РІШЕННЯ

Іменем України

справа
2-о-11/07

с.м.т.Шевченкове                                                                                             25 січня 2007 року

Шевченківський районний суд Харківської області у
складі:

головуючого - Стригуненко В.М.,

народних засідателів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

прн секретарі Гутаревій B.C., за участю:

задоника:представник за дорученням ОСОБА_3,

особи, стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с.м.т.Шевченкове цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою Шевченківської центральної районної
лікарні Харківської області про обов'язкову
госпіталізацію ОСОБА_4 до протитуберкульозного закладу, -

ВСТАНОВИВ:

Шевченківська ЦРЛ звернулася до суду зі вказаною вище заявою та висновком лікарської комісії. Вказує, що гр.ОСОБА_4 18.06.2006р.
встановлено діагноз: туберкульоз легень. 19.08.2006р.
ОСОБА_4 було видано направлення на стаціонарне лікування в обласному протитуберкульозному диспансері і проходження
центральної лікарської консультативної комісії, що він відмовився робити.
Амбулаторне лікування також не проходить. Хворий виділяє
туберкульозну паличку і становить загрозу зараження оточуючих людей туберкульозом, тому є необхідність в його
госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

В судовому засіданні представник Шевченківської ЦРЛ заяву про обов'язкову госпіталізацію ОСОБА_4 до протитуберкульозного закладу
підтримала та підтвердила викладене, як лікар-фтизіатр.

ОСОБА_4, заперечував, пояснивши, що направлення на лікування не отримував.
Визнав, що післі проходженя в Шевченківській ЦРЛ флюорографії в серпні 2006
року, йому було поставлен») діагноз:
туберкульоз легень. З того часу образ його життя абсолютно не змінився, добровільно протитуберкульозне лікування він не
проходив, в побуті не дотримується вимог
санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, особи, стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію, допитавши свідка,
дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності,
визнає вимоги такими, що піддягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно висновку лікарської комісії від 22.01.2007р., ОСОБА_4 ще
18.08.2006р. встановлено діагноз: туберкульоз
легень. Хворому 19.08.2006р. було видано направлення  до
обласного
протитуберкульозного  диспансера  для  стаціонарного

2

лікування та проходження центральної лікарської консультативної комісії,
яке він проігнорував, амбулаторно не
лікується, до туберкульозного кабінету Шевченківської ЦРЛ добровільно з дня виявлення захворювання не з'являвся, що беззаперечно
свідчить про його умисне ухилення від
лікування. ОСОБА_4 виділяє туберкульозну паличку і становить
загрозу зараження оточуючих людей туберкульозом.

Свідок ОСОБА_5. - ІНФОРМАЦІЯ_1, в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 в вересені 2006р. придбав одяг, пояснюючи необхідністю проходження протитуберкульозного лікування в м.Харкові,
однак нікуди з населеного пункту не виїхав. ОСОБА_4
неодноразово приходив до нього на прийом, він повідомляв йому про необхідність лікування, однако той спростовував наявність хвороби. В грудні 2006р. став
свідком того, як в приміщенні жилого будинку ОСОБА_4 знаходився в великій
компанії. При цьому жодного разу в населеному пункті в захисній масці його не бачив. Завідуюча Петропільським ФАПом
неодноразово скаржилась йому, що ОСОБА_4 відмовляється від
протитуберкульозного лікування.

Згідно комісійних Актів від 05.09.2006р., 04.10.2006р., 06.11.2006р.
ОСОБА_4 повідомлілося про необхідність явки
до лікаря-фтизіатра Шевченківської ЦРЛ з приводу його лікування.

Згідно ст.1 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз»
(далі-Закон) від 05.07.2001р. туберкульоз- інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу, протікає з періодичними
загостреннями, рецидивами та ремісіями, вражає переважно
найбідніші, соціально дезадаптовані групи населення (біженці, мігранти, особи, які перебувають в установах
кримінально-виконавчої системи, особи без постійного місця
проживання, алкоголіки, наркомани тощо), спричиняє
високу тимчасову та стійку втрату працездатності, вимагає тривалого комплексного лікування та реабілітації хворих. Негативні
соціально-економічні наслідки, що спричиняються
туберкульозом, дали підстави віднести цю хворобу до групи соціально
небезпечних.

Хворий на
заразну форму туберкульозу- хворий на активну форму туберкульозу, у виділеннях якого виявлено мікобактерії туберкульозу, і
такий хворий є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують.

Відповідно до
ст.13 Закону особи, хворі на туберкульоз, зобов'язані дотримуватися режиму
лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного
закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватися вимог
санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних
правил і норм у лікувально-профілактичних закладах, на роботі та в побуті, вживати інших заходів для запобігання
поширенню туберкульозу.

Таким чином, судом встановлено факт ухилення ОСОБА_4 від лікування туберкульозу у будь-якій формі, проходження необхідних
медичних оглядів та обстежень, ігнорування вимог
санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм в побуті, вживання інших заходів для запобігання поширенню туберкульозу, в порушення обов'язку покладеного на нього
нормою ст.13 Закону.

Згідно ст.12 Закону хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі
соціально дезадаптовані, із супутніми
захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають
обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі
ухилення від обов'язкової госпіталізації зазначені особи з
метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до
протитуберкульозних закладів, визначених місцевими
органами виконавчої влади.

3

На підставі
викладеного, керуючись Законом України «Про боротьбу із захворюванням на
туберкульоз», ст.ст.283-286 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1.  Заяву Шевченківської центральної районної лікарні
Харківської області про обов'язкову госпіталізацію ОСОБА_4 до
протитуберкульозного закладу - задовольнити.

2.
Госпіталізувати хворого ОСОБА_4, 1958р.н., мешканця
АДРЕСА_1 Шевченківського району Харківської області до протитуберкульозного закладу - туберкульозного відділення Харківської
обласної психіатрічної лікарні №1, терміном на 3 місяці.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області, шляхом
подачі в 10-денний строк з дня його проголошення, заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.