивач ОСОБА_1 не виказував власного бажання
укладати з відповідачем строковий трудовий договір, а це була ініциатива
адміністрації школи.

Із оригінала
строкового договору вбачається, що дата (13
квітня 2006 року)
вказаного договору поставлена не сторонами договору, а іншою особою, а тому
його не можна приймати до уваги.

Крім того, після
того, як позивач дізнався про те, що з ним уклали строковий трудовий договір,
то він намагався ознайомитися з його умовами, про що свідчить його письмова
заява від 27.11.2006 року,
але адміністрацією школи йому було в цьому відмовлено.

Із оригінала
письмової заяви ОСОБА_1 про прийняття на роботу від 10.04.2006 року видно, що строка "згідно
строкового договору" була дописана іншим чорнилом, що підтвердила в
судовому засіданні і свідок ОСОБА_5.

Суд вважає, що
поскільки були відсутні умови для укладання строкового договору між позивачем
та відповідачем, в тому числі відсутність бажання працівника на укладення з ним
такого строкового договору, що було доведено позивачем ОСОБА_1 в судовому
засіданні, то це є підставою для визнання недійсним строкового трудового
договору від 13.04.2006 року, а
тому позивач має бути поновлений на роботі на попередній посаді з 29 грудня 2006 року.

Суд приходить до
висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь
середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу підлягають задоволенню,
поскільки, відповідно до ст. 235
ч.2 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до
довідки про розмір заробітної плати позивача, його одноденний середній
заробіток за останні два місяці становить 21
грн.76 коп. (935 грн.61 коп. : 43 робочих дні = 21 грн.76 коп.), а тому на
час розгляду справи підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного
прогулу ( 46 робочих
днів) в сумі 1000 грн.96
коп.

Суд, вважає, що поскільки
звільнення позивача було проведено незаконно з вини відповідача, то позовні
вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь 500 грн. моральної
шкоди, слід задовольнити частково, поскільки відповідно до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,
але з урахуванням того, що Богуславська ЗОШ №3 являється бюджетною організацією, то слід зменьшити розмір
моральної шкоди і тому суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 250 грн. Із ч.1
ст.84 ЦПК України видно, що витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Поскільки вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди задоволено

частково, то з відповідача слід стягнути на користь позивача  і половину витрат на оплату

юридичної допомоги адвоката в сумі 250
грн.

На підставі
ст.ст.21, 23, 235, 237-1
Кодексу законів про працю України, ст. 1167 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6.11.1992 року з
відповідними змінами "Про практику розгляду судами трудових спорів",
керуючись ст.ст. 10, 11,
58, 59, 84, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1
на роботі на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 ступенів з 29 грудня 2006
року.

Стягнути із
Богуславської загальноосвітньої школи №3
І-ПІ степенів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного
прогулу в розмірі 1000 грн.96 коп., 250 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди і 250
грн. витрат, пов»язаних з оплатою правової допомоги адвоката, а всього в
сумі 1500 грн.96
коп. ( одна тисяча п»ятсот грн.96 коп.).

Стягнути із
Богуславської загальноосвітньої школи №3 І-ПІ ступенів судовий збір (державне
мито) на користь держави 51 грн. (п»ятдесят одна грн.).

Стягнути із Богуславської
загальноосвітньої школи №3 І-ПІ ступенів на користь Богуславського районного
суду Київської області 7 грн.50 коп. (
сім грн.50 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Допустити негайне
виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1 Богуславської загальносвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Богуславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до суду апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.