Справа №
22-ц-1226 2007р.                                                  Головуючий
Категорія: відшкодування шкоди
Доповідач: Макаров Г.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2007р.
судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого -
Макарова Г.О.

суддів               - Кокоши В.М.,
Хорошевського О.М.

при секретарі -
Уманській М.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноградського
районного суду Харківської області від 25
січня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства
будівельне управління №
9 «Полтаванафтогазбуд» (далі AT БУ №
9) про відшкодування шкоди, -

встановила:

13 січня 2006р. ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до AT
БУ № 9 про відшкодування
матеріальної шкоди 12
741 грн. 43 коп.,
посилаючись на те, що працівники бухгалтерії підприємства невірно нарахували
заробітну плату, занизили розмір зарплати в довідці, наданій в органи
пенсійного забезпечення з 2295
грн. 24 коп. до 793,92 грн., внаслідок
чого протягом більш 10 років
він отримував пенсію в значно меншому обсязі, ніж мав на це право.

Це стверджується
рішенням Красноградського районного суду від 30.09.2004р. яким встановлений
розмір заробітної плати для нарахування пенсії 2295 грн. 24
коп.

Представник
відповідача позов не визнав, вважає, що вини підприємства в спричиненні
матеріальної шкоди нема. Довідка про заробітну плату надавалася на підставі
діючого на той час законодавства.

Рішенням
Красноградського районного суду Харківської області від 25 січня 2007р. в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. було відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, про
задоволення його позовних вимог у повному обсязі, оскільки висновки суду
суперечать обставинам справи, бо факт надання довідки з меншим розміром
зарплати стверджується рішенням суду від 30.09.2004р. і він протягом 10 років отримував
пенсію в значно меншому розмірі.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Відмовляючи ОСОБА_1.
в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що він відповідно до
вимог ст.60 ЦПК не довів обставини, на які посилався, як на підставу своїх
вимог і заперечень і не надав доказів що відповідачем йому спричинена шкода 12741 грн. 43 коп.

2

Таких висновок є обгрунтованим, оскільки суд дійшов його на
підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи та наданих сторонами
доказів, яким дана правильна оцінка.

Як вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_1 з 22.10.1990р. одержує пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок
професійного захворювання, отриманого при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
та з 25.03.2003р. по інвалідності 2
групи, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсія була
нарахована згідно довідці про розмір заробітної плати 752.92 руб. наданої
підприємством, яка відповідає вимогам діючого на той час законодавства.

Відповідно до
ст.ст.54, 57 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку із втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку
одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990р.р.
у розмірі фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Порядок обчислення пенсії визначається Кабінетом Міністрів України. Обчислення
середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону «Про пенсійне
забезпечення», згідно постанови КМУ від 30.05.1997р. «Про затвердження нового
порядку обчислення пенсій по інвалідності що настала внаслідок каліцтва чи
захворювань внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно якому призначення
пенсії та її розмір ставляться у залежність від заробітку, фактично отриманого
у період роботи в зоні відчуження.

Оплата праці
працівників підприємств, яких у 1986-1990р.р. було направлено для виконання
робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проводиться відповідно до
постанови КМУ від 22.09.2004р. «Про внесення змін до п.1 Порядку обчислення
пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій
у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Посилання
позивача на рішення Красноградського районного суду від 30.09.2004р. і від
15.06.2005р., та висновки експертизи №
9209 від 31.10.2006р., як підставу спричинення шкоди, суд першої інстанції
обгрунтовано не узяв до уваги, оскільки при ухваленні вказаних рішень, та
проведенні експертизи, в основу бралося припущення, що підприємство зобов'язане
проводити оплату по підвищеним на 100%
тарифним ставкам і виплачувати премію в розмірі 60%, оскільки ці
доводи суперечать постанові ЦК
КПРС, президії ВР СРСР і ВЦРПС від 7.05.1986р. № 524-156 із змісту якої
вбачається що сплата є правом, а не обов'язком підприємства чи певних посадових
осіб і лише за наявності виняткових обставин.

Крім, того,
після прийняття розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986р. № 984 робота працівників
оплачувалася у кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем робота
без застосування підвищених тарифів згідно постанови ЦК КПРС, ПВС СРСР, РМ та
ВЦРПС від 7.05.1986р. №
524-156 і дані нормативні акти не застосувалися одночасно, так як
розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986р. №
964 вводить нові умови оплати праці, замість попередніх, встановлених
постановою ЦК КПРС, ПВС
СРСР, РМ і ВЦРПС від 7.05.1986р. №
524-156 (Постанова РМ УРСР від 08.05.1986р. № 168-5.

Як вбачається з роз'яснень Держкомпраці УРСР і Укрпродради від 8.01.87р. № 05/2-25-2; 03-51-8 підстав
для застосування показників кратності до тарифних ставок на 100% не має, як не
має підстав для встановлення 60%
премії оскільки вона встановлюється диференцовано до 60% за виконання
конкретних показників роботи керівниками підприємств за згодою з профспілковим
комітетом. Таким чином, для

з

врахування у заробітну плату 60% премії
необхідно, щоб це було передбачено в положенні про премювання підприємства - відповідача,
чого не було.

Таким чином, суд
першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку, що порушень законодавства при
обчисленні розміру заробітної плати з боку відповідача не було, і що шкоди
позивачу з цього приводу також спричинено не було.

Доводи
апеляційної скарги, в межах якої розглядається справа, були предметом судової
перевірки і не дістали об'єктивного підтвердження.

Враховуючи
викладене колегія судів вважає, що прийняте по справі рішення скасуванню не
підлягає.

Керуючись
ст.ст.303-305, 307, 308,
313-315, 317, 319, 321, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Красноградського районного суду Харківської області від 25 січня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набуває
законної сили негайно, та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набуття нею законної сили.

Головуючий                           - підпис

Судді                                        - підписи

Вірно: суддя -