УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» лютого 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого судді Іващенко В.В. С у дді в                       Л етягі н ої О. В.

Сінані О.М. При секретарі           Іванові O.K.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП ЖЕО Київського району м.
Сімферополя про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Київського районного суду міста Сімферополя АР Крим від 13.07.2006
року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП ЖЕО Київського
району м. Сімферополя, в якому просила стягнути з відповідача на її користь у
відшкодування моральної шкоди 5000грн.

Вимоги мотивовані тим, що на протязі опалюваного сезону 2004-2005 і 2005-2006 років ЖЕО не
надавало їй належної якості послуги з опалювання квартири. Батареї були
постійно холодні, в квартирі було холодно. її батько, проживаючий разом з нею,
який був лежачим хворим та потребував постійного нагляду, скаржився на холод, а
вона не могла нічим йому допомогти. Вона неодноразово зверталася до ЖЕО зі
скаргами, вони проводили розповітрення батарей, після чого на пару днів ставало
тепло, але потім знову батареї ставали холодними. З цього приводу вона дуже
страждала, це порушувало нормальний ритм її життя.

Рішенням Київського районного суду міста Сімферополя АР
Крим від 13.07.2006 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в
якій ставиться питання про скасування рішення суду, та ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог.

Апелянт вважає, що суд при ухваленні рішення неправильно
застосував норми матеріального права, а висновки суду в частині мотивів відмови
в позові, суперечать обставинам справи та дослідженим доказам. Судом фактично
встановлено порушення прав позивачки, але посилання суду на норми Закону
України „Про захист прав споживачів", є необгрунтованим. Судом не
застосована стаття 1209 ЦК України до спірних правовідносин, відповідно до
якої, підлягає відшкодуванню як майнова, так і моральна шкода, заподіяна
неналежним наданням послуг, незалежно від вини того, хто її заподіяв та
наявності між ним та потерпілим договірних відносин. Також, судом не
застосована ст. 1167 ЦК
України.

Справа №
22-221/2007 р.

Головуючий у
першій інстанції Тихопой О.О.

Доповідач Летягіна О.В.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того,
що в даному випадку підлягають застосуванню норми Закону України „Про захист
прав споживачів". Згідно з п.5 ст.4 зазначеного Закону, споживачі мають
право на відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної
небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією (послугою). Але судом не
виявлено, що саме такою продукцією (послугою) позивачці було заподіяно моральну
шкоду.

Колегія суддів з цивільних справ погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на
необхідність застосування судом т. 1167
ЦК України при вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди. Але
колегія суддів не може прийняти зазначений довід до уваги.

Згідно з ч.І ст. 1167
ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями або бездією, відшкодовується особою, яка її
заподіяла, при наявності вини.

ОСОБА_1 не надала суду письмових доказів, які свідчать
про визнання дій робітників КП ЖЕО неправомірними, та наявність вини
відповідачів в заподіянні позивачці моральної шкоди.

Таким чином, судова колегія з цивільних справ вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 303, 304, п.1 ст.307, 308, 313, п.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Сімферополя АР
Крим від 13.07.2006 року - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Верховного суду України.

Справа №
22-221/2007 р.

Головуючий у першій інстанції Тихопой О.О.

Доповідач Летягіна О.В.