Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :

головуючого                          Гнатенка А.В.,

суддів:
Григор'євої Л.І.,      Гуменюка
В.І.,

Балюка М.І.,             Косенка
В.Й., -

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства (далі - ВАТ) “Павлоградвугілля” про стягнення
компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати одноразової допомоги, за
касаційною скаргою ВАТ “Павлоградвугілля” на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2006 року та
рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У березні 2006 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи його тим, що перебуваючи у трудових відносинах з державним відкритим
акціонерним товариством “Шахта “Імені М.І. Сташкова” дочірнім підприємством
державної холдингової компанії “Павлоградвугілля”, правонаступником якого
є  ВАТ “Павлоградвугілля”, у результаті
роботи в шкідливих умовах праці одержав професійне захворювання. Зазначав, що
висновком МСЕК від 16 грудня 1996 року йому встановлено 40 % втрати професійної
працездатності за професійним захворюванням.

Посилаючись на те, що призначена йому наказом ВАТ “Павлоградвугілля” від 31
січня 1997 року № 99 одноразова допомога в сумі 24 152 грн. 80 коп. своєчасно
не була виплачена, просив стягнути з відповідача 7 704 грн. 74 коп.
компенсації.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
17 листопада 2006 року позов ОСОБА_1. задоволено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від                             16 травня 2007
року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
17 листопада 2006 року змінено в частині стягнення витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, зменшивши їх розмір до 1
грн. 50 коп. У іншій частині рішення залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі                           ВАТ
“Павлоградвугілля” просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2006 року, рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 16 травня 2007 року, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Касаційна скарга ВАТ “Павлоградвугілля” підлягає задоволенню, а оскаржувані
судові рішення - скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в позові з
таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1. в результаті роботи в
шкідливих умовах на державному відкритому акціонерному товаристві “Шахта
“Імені             М.І. Сташкова” дочірньому підприємстві
державної холдингової компанії “Павлоградвугілля” одержав професійне
захворювання.

Висновком МСЕК від 16 грудня 1996 року йому встановлено
40 % втрати професійної працездатності за професійним захворюванням та наказом
ВАТ “Павлоградвугілля” від 31 січня 1997 року № 99 нарахована одноразова
допомога в сумі 24 152 грн. 80 коп.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідно до
п. 43 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472, якщо з вини власника
вчасно не виплачені суми відшкодування шкоди, то виплата проводиться без
обмеження терміну з нарахуванням компенсації в порядку               ст. 34 Закону України “Про
оплату праці”, згідно з якою компенсація працівнику втрати частини заробітної
плати в зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до
індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги в порядку,
встановленому чинним законодавством. Відповідно до Положення про порядок
компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням
термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 20 грудня 1997 року № 1427, компенсація
працівникам утрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її
виплати здійснюється у випадку затримки на один або більше календарних місяців
виплати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з                   1 січня 1998 року.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з
таких підстав.

Відповідно до п. 43 Правил відшкодування власником підприємства,
установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від                       23 червня 1993 року №
472 (у редакції від 3 жовтня 1997 року), якщо потерпілому або особам, які мають
право на відшкодування шкоди, з вини власника своєчасно не визначено або не
виплачено суми відшкодування шкоди, то ця сума виплачується без обмеження
протягом будь-якого терміну і підлягає коригуванню у зв'язку зі зростанням цін
на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону
України “Про оплату праці”.

Статтею 34 Закону України “Про оплату праці”, введеною в
дію з                     1 січня 1997
року, визначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги в порядку, встановленому
чинним законодавством.

Згідно з п. 2 Положення про порядок компенсації
працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 20 грудня 1997 року № 1427, компенсація
працівникам утрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців
виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи
з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за
цей період зріс більш як на один відсоток.

Судом установлено, що одноразова допомога була
нарахована                 ОСОБА_1. у
січні 1997 року згідно з наказом від 31 січня 1997 року № 99.

Заперечуючи проти позову, відповідач, крім іншого,
посилався на те, що оскільки одноразова допомога була нарахована позивачу до 1
січня 1998 року, то компенсація втрати частини одноразової допомоги у зв'язку з
порушенням термінів її виплати нарахуванню не підлягає.

Проте судами як першої, так і апеляційної інстанцій такі
заперечення відповідача не прийняті до уваги.

При цьому судами не враховано положення вищенаведених
норм матеріального права: пункт 43 Правил відшкодування власником підприємства,
установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від                       23 червня 1993 року №
472; ст. 34 Закону України “Про оплату праці”;                        пункт 2 Положення про
порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України  від 20 грудня 1997 року № 1427.

За таких обставин колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верхового Суду України дійшла висновку, що при вирішенні справи судом
неправильно застосовані норми матеріального права, а тому ухвалені у справі
судові рішення підлягають скасуванню на підставі ст. 341 ЦПК України з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верхового Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Павлоградвугілля”  задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
17 листопада 2006 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області
від 16 травня 2007 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
“Павлоградвугілля” про стягнення компенсації у зв'язку з порушенням строків
виплати одноразової допомоги відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді:
Л.І. Григор'єва

М.І. Балюк

В.Г. Гуменюк

В.Й.
Косенко