Справа № 1114                                                     Суддя
1-ї ін. Довбнсв С.С.
Категорія -££>                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі -

Головуючої - Шабанової В.О.

Суддів -Резникової Л.В., Стратіло В.І.

При секретарі - Кошмак Т.С.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

На рішення
Куйбищевського районного суду м. Донецька від 21 листопада 2006 року

За
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Куйбишевського районного суду м. Донецька від 21 листопада 2006 року вказаний
вище позов задоволений частково.

З відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача

ОСОБА_1 стягнуто
5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

На дане рішення
ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він

просить
скасувати вказане рішення, і„ухвалити нове про відшкодування моральної шкоди в

розмірі 30000
грн.

Апелянт
вважає, що суд не врахував всіх обставин по справі і визначив замалий розмір
моральної шкоди.

Заслухавши
позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, перевіривши
матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково - з рішення суду підлягає виключенню, як зайвий, висновок
суду, щодо матеріального становища відповідача, в іншій частині рішення суду
підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Розглядаючи
справу по суті суд першої інстанції встановив, що позивач та відповідач є
ровесниками та знайомі між собою.

29.08.2005
р. приблизно о 21 годині 45 хвилин відповідач, керуючи на підставі довіреності,
мотоциклом „Мінськ-31212" в» їхав в яму.

В   результаті
ДТП   пасажир  мотоциклу
ОСОБА_1   отримав   тілесні пошкодження середньої важкості:
закритий оскольчатий перелом лівого стегна, закриту черепно-мозкову травму,
струс головного мозку, рану лівого плеча. Потерпілому зроблена операція лівого
стегна і в подальшому має бути зроблена ще одна операція.

Порушена відносно відповідача ОСОБА_2 кримінальна справа
за

ознаками ч.1 ст.286 КК України була закрита у зв'язку з
примиренням сторін та

відшкодуванням потерпілимтпкодй

4

Відповідач
ОСОБА_2, проживає з дідом, бабусею , які є пенсіонерами та мають похилий вік, а
також з матір'ю, яка є інвалідом дитинства і отримує пенсію. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 працює ІНФОРМАЦІЯ_2 у ВАТ „Квазар" і отримує заробітну плату
в розмірі 300 грн.

Відповідачем
приймались заходи до відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної позивачу.

На
відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_1 в добровільному прядку відповідачем
ОСОБА_2 сплачено 5000 грн.

Проти цього
факту ОСОБА_1 не заперечував.

Вказані
обставини підтверджуються поясненнями сторін та документами, які містяться в
матеріалах справи: медичними документами відносно характеру пошкоджень ОСОБА_1,
постановою суду від 16.06.2006 року про закриття провадження по кримінальній
справі відносно ОСОБА_2, відповідними довідками про доходи та сімейний стан
відповідача (а.с.5-13, 20-23).

Відповідно до
ст. 1166,1167 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом

фізичної особи
внаслідок дії джерелом підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню незалежно
від вини фізичної особи, яка її завдала.

Проаналізувавши
та оцінивши обставини по справі суд першої інстанції дійшов висновку про
можливість відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 в розмірі 5000 грн.

Апеляційний суд
вважає за можливе погодитись з даним висновком суду.

Між тим,
суд апеляційної інстанції вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини
рішення суду, як зайве, посилання щодо матеріального становища відповідача,
відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК
України .

Керуючись ст.ст.
307,309, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У ХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу задовольнити частково.

Виключити з
мотивувальної частини рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 21
листопада 2006 року висновок суду відносно матеріального становища відповідача.

Вінщій частині рішення суду
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржене до Верховного Суду України
безпосередньо, протягом двох місяців, з моменту проголошення даної ухвали.