Справа № 2-510/07p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"  4
" квітня  2007 р.       Калузький міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі: головуючого - судді Бойка М. Я.

секретаря -
Гладенької Л.Ф. з участю : позивача ОСОБА_1.

відповідачів -
ОСОБА_2., ОСОБА_3. адвоката - ОСОБА_4.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом   ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про повернення
захопленої земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою та відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

встановив:

що
згідно договору купівлі продажу від 11.02.2003 року (а.с. 6), ОСОБА_1. купив у
Калуському споживчому товаристві Крамницю цегляну та вбиральню цегляну, які
розміщені на земельній ділянці площею 0,08 га. по АДРЕСА_1, на яку
Войнилівському споживчому товариству було видано державний акт на право
постійного користування (а.с. 7-10). На цю земельну ділянку Сівко-Войнилівською
сільською радою 15.12.2003 року було укладено з позивачем ОСОБА_1. договір на
право тимчасового користування землею (а.с. 12), а 03.01.2007 року договір
оренди землі (а.с. 13).

У
вересні 2006 року відповідачі ОСОБА_2. та ОСОБА_3. самовільно захопили 0,02 га.
зазначеної земельної ділянки та розібрали вбиральню цегляну, а цеглу
використали для своїх потреб.

У зв'язку з цим
ОСОБА_1. звернувся до суду із зазначеним позовом.

У
судовому засіданні позивач підтримав позов та підтвердив наведене. Просить
зобов'язати відповідачів ОСОБА_2та ОСОБА_3повернути йому в користування 0,02
га. земельної ділянки по АДРЕСА_1та не чинити йому перешкод в користуванні цією
земельною ділянкою., а також стягнути із відповідачів солідарно, в його користь
6860 грн. матеріальної шкоди - вартість вбиральні з врахуванням ПДВ, 460 грн.
за проведення оцінки майна, 1700 грн. моральної шкоди та 618 грн.60 коп.
судових витрат. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що через відсутність вбиральні
санепідемстанція не дозволяє йому здійснювати підприємницьку діяльність -
торгівлю в магазині, та не може використовувати земельну ділянку для
обслуговування магазину, за яку сплачує орендну плату.

Відповідачі
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. позову не визнали та пояснили, що земельна ділянка в
розмірі 0,02 га. біля магазину, яку вони відгородили, належить їм. Оскільки
вбиральня була збудована на їх земельній ділянці, то вони розібрали її, а цеглу
забрали собі. Документів, які б підтверджували право користування спірною
земельною ділянкою, не мають.

2

Суд,
вислухавши доводи сторін,
пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до
задоволення частково, виходячи із наступних підстав.

У
судовому засіданні встановлено, що на підставі зазначеного договору купівлі
продажу позивач набув право власності на магазин та вбиральню з 11.02.2003
року, а також на підставі договорів тимчасового користування від 15.12.2003
року та оренди землі від 03.01.2007 правомірно користується земельною ділянкою
розміром 0,08 га. по АДРЕСА_1.

У
судовому засіданні встановлено, що відповідачі самовільно захопили земельну
ділянку, якою користується позивач, в розмірі 0,02 га., та відгородили її і,
таким чином, чинять перешкоди позивачу в користуванні земельною ділянкою. Також
відповідачі у вересні 2006 року, знаючи достеменно про те, що власником
приміщення магазину та вбиральні є позивач, самовільно розібрали вбиральню
цегляну, а цеглу використали для власних потреб.

Наведені
обставини у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7.,
ОСОБА_8.   Це також підтверджується
відомостями, які вміщені в акті земельної комісії (а.с. 22) та   відображеннями на фотокарточках, які
долучені до справи (а.с. 61-64).

У
судовому засіданні  спростовано
твердження відповідачів про те, що спірна земельна ділянка, розміром 0,02 га
належить їм. Жодних документів щодо права користування спірною земельною
ділянкою відповідачі суду не представили. Окрім цього, з приводу спірної
земельної ділянки відповідачам неодноразово надавались відповіді
Івано-Франківським обласним головним управлінням земельних ресурсів (а.с.
30-33), згідно яких земельна ділянка площею 0,08 га. у відповідності до державного акта на право постійного
користування від 20.02.1996 року перебувала у користуванні Войнилівського СТ і
за господарством відповідачів не числилась. Ця земельна ділянка для будівництва
магазину вилучалась у ОСОБА_9, що підтверджується архівним витягом з протоколу
засідання правління колгоспу»Дністровський» (а.с. 34).

З
приводу спірної земельної ділянки відповідач ОСОБА_2. зверталася із позовом до
суду. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 24.03.2005 року у задоволенні
позову ОСОБА_2. до ОСОБА_1., ОСОБА_7про повернення земельної ділянки та
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовлено за
безпідставністю позовних вимог (а.с. 20-21). Рішення вступило в законну силу.

Відповідно
до ст.ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам
рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю,
навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною
ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Враховуючи
наведене, суд приходить до висновку, що позов в цій частині слід задоволити і,
зобов'язати відповідачів ОСОБА_2та ОСОБА_3повернути позивачу в користування
0,02 га. земельної ділянки по АДРЕСА_1та не чинити йому перешкод в користуванні
цією земельною ділянкою.

Відповідно
до ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку і в порядку,
встановлених законом.

У
судовому засіданні встановлено, що відповідачі, спільно, протиправно і
самовільно розібрали вбиральню, чим позбавили позивача права власності на це
майно. Згідно висновку спеціаліста від 15.03.2004 року, вартість вбиральні без
ПДВ становить 5 617 грн. 67 коп., а сума ПДВ (податку на додану вартість)
становить 1173,33 грн.

3

Відповідно
до ст. 1167 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Враховуючи
наведене, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути солідарно
в користь позивача 5 617 грн. 67 коп. вартості вбиральні ( прямої дійсної
шкоди) без врахування суми ПДВ, та 460 грн. за оцінку майна (а.с. 53), а всього
6077 грн. 67 коп. матеріальної шкоди. В решті позову слід відмовити.

У судовому
засіданні позивачем доведено, що через відсутність вбиральні, яку протиправно
розібрали відповідачі і позбавили його права власності на неї, санепідемстанція
не дозволяє йому здійснювати підприємницьку діяльність - торгівлю в магазині,
та не може використовувати земельну ділянку, яку самовільно захопили
відповідачі, для обслуговування магазину, за яку сплачує орендну плату, від
чого морально страждає.

Відповідно
до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини...

Враховуючи
наведене й те, що моральна шкода позивачу була заподіяна протиправними
спільними діями відповідачів, суд приходить до висновку, що вона підлягає до
відшкодування також солідарно.

Щодо
суми відшкодування моральної шкоди, то суд враховує вік відповідачів, їх
матеріальний стан, характер і ступінь її заподіяння та наслідки і, приходить до
висновку, що з відповідачів в користь позивача слід солідарно стягнути 1000
грн. моральної шкоди, яких, на думку суду, є достатньо для її відшкодування при
наведених обставинах. В решті позову в цій частині слід відмовити.

З
відповідачів в користь позивача слід також стягнути 618 грн.60 коп. судових
витрат ( а.с.1, 5, 39).

На
підставі наведеного та ст.ст.124,152, 158 ЗК України, ст.ст. 321,1166,1167,1193
ЦК України,
керуючись ст.209,213-215 ЦПК України, суд, -

рішив:

Позов
задоволити частково. Зобов'язати ОСОБА_2та ОСОБА_3повернути ОСОБА_1 в
користування 0,02 га. земельної ділянки по АДРЕСА_1та не чинити йому перешкод в
користуванні цією земельною ділянкою.

Стягнути
із ОСОБА_2 та ОСОБА_3, солідарно, в користь ОСОБА_16077 грн. 67 коп.
матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди та 618 грн.60 коп. судових витрат.

В решті позову
відмовити.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
двадцятиденний строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього
строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення подається через Калуський міськрайонний суд протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.