Справа №2-1695/2006 року №2-80/2007 року
РІШЕННЯ

Іменем        України

15 березня 2007
року.   Крюківський районний суд
М.Кременчука Полтавської області в складі:
судді КобзіяБ.І.,

при
секретарі Сердюк Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Кременчуці цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної
особи ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуанні земельною ділянкою,
зобов»язання не чинити перешкод у користуванні та відшкодування моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1  звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій
просив постановити рішення, яким зобов»язати відповідача не чинити йому
перешкод у користуванні виділеною йому земельною ділянкою в будинковолодінні
АДРЕСА_1, прибрати самовільно перенесену огорожу до меж, що зазначені у
технічному паспорті та стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 2000 грн.

В
судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав посилаючись на доводи, що
викладені ним в позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що у нього із сусідом ОСОБА_1 склалися
неприязливі відносини і той безпідставно звернувся до суду, так як він
встановив огорожу із сітки-рабиці на тому місці, де вона і повинна знаходитися
від повідно до меж їх земельних ділянок. Просив у задовільненні позову відмовити.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приймає до уваги
слідуюче.

Позивачу
ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від
03.07.1990 року належить ¼  частина будинку з господарчими спорудами по
вул.Рози Люксембург в М.Кременчуці, яка розташована на земельній ділянці
державного фонду площею 618 кв.м.

Відповідачу
ОСОБА_2 належить інша ½  частина будинку з господарчими спорудами, яка
значиться за адресою вул.Рози Люксембург
в М.Кременчуці і розташована на земельній ділянці державного фонду
площею331,89 кв.м.

В червні
2006 року відповідач самовільно переніс огорожу між їхніми земельними ділянками
в бік ділянки позивача.

Вважаючи,
що ОСОБА_2 порушив встановлену межу земельної ділянки, позивач неодноразово
звертався до нього з вимогами перенести огорожу на відповідне місце, на що
отримував відмову.

Згідно висновку
судової будівельно-технічної експертизи № М-55-06 від 19.12.2006 року на час
проведення вказаної експертизи межа між земельними ділянками ІНФОРМАЦІЯ_1 не
відповідає квартальному плану. Огорожа, що встановлена між земельними ділянками
відповідачем ОСОБА_2 зміщена в бік земельної ділянки НОМЕР_1, яка знаходиться в
користуванні позивача ОСОБА_1,
на 0,53 м.

Таким чином ,
достовірно встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 самовільно було зміщено огорожу
між земельними ділянками в бік ділянки ОСОБА_1
на 0,53 м., а тому вимога позивача про перенесення огорожі на дійсну межу
між ділянками згідно даних технічного паспорту є обгрунтованою і підлягаючою
задовільненню.

Що
стосується вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, то суд
визнає ці вимогами не обгрунтованими і не підлягаючими задовільненню, оскільки
в їх обгрунтування позивач не надав суду ніяких доказів і вони базуються лише на
його ствердженнях.

Керуючись
ст.ст. 10,60,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, ст.373,377,391 ЦК України, ст.48
Закону України «Про власність», суд -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуанні земельною ділянкою, зобов »язання не
чинити перешкод у користуванні та відшкодування моральної шкоди задовільнити
частково.

Зобов»язати
ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у
користуванні виділеною йому земельною ділянкою в будинковолодінні АДРЕСА_1 та
прибрати самовільно перенесену огорожу до меж, що зазначені у технічному
паспорті, змістивши її по всій довжині на 0,53 м. в бік земельної ділянки
НОМЕР_1.

В
задовільненні вимог ОСОБА_1 про
стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачене державне мито в сумі 8 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в сумі 7 грн. 50 коп.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтаської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.