overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Харцизького міського суду Донецької області від 22 лютого 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від             18 квітня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ “Силур” про
відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідач порушив його
права, належним чином не розглядав його заяви, не повернув у повному обсязі
матеріали рацпропозиції, не повідомив адресу органу, до якого він має право
оскаржити рішення по рацпропозиції, чим заподіяв моральну шкоду.

Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від
22 лютого 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 18 квітня             2007
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із
змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що
відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив із того, що відповіді на заяви
позивача були надані відповідачем своєчасно та належним чином, підстави для
відшкодування моральної шкоди відсутні.

Згідно
із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати
або  вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині без наведення
конкретних порушень судом норм процесуального права, які були допущені при
встановленні зазначених в рішенні фактів, також не можуть бути визнані такими,
що викликають необхідність перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом           ОСОБА_1 до ВАТ “Силур” про
відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Харцизького міського суду Донецької області від 22 лютого 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 18 квітня            2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін
Справа № 2-510/07 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 лютого 2007
року

Першотравневий
районний суд м. Чернівці в складі: головуючого - судді Попова Г.Г. при
секретарі Котелевській Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Чернівці справу за позовом ОСОБА_1, проживає АДРЕСА_1 до ОСОБА_2,
проживає АДРЕСА_1, про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 30
вересня 1989 року виконкомом Шубранецької сільської ради Заставнівського району
Чернівецької області, актовий запис НОМЕР_1. Від даного шлюбу у них є одна
неповнолітня дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вважає, що
спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони перестали розуміти один
одного, в зв'язку з чим між ними постійно виникали різного роду конфлікти, що
призвело до того, що між ними втрачено взаємоповагу та довіру, без чого сімейне
життя неможливе.

Шлюбні стосунки
припинені з 2006 року. У
них немає спільного сімейного бюджету, спільного господарства не ведуть. Вважає,
що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про утримання та
про розподіл майна немає.

В судовому
засіданні позивачка позов підтримала та підтвердила обставини викладені в
позовній заяві, на примирення не згідна, просить шлюб розірвати.

Відповідач в
судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений
через засоби масової інформації про день та час слухання справи причини своєї
неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутності в суд не
надавав.

У зв'язку з
повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності
до вимог ст. 169 ЦПК
України справа підлягає розгляду в його відсутності. По справі є достатньо
матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 УПК України.

Від даного шлюбу
у них є один неповнолітній син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню
так як сім'я розпалась і поновленню не підлягає.

Факт розпаду
сім'ї по справі доведено матеріалами справи, та поясненнями позивача.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст. 22,
23, 110-112 СК України, ст.ст. 209,212,213,215,225,226
ЦПК,-

ВИРІШИВ:

Винести по
справі заочне рішення.

Позов
задовольнити повністю.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30
вересня 1989 року
виконкомом Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької
області, актовий запис НОМЕР_1.

Витрати пов'язані
з отриманням в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання шлюбу, покласти на
ОСОБА_1 в розмірі 17 грн. 00 коп. в дохід
держави.

ОСОБА_2 від
сплати цих витрат звільнити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом 10 днів, з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької
області через Першотравневий районний суд м. Чернівці на протязі двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про
перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Справа №2-159/07
02 березня 2007 року Сокирянський
районний суд Чернівецької області в складі: головуючого -
судді          СИВАКАВ.І.
при секретарі         ТКАЧ Н.П.
розглянувши у попередньому судовому засіданні в
м.Сокиряни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дітей,-
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання ді­тей. Посилається на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі,
від якого мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від
надання їй матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку з чим вона
бажає, щоб з нього в примусовому порядку стягувалися аліменти. По інших виконав­чих
документах іншого роду утримання з нього не проводяться. Відповщач не працює.
Просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в
розмірі 1/3 частини його заробітків щомісячно, але не менше встановленого
мінімуму і до їх повноліття.
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить їх
задовольнити, а відпові­дач визнав позовні вимоги в повному об'ємі.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.
Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно
ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а згідно ст.61 ч.І ЦПК України
об­ставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.
Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому
позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача витрати по справі.
підставі ст.ст. 180,181,182,183,191СК України та керуючись ст.ст.
11,61,130,174, 208,209,212-215,367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, не працюючого, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2 на утримання дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмі­рі 1/3 частини всіх
видів його заробітків /доходів/, щомісячно, починаючи з 13.02.2007 року і до
дося­гнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на кожну дитину відповідного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 51 грн. та
витрати по інформаційно-технічному за­безпеченню розгляду цивільної справи в
Рішення в частині стягнення
аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палатиму
цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський
районний суд шляхом  подачі в 10-аденний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданні
гасля цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-1069/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15 березня
2007 року Ленінський районний суд м. Севастополі у складі: головуючого
судді - Дудкіної Т.М. при секретарі - Дусь Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, просить стягувати з
відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у сумі 200
грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідає є батьком
дитини, матеріальну допомогу надає добровільно, однак вона бажає
оформити стягнення аліментів рішенням суду.

Відповідач позов визнав, не заперечував у постановленні рішення про
стягнення аліментів у сумі 200 грн..

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд
знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 20
січня 2004 р. був розірваний. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З свідоцтва про народження ОСОБА_3 вбачається, що його батьком записаний
відповідач, про що зроблений відповідний актовий запис.

Як видно з пояснень позивачки не оспорюється відповідачем, дитина проживає
з матір'ю та перебуває на її утриманні.

В силу ст. 180
СК України, батьки зобов'язані
утримувати дитину    до досягнення
нею повноліття.

Беручи до уваги пояснення відповідача стосовно того, що він офіційного
заробітку не має, в даний час не працює, суд, в силу ст. 184 СК України, вважає
можливим стягувати аліменти у твердій грошовій сумі.

Визначаючи суму аліментів, суд враховує ту обставину, що відповідач інших
аліментних платежів не має, згоду відповідача виплачувати аліменти у сумі 200
грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття
і приходить до висновку стягнути з відповідача аліменти щомісячно у сумі 200
грн.

На підставі
ст.ст. 180,182,184 СК України, керуючись ст.ст. 10,11,60, 209,212, 215 ЦПК Украины суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Севастополя на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 200 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29 ноября 2006 року і до повноліття дитини.

Стягнення аліментів допустити до
негайного виконання в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у
сумі 51 грн. в дохід держави та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у сумі 30 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд м. Севастополя шляхом подачі
в Ленінський суд заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з дня проголошення рішення і
апеляційної скарги протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження.
Справа  №  2-890/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 березня 2007
року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого:                                                                                                                          Рябової  О.Д.,

при     секретареві:                                                                                                            Дроздовій     Т.І.,

розглянувши     заочно
у    відкритому    судовому                                 засіданні     у
м.     Херсоні

цивільну    справу
за    позовом   ОСОБА_1
до    ОСОБА_2  про
розірвання  шлюбу,

встановив:

До суду
звернувся позивач з вказаним позовом, вказавши, що з відповідачкою по справі
він перебуває у шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1. Від
шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачкою не
склалось, у зв'язку з тим, що виникли непорозуміння, різні погляди на життя,
відсутні спільні інтереси, внаслідок чого вони втратили один до одного почуття
любові та взаємоповаги, що призвело до розпаду сім'ї. Намагання зберегти сім'ю
результату  не  дали.
Просить  суд  розірвати
шлюб  з  відповідачкою.

На стадії
заочного розгляду справи позивач повністю підтримав вимоги вказані у позовній
заяві, додатково пояснивши, що спільно з відповідачкою не проживає, сумісне
господарство не веде, зберегти сім'ю не вбачається можливим, на примирення не
згоден, майна, що підлягає розділу немає, просить суд розірвати шлюб з
відповідачкою зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1
Дніпровським відділом РАГСу м. Херсона, актовий
запис  НОМЕР_1.

Відповідачка у
судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день
та час слухання справи повідомлена належним
чином.

Заслухавши
позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений  позов
підлягає  задоволенню.

Судом
встановлено, що шлюб сторонами було укладено ІНФОРМАЦІЯ_1 Дніпровським відділом РАГСу м.
Херсона, актовий запис НОМЕР_1.
Між сторонами втрачені почуття любові та взаємоповаги, що привело до
фактичного розпаду сім'ї. Майновий спір між сторонами відсутній. На думку суду
подальше збереження сім'ї неможливе, тому шлюб повинен бути розірваний.   Судові
витрати  слід  покласти
на  позивача.

Керуючись  ст.
ст.   10,60,212,213,215,224,226     ЦПК
України,   суд,   -

вирішив:

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 який зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_1
Дніпровським відділом РАГСу  м.   Херсона,
актовий  запис  НОМЕР_1.

Стягнути з
ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави при оформленні розірвання шлюбу в органах
РАГСу у розмірі 17 грн., ОСОБА_2
від  сплати  судового
збору  звільнити.

На протязі п'яти
діб направити копію заочного рішення відповідачу по  справі.

На заочне
рішення може бути подана заява про перегляд протягом 10 днів у
Дніпровський районний суд м. Херсона з дня отримання його копії.
№ 2-161/07
05 березня 2007 року Сокирянський
районний суд Чернівецької області в складі: головуючого -
судді       СИВАКА В. І. при секретарі       ТКАЧ Н.П. розглянувши у попередньому
судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни цивільну справу за позовомОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу.
Посилається на те, що з відповідачкою він перебуває в
шлюбі з 29.03.1995 року, зареєстрованому Романковецькою сільською радою
Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису НОМЕР_1. Шлюб для
обох перший. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з відповідачкою
та перебувають на її утриманні. Сімейні відносини вони припинили в березні 2005
року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідачка порушила подружню
вірність, у них різні погляди на сімейне життя. Крім того, він прожи­ває з
іншою жінкою, з якою має намір одружитися. Спірного майна не мають, миритись не
Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, витрати, пов'язані з
реєстрацією розірвання шлюбу у відділі РАЦС, покласти на нього і розглядати
справу без його присутності.
В судовому
засіданні відповідачка повністю визнала позовні вимоги.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при
проведенні попе­реднього судового засідання, розглянувши справу без присутності
Відповідно до ч,4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у
разі визнання відповідачкою позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову, а згідно ст.61 ч.1 ЦПК України обста­вини,
визнані сторонами, не підлягають доказуванню.
Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому
позовні вимоги ОСОБА_1. слід задовольнити.
пов'язані з розірванням шлюбу, слід покласти на позивача.
На підставі ст. 110,112 СК України та керуючись ст.ст. 11, 61, 130, 174,
208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
вимогиОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 29 березня 1995 року
Романковецькою сільською радою Сокирянського ра­йону Чернівецької області по
актовому запису НОМЕР_1-розірвати.
Стягнути з ОСОБА_1. за реєстрацію розірвання шлюбу у
відділі РАЦС державне мито в сумі 17 гривень, а ОСОБА_2. від сплати мита
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копі/до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.
№ 2-160/07
05 березня 2007 року Сокирянський
районний суд Чернівецької області в складі: головуючого -
судді       СИВАКА В.І. при секретарі       ТКАЧ Н.П. розглянувши у попередньому
судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлю­бу,-
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
Посилається на те, що з відповідачем вона перебуває в
шлюбі з 24.07.1999 року, зареєстрованому Новодністровською міською радою
Чернівецької області по актовому запису НОМЕР_1. Шлюб для обох пер­ший. Від
спільного подружнього мають неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які в даний час проживають з нею і перебувають на її
утриманні. Сі­мейні відносини вони припинили в травні 2006 року. Причиною
розпаду сім'ї стало те, що вони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди
на сімейне життя, відповідач не брав участі у вихованні дітей. Спіль­ного майна
не мають. Миритися не бажає.
Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, витрати, пов'язані з
реєстрацією розірвання шлюбу у відділі РАЦС, покласти на відповідача.
В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги а
відповідач в повному об'ємі їх визнав.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо ухвалити при проведенні попе­реднього судового засідання.
Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову, а згідно ст.61 ч.1 ЦПК України обста­вини,
визнані сторонами, не підлягають доказуванню.
Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує пра­ва, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому
позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.
пов'язані з розірванням шлюбу, слід покласти на відповідача.
На підставі ст. 110,112 СК України та керуючись ст.ст. 11, 61, 130, 174,
208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 липня 1999 року
Новодністровською міською радою Чернівецької об­ласті по актовому запису НОМЕР_1
- р о з і р в а т и.
за реєстрацію розірвання шлюбу у відділі РАЦС державне мито в сумі 17
гривень, а ОСОБА_1 від сплати мита звільнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4%. 295 ЦПК
України.
Справа № 2-145/2007р.
Рішення

Іменем   України

22 лютого 2007 року
Новобузький       районний   суд
Миколаївської області

в складі: головуючого судді                                                                                      Бібік М.В.

секретаря                                                                                         Слюсаренко А.І.

з участю позивачки                                                                                                ОСОБА_1.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні у приміщенні суду м. Новий Буг цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

Встановив:

Сторони уклали шлюб у 2001 році і мають від шлюбу неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу де
вказала, що з квітня місяця 2006 року між нею та відповідачем не підтримуються
шлюбні та сімейні стосунки з причини
взаємних непорозумінь, вважає примирення та дальше спільне сімейне життя неможливими, просила ухвалити судове рішення про
розірвання шлюбу.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. підтримала заявлені вимоги і
просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2., що видно з адресованої суду його письмової заяви,
позов визнав, просив вирішити справу за його відсутності.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вислухав пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходе до
такого висновку.

Пояснення сторін вказує на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин
подружжя в квітні місяці 2006 року остаточно припинили спільне проживання та
сімейні стосунки, жоден з них не вживав заходів щодо примирення та збереження
сім'ї, тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу і визнання відповідачем
позову базуються на неможливості дальшого спільного життя і збереження сім'ї.

За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності
стійкого волевиявлення подружжя,
спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б
інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення
позову про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10,11,130,174,209,213-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1,
зареєстрований 10 листопада 2001 року Березнегуватською сільською

2

Радою
Новобузького району Миколаївської області, Україна, про
що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за НОМЕР_1, - розірвати.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути мито на користь
держави з ОСОБА_2. розмірі 15 грн.,
ОСОБА_1. від сплати мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному / порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд
шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.