Справа № 22ц-693/07                                       Головуючий у 1-й інстанції
Категорія 5                                                        Доповідач
апеляційного суду Славгородська Н.П.
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі: головуючого - Славгородської Н.П., суддів:
Базовкіної Т.М., Мурлигіної О.Я., при секретарі Бобуйок І.Ф., за участю:

·
позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_3,

·
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за  апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Очаківського  міськрайонного суду
Миколаївської області від 16 січня 2007 року

за  позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання договору купівлі-продажу частини будинку недійсним

та за зустрічним позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про визнання договору дарування частини будинку дійсним і тлумачення змісту
цього

договору,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2006 р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу частини будинку недійсним.

Позивач зазначав, що 10 квітня 1990 р. його син ОСОБА_2 без його відома,
підробивши його підпис, оформив договір купівлі-продажу, який був посвідчений
секретарем Чорноморської сільської ради ОСОБА_4 В договорі зазначено, що
відповідач сплатив йому за ½  частину будинку АДРЕСА_1 3150 крб. Зазначений
договір він не підписував і гроші не отримував. Крім того, цей договір за
назвою є договором купівлі-продажу, а за змістом - договір дарування. Він не
продавав і не дарував сину свою частину будинку, дізнався про існування
фіктивного договору восени 2005 р.

У квітні 2006 р. ОСОБА_2 пред'явив до ОСОБА_1 зустрічний позов про визнання
договору дарування дійсним і тлумачення змісту цього договору.

ОСОБА_2
посилався на те, що 10 квітня 1990 р. між ним та його батьком ОСОБА_1 був
укладений з дотриманням вимог закону договір дарування ½
частини зазначеного будинку і в присутності останнього договір був
посвідчений секретарем сільської ради, яка допустила помилку, оформлюючи
договір дарування на бланку договору купівлі-продажу не виправила найменування
договору, а в тексті зазначила, що дарування зроблено за 3150 крб., які він
начебто сплатив дарувальнику. Тоді як ніяких грошей він не передавав йому і
умовами договору таке не передбачено. ОСОБА_1 усвідомлював, що укладає договір
дарування, і бажав цього.

До участі в справі в якості третьої особи притягнута
Чорноморська сільська рада Очаківського району Миколаївської області.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16
січня 2007 р. в задоволені
позову ОСОБА_1 відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано
дійсним договір, укладений між сторонами та посвідчений секретарем
Чорноморської сільської ради народних депутатів 10 квітня 1990 р. Розтлумачено,
що згідно з цим договором ОСОБА_1 подарував, а ОСОБА_2 прийняв у дар ½  частину житлового будинку, сарай, гараж з
мансардою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та вартість яких на момент
вчинення цього правочину складала 3150 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність рішення суду,
просить його скасувати, визнати недійсним договір дарування, в задоволенні
зустрічного позову відмовити, призначити ОСОБА_2 строк для звільнення спірного
будинку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та представника позивача, перевіривши
наведені в скарзі доводи і дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом
встановлено, що між сторонами був укладений договір дарування, який був
посвідчений 10 квітня 1990 р. секретарем виконавчого комітету Чорноморської
сільської ради Очаківського району Миколаївської області за реєстровим № 23. За
цим договором ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 ½  частину житлового
будинку, сарай, гараж з мансардою, що знаходиться в  АДРЕСА_1. Однак зміст зазначеного договору був
виготовлений на бланку договору купівлі-продажу і на його титульному листі
залишилось невиправленим найменування договору, а в тексті договору дарування
помилково зазначено про дарування за 3150 крб. (страхова оцінка ½  частини будинку), які ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1

Оскільки
між сторонами був укладений не договір купівлі-продажу, а договір дарування і
він посвідчений повноважним органом у відповідності до Закону України від 25
грудня 1974 р. „Про державний нотаріат", який діяв на час укладання
договору, то суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, обгрунтовано
відмовив в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу
недійсним з підстав ст. 48 ЦК
УРСР і задовольнив у відповідності до ст. 213 ЦК України
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про тлумачення змісту договору дарування
частини будинку.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростовують
висновки суду, а вимоги в скарзі про визнання недійсним договору дарування і
призначення ОСОБА_2 строку для звільнення спірного будинку не можуть взагалі
розглядатись судом апеляційної інстанції, оскільки такі позовні вимоги ОСОБА_1
не заявлялись і судом першої інстанції не розглядались.

Разом з
цим, суд також задовольнив зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання
договору дарування дійсним, тоді як вказаний договір був посвідчений в
установленому законом порядку і не потребує визнання його дійсним у судовому
порядку. Крім того, зазначені позовні вимоги і позовні вимоги про тлумачення
змісту цього договору є взаємовиключними.

За
такого у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині
визнання дійсним договору дарування підлягає скасуванню і ухваленню в цій
частині нового рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог.

Керуючись
статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 січня 2007 р. в частині визнання
дійсним договору дарування скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання дійсним договору дарування частини будинку відмовити.

В іншій частині
вказане рішення залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двох місяців з
дня набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду України.