Справа 2- 392 2007 р.
Рішення

Іменем
України

10 квітня 2007
року                                              Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого - судці
Троценко Т. А.

При секретарі:       Онищук О. О.

За участю
адвокатів:                              ОСОБА_12.,ОСОБА_13

Представника
відповідача:   ОСОБА_14. Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Бердянську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання угод недійсними з приведенням сторін у
первинний стан,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в судовому засіданні
підтримав і пояснив, що він мав на праві власності однокімнатнуАДРЕСА_1

З 19. 09. 2005 р. по 15. 10. 2005 року він знаходився на стаціонарному
лікуванні в урологічному відділенні
Бердянської міської лікарні, переніс дві складні операції, які
супроводжувались післяопераційними ускладненнями.

Оскільки він дуже хвилювався за стан свого здоров»я, був розстроєний тим
діа­гнозом, що йому поставили лікарі, то знаходився у
пригніченому, депресивному ста­ні, в результаті чого потребував консультації та
допомоги психіатра, йому було за­пропоновано стаціонарне лікування у
психіатричному відділенні, але він відмовився.

В такому стані він розповів сусіду по лікарняній палаті про те, що бажає
роз­ширити свою житлову площу для своєї доньки. Той
викликав по мобільному телефо­ну ОСОБА_4 і запропонував його послуги у
вирішенні квартирного питання. По­гано розуміючи все, що
відбувається, ОСОБА_1. пішов разом з ОСОБА_4до нота­ріальної контори, і там підписав доручення на ОСОБА_3,
якого ніколи не знав і не бачив. В нотаріальній
конторі його завірили, що треба оформити генеральну довіреність на ОСОБА_3, так
як це людина ОСОБА_4 Оскільки він приймав силь-нодійні психотропні ліки, був байдужий до того, що відбувається, тому,
підписавши довіреність, віддав ОСОБА_4. документи на квартиру.

Став чекати, коли ОСОБА_4 знайде йому підходящий варіант для обміну квартири, в квітні 2006 року зустрівся з ОСОБА_4і з
ОСОБА_2, якого ОСОБА_4­вик представив як нового покупця.
Після чого звернувся до нотаріуса для відміни до­віреності, і дізнався, що ще 01. 12. 2005 року його квартира продана ОСОБА_2 Грошей ні від ОСОБА_4, ні від ОСОБА_2, ні від ОСОБА_3 за продану квартиру не отримав.

2

На тій підставі, що він погано усвідомлював свої дії в момент підписання
дові­реності від 29. 11. 2005 року на ім.»я ОСОБА_3,
просить визнати цю довіреність недійсною.

Вважає, що існувала зловмисна домовленість між ОСОБА_3та ОСОБА_2, в результаті якої він залишився без квартири і без
грошей, тому просить визнати до­говір купівлі - продажу АДРЕСА_1від 01. 12. 2005 року недійсним з приведенням сторін в первинний
стан і визнати за ним пра­во власності на цю квартиру.

Доказами зловмисної домовленості вважає той факт, що ОСОБА_3 повністю усунувся від здійснення своїх функцій як представника, і
не діяв в його інтересах, не цікавився предметом продажу та його
ціною, не отримав гроші за квартиру, і не пере­дав йому, в договорі купівлі - продажу умисно зменшив вартість квартири.

ОСОБА_2, не спілкуючись з продавцем, обговорював угоду зі сторонньою особою, яка не мала повноважень на продаж квартири, -
ОСОБА_4, передав гроші йому, а не представнику за
довіреністюОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив, що в
листопаді 2006 року в редакції газети «Ринг - експрес»
він познайомився з ОСОБА_4, який пообіцяв допомогти в покупці квартири, і
запропонував оглянути АДРЕСА_1, при цьому сказав, що квартиру
треба продати швидко, оскі­льки хазяїну потрібні гроші на
лікування за кордоном, і назвав ціну - 14000 доларів США. При цьому він сам показав квартиру, і тому у нього склалося
враження, що ОСОБА_4 діє від імені продавця, але
ніякого документа той не показував.

01 грудня 2005 року в своєму автомобілі біля нотаріальної контори він розра­хувався
з ОСОБА_4, і тільки при посвідченні договору купівлі - продажу пер­ший раз
побачив ОСОБА_3 і дізнався, що той є представником ОСОБА_1, який продавав квартиру. В договорі вказали занижену ціну за
квартиру , щоб менше плати­ти грошей за оформлення. Після
цього ОСОБА_4вик йому сказав, що в квартирі до весни будуть жити люди, і
щомісяця платив йому по 500 грн. В квітні 2006 року він за до­помогою міліції виселив з квартири людей, що там
знаходились, і поставив залізні двері. Незабаром до нього звернулись
ОСОБА_4вик з ОСОБА_1 із пропозицією тимчасово розірвати договір, він погодився і навіть замовив в БТІ виписку з реєстру
прав влас­ників нерухомості, але оскільки ніхто йому гроші не повернув, то все
залишив в тому ж стані.

Заперечує наявність домовленості з ОСОБА_3, оскільки всі перего­вори вів з ОСОБА_4, якого вважав представником продавця.

Відповідач ОСОБА_3. позов також не визнав і пояснив, що він працює
таксистом, і знайомий з ОСОБА_4, оскільки той часто робив виклик його таксі. В
листопаді 2005 року ОСОБА_4, знаючи, що в нього скрутне матеріальне стано­ве, запропонував йому за 500 грн. стати представником
продавця при продажу квар­тири, при цьому пояснив, що в нього проблеми з
паспортом, тому на нього оформити довіреність неможливо. Він погодився, віддав
ОСОБА_4. свій паспорт, а 1 грудня 2005 року зустрівся з ним біля
нотаріальної контори, і бачив, що в машині ОСОБА_2 той передавав ОСОБА_4. гроші. Після цього вони з ОСОБА_2 . зайшли до нотаріуса і підписали договір купівлі - продажу
квартири, при цьому він підпису­вав договір як представник продавця. Сам
ніякими подробицями угоди не цікавився, грошей ні від кого не отримував і
нікому не передавав.

3

Третя особа - державний нотаріус Бердянської державної нотаріальної контори
Дмитренко М. Р. показала суду, що в листопаді 2005 року до неї звернулись ОСОБА_1. та ОСОБА_4, при цьому ОСОБА_1 сказав, що хоче оформити генеральну до­віреність. Вів себе адекватно, вона не помітила якихось відхилень в
поведінці, роз»яс-нила йому, що це довіреність на розпорядження майном.
Довіреність вирішили офор­мити на ім.»я ОСОБА_3, вона
зачитала текст і відповідала на питання ОСОБА_1 Після цього 01. 12. 2005 року
вона посвідчила договір купівлі - продажу ква­ртири, яка належала ОСОБА_1 його
інтереси представляв ОСОБА_3., поку­пцем був ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він працює
лікарем психіатром в Бердян­ському психоневрологічному
відділенні. В жовтні 2005 року він оглядав ОСОБА_1, який знаходився в урологічному відділенні Бердянської міської лікарні, і
після двох операцій був у важкому психічному стані, він поставив діагноз -
помірно виражений психосоматичний тривожно - депресивний розлад із зниженням
соціального функці­онування. Запропонував пройти
стаціонарне лікування, але ОСОБА_1 відмовився, тоді його поставили на облік, і призначили лікування амбулаторно, прописали
психо­тропні препарати. В липні 2006 року стан хворого
погіршився, і він пройшов стаціо­нарне лікування.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона працює замісником головного лікаря психоневрологічного диспансеру і знає, що на
ОСОБА_1 заведена карта стаціонарного хворого, тому що після операції в урологічному відділенні у
нього ви­никла стресова ситуація, невротичний
розлад, лікарем були призначені антидепресан­ти.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_1. являється її колишнім чо­ловіком, і жив один в приватизованій однокімнатній
АДРЕСА_2. В жовтні 2005 року йому зробили
дві дуже складних урологіч­них операції, після яких він впав в
стан депресії, не хотів жити, не розумів, що відбу­вається. Оскільки вона сама медик, а також з тієї причини, що за ОСОБА_1
потрібен був нагляд, вона з лікарні забрала
його до себе додому. При цьому він був пригніче­ний морально та фізично, відмовлявся від їжі. Вона знала, що ОСОБА_1хотів розширити квартиру, тому зустрічався з
ОСОБА_4виком. Про продаж квартири вона дізналась в квітні 2006 року після того,
як їй зателефонував ОСОБА_2, ОСОБА_1до цього моменту
та­кож не знав про те, що його квартира продана.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона являється головою ОСМД, і в травні 2006 року до неї звернувся ОСОБА_2 з проханням видати довідку про склад сім»ї. Вона зателефонувала ОСОБА_9 із запитанням щодо продажу кварти­ри, але та нічого не знала, після цього ОСОБА_1 сказав довідок ніяких не давати. В квартирі числиться проживаючим ОСОБА_1, вносить плату за комунальні
послуги. Влітку 2005 року ОСОБА_1віддав їй ключі від квартири,
оскільки він почав хворіти, а в листопаді 2005 року вона давала
ключі від квартири ОСОБА_4вику, так як він сказав, що це необхідно для ремонту. Ніяких довідок про склад сім»ї для продажу
квартири вона нікому не видавала.

Свідок ОСОБА_10пояснив суду, що він знаходився в машині разом з ОСОБА_2, коли біля нотаріальної контори якийсь парубок написав
розписку про те, що отримав гроші за квартиру, а ОСОБА_2 передав йому пачку грошей в сумі 14000 доларів США, і він зрозумів,
що той купив квартиру.

Свідок ОСОБА_11суду пояснила, що її чоловік
познайомився з ОСОБА_4ви­ком, і той запропонував йому купити квартиру, т. к. продавцю терміново були потрі-

4

бні гроші на лікування. Вони з чоловіком погодились, і 01. 12. 2005 року
приїхали до нотаріуса, ОСОБА_4вик дав документи,
після цього з ним розрахувались, і він написав розписку. ОСОБА_3. стояв біля машини, але гроші не рахував і не брав. Вони зрозуміли, що хазяїн квартири довіряв ОСОБА_4вику, але
довіреність оформив на ОСОБА_3. Весною 2006 року ОСОБА_4вик і ОСОБА_1просили тимчасово розірвати угоду , поки донька ОСОБА_1
знаходилась в м. Бердянську, вони погодились в обмін на гроші і зака­зали витяг в БТІ, але невдовзі дізнались, що ОСОБА_4вик
обманув ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_4 на виклик суду не явився, приводом через органи міліції доставлений
в судове засідання не був, і за даними Бердянського МВ УМВС України в
Запорізькій області в теперішній час знаходиться в розшуку.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1. в пов­ному обсязі.

Судом встановлено, що 29 листопада 2005 року ОСОБА_1ви­дав генеральну довіреність на управління своїм майном на ім.»я ОСОБА_3, яка була посвідчена нотаріусом Бердянської державної
нотарі­альної контори Дмитренко Е. С, реєстр № 3-2618.

Довіреність видана при наступних обставинах. Як вбачається з виписки з істо­рії хвороби ОСОБА_1 з 19. 09. 2005 року по 15. 10. 2005
року находився в урологіч­ному відділенні Бердянської міської лікарні. 21. 09.
2005 року йому було зроблено операцію - правостороння епідідімектомія. У
зв'язку із загоюванням 3.10. 2005 року проведено
повторну операцію - правосторонню орхектомію. 3 3. 10. 2005 року з»яви-лась замкнутість, прояви депресії, неадекватні дії, тому
двічі 04. 10 та 10. 10. 2005 ро­ку був оглянутий психіатром. Йому
був поставлено діагноз - помірно виражений пси­хосоматичне тривожно -
депресивний розлад зі зниженням соціального функціону­вання. Від
запропонованого стаціонарного лікування відмовився, тому призначені ан­тидепресанти.

Як пояснює позивач і підтверджує свідок ОСОБА_7 після виписки із лікарні ОСОБА_1 почував себе дуже пригніченим як чоловік в фізичному
сенсі, виявляв байдужість до навколишньої
обстановки, з»являлись суїцидальні думки.

В такому стані він погодився на пропозицію раніше незнайомого йому ОСОБА_4
здійснити обмін однокімнатної квартири з розширенням. 29. 11. 2005 року ра­зом з ОСОБА_4прийшов в нотаріальну контору видати
доручення на ОСОБА_4ви­ка, оскільки він сам за станом здоров»я не міг займатись
обміном, але підписав гене­ральну довіреність на незнайомого йому ОСОБА_3

Позивач просить визнати довіреність недійсною, оскільки в момент її підпи­сання не розумів значення своїх дії та міг ними керувати
внаслідок хвороби, і намірів на продаж квартири у нього не було,
тому він і не обумовлював ціну продажі.

Ст. 225 ЦК України передбачає, що право чин,
який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дії та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи.

По справі було призначено судово - медичну експертизу, і згідно до її
висновку № 78 від 01. 02. 2007 р. ОСОБА_1 хронічним психічним захворюванням не страж­дав і не страждає в теперішній час, ознак тимчасового
розладу психічної діяльності не проявляв, і в момент підписання
довіреності 29. 11. 2005 року на ім.»я ОСОБА_3 міг правильно орієнтуватись в правових наслідках своїх дій, правильно та
адекватно оцінювати навколишню обстановку,
міг розуміти значення свої дій та керувати ними.

5

Разом з тим, як підтверджується цим же висновком ОСОБА_1. перебував в хворобливому стані, з жовтня 2005 року
потребував допомоги лікаря - психіатра, приймав
сильно діючі ліки, і в подальшому стан його не покращувався, в 2006 році він знаходився на стаціонарному лікуванні в
психоневрологічному диспансері.

Суд не може не приймати до уваги цих обставин, і вважає, що цей стан
ОСОБА_1 певною мірою вплинув на його вчинки, і суд вважає що в момент
підписання довіре­ності ОСОБА_1вів себе байдуже до оточуючої
обстановки, бажав лише доручити займа­тись обміном квартири ОСОБА_4вику, а коли
той умовив його написати доручення на ОСОБА_3, погодився.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні
вимоги, додержання яких є не­обхідним для чинності правочину, і у відповідності
до ч. З цієї статті волевиявлення учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Судом встановлено, що в момент підписання доручення воля ОСОБА_1 була направлена на вирішення питання щодо обміну квартири
на двокімнатну, оскільки він бажав це зробити для дочки, і не бажав настання
наслідків у вигляді продажу кварти­ри. При таких обставинах суд вважає можливим
визнати довіреність недійсною.

Вирішуючи питання щодо визнання правочину купівлі - продажу квартири не­дійсним внаслідок зловмисної домовленості представника
однієї сторони з другою стороною суд виходив з наступного.

01. 12. 2005 року укладено договір купівлі - продажу однокімнатної АДРЕСА_1, посвідчений нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Дмитренко, реєстр № 3-2668,
сторонами по договору виступили ОСОБА_3., який
діяв в інтересах ОСОБА_1. за дові­реністю від 29.
11. 2005 року, та ОСОБА_2

У відповідності до ч. 1 ст. 240 ЦК України представник зобов'язаний
вчиняти право чин за наданими йому
повноваженнями особисто. Він може передати свої пов­новаження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено
догово­ром або законом між особою, яку
представляють, і представником, або якщо предста­вник був вимушений до цього з
метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

ОСОБА_3., неправомірно усунувшись від виконання наданих йому дові­реністю функцій в інтересах ОСОБА_1, не обговорював з
покупцем суттєвих умов договору, не отримував грошові кошти, в договорі купівлі
- продажу навмисно зани­зив ціну проданої квартири, в нотаріальній контори
підтвердив, що покупець розра­хувався з продавцем квартири.

ОСОБА_2, як покупець, умисно не обумовлював суттєві умови договору з продавцем, або його представником за дорученням, не
витребував у ОСОБА_4 доку­менту, згідно якого вбачалось би,
що той діє в інтересах ОСОБА_1, довідавшись, що ОСОБА_3. є представником ОСОБА_1. за дорученням, не передав йому кошти за
продану квартиру.

Таким чином, обидва - і ОСОБА_3., і ОСОБА_2, діяли на шкоду ОСОБА_1
нехтуючи його інтересами

Стаття 232 ч. 1 ЦК України передбачає, що право чин,
який вчинено внаслідок зловмисної домовленості
представника однієї сторони з другою стороною, визнаєть­ся судом
недійсним.

Суд вважає доведеним факт зловмисної згоди ОСОБА_3 та ОСОБА_2, ця змова була виражена у їх навмисній
бездіяльності, небажання діяти для настання по­зитивних наслідків для ОСОБА_1,
судом також встановлена шкода, завдана ОСОБА_1, а також причинний зв'язок між
зловмисною домовленістю та завданими зби-

6

тками, які виразились у втраті ОСОБА_1 єдиного належного йому житла і не
отриман­ня за нього грошей.

За таких обставин суд вважає необхідним визнати угоду купівлі - продажу ква­ртири
недійсною з приведенням сторін в первинний стан.

Керуючись ст. ст. 203, 232, 240, 216 ЦК України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1. задовольнити.

Визнати недійсною довіреність, видану ОСОБА_1на ім.»я ОСОБА_3та посвідчену нотаріусом Бердянської державної нотаріальної
контори Дмитренко М. Р., реєстр № 3-2618.

Визнати недійсним договір купівлі - продажу однокімнатної АДРЕСА_1 укладений 01. 12. 2005 року міжОСОБА_3 який діяв від імені ОСОБА_1, та ОСОБА_2, і посвідчений
державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Дмитренко М. Р., реєстр № 3-2668.

Привести сторони до первинного стану, і визнати за ОСОБА_1право власності
на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд. Заяву про апеля­ційне оскарження може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рі­шення, а апеляційну скаргу -
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеля­ційне
оскарження.