Справа  №22ц-119,2007р.                                                    Головуючий  в
Категорія:   2   Доповідач  -  Воронцова  Л.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ

2007 року лютого
місяця "15" дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської  області  в
складі:

Головуючого  -  Прокопчук
Л.П. Суддів:   Вадзінського
П.О.,   Воронцової  Л.П. при
секретарі  -  Лаговському
В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Скадовського
районного суду Херсонської  області  від
13  листопада  2006  року
у  справі

за  позовом

ОСОБА_1

до

сільськогосподарського  виробничого
кооперативу  «Лідія»

Скадовського  району про
стягнення  заборгованості  по
майновому  паю,

встановила:

В липні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з вище зазначеним позовом в обґрунтування якого
посилався на те, що 08.04.2005 року
він отримав свідоцтво на право власності на майновий пай члена КСП «Лідія» із
цього часу неодноразово звертався в комісію по реформуванню КСП «Лідія» з
приводу виділення в натурі майнового паю, однак відповіді або не отримував, або
отримував формальні відписки, крім того він просив вирішити питання оплати за
користування його майновим паєм СВК «Лідія» у період з 2000 по 2006рр., однак відповіді від комісії не
отримав. Вважає, що на день звернення з позовом до суду йому у структурі
пайового фонду підприємства  належить:

16,3%     або
на     суму     4
883грн.      сільгосптехніки     та інвентаря;

·
4,6%   або  на
суму  1   377грн.
на  автотранспорт;

·
3,6%   або  на
суму  207грн.   -
незавершеного  будівництва;

·
1,4%  або  на
суму  80грн.   запасів,

тому його право на майновий пай ніяк не пов'язано з
правом ОСОБА_2   на
майновий  пай.

Оскільки
комісією з реформування незаконно внесено ряд об'єктів до резервного фонду та
до переліку майна, що не підлягає паюванню, його частка в цьому майні складає 1
641грн. Позивач просив стягнути з відповідача його майновий пай   в
сумі   8   188грн.,    стягнути
за   користування   його
майновим

2

паєм 518грн. ОСОБА_1 доповнив свій позов поясненнями
/а.с.36-37/, де зазначив, що йому, згідно свідоцтва про право власності на
майновий пай належить 0,05130%
майнового паю КСП, що становить 5 745грн. Згідно договорів від 24.01.2006 року ОСОБА_2 передав йому
частину майнового паю на автотранспорт, сільгосптехніку та інвентар на суму 1
113грн. та 3 94 7грн. Він передав ОСОБА_2
майновий пай на будівлі  і  споруди,
що  становить   4
258грн.

Таким чином,
йому в структурі пайового фонду КСП належить 6 547грн. або 0,05846%, а у структурі пайового фонду КСП
йому належить 16,3% сільгосптехніки
та інвентаря в сумі 4 883грн,; 4,6%
автотранспорту, що дорівнює 1 377грн.; незавершеного будівництва на 3,6%, що складає 206грн.; запаси на  1,4%,
що  дорівнює  81грн.

Крім того, він
претендує на частину майнового паю незаконно внесеного до резервного фонду, в
якому його частина складає 1 606грн., та на частину майнового паю внесеного
незаконно до неподільного фонду підприємства, де його доля складає  2 63грн.

Вартість
майнового паю, що належить йому, але знаходиться в СВК «Лідія» і на який він
претендує складає 8 316грн., за його використання СВК повинно сплатити йому
581грн.

Рішенням
Скадовського районного суду від 13 листопада 2006 року ОСОБА_1 у задоволенні
позову до СВК «Лідія» Скадовського району про стягнення заборгованості по
майновому паю відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в
сумі 87грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі   30грн.

Не погоджуючись
з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій
просив його скасувати, справу передати на новий розгляд у зв'язку з порушенням
норм матеріального та процесуального права при його  винесенні.

Письмові
заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

В судовому
засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник наполягають на
задоволенні апеляційної   скарги,   з
підстав  зазначених  у  ній.

Представник СВК
«Лідія» позов не визнав, просив відмовити позивачеві у його задоволенні, щоб не
створити негативну практику для інших власників майнових паїв. Зазначив, що
після оформлення ОСОБА_2 прав власності у БТІ на виділене йому майно, буде
вирішено питання виділення майна ОСОБА_1 оскільки майновий пай ОСОБА_1 t СВК «Лідія» не використовувало, а лише зберігає його та несе
витрати з цього приводу, вважав безпідставними вимоги позивача  про
відшкодування  витрат  за
користування  його  паєм.

Заслухавши        доповідача,        пояснення        осіб, що

з'явилися,    перевіривши   законність
та   обґрунтованість   рішення

3

суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає її підлягаючою
частковому задоволенню  з  наступних
підстав.

Відмовляючи
позивачеві у задоволенні в повному об'ємі позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач отримав від комісії документи для оформлення права
власності на майновий пай в БТІ, що свідчить про виконання СВК «Лідія» Указу
Президента України №774 від 27.08.2002
року «Про додаткові заходи щодо підвищення рівня захисту майнових прав     сільського
населення».

Однак, на думку
колегії суддів, такий висновок протирічить обставинам справи, його зроблено
внаслідок неповного з'ясування обставин справи, що мають значення для
правильного її вирішення та воно протирічить нормам матеріального права, що
відповідно до ст.309 ЦПК України, є
підставою  для  його
скасування  у  частині
висновків.

Як вбачається з
матеріалів справи і це встановлено судом, ОСОБА_1 є власником майнового паю
члена КСП та має право на пайовий фонд майна СГВК «Лідія» Скадовського району,
в  розмірі   0,05130%,   що
становить   5   745грн.
/а.с.5/.

Структура
майнового паю, затверджена загальними зборами співвласників колишнього КСП
«Лідія», протокол НОМЕР_1 від 07.03.2003
року і є такою: автотранспорт - 4,6%, сільгосптехніка та обладнання - 16,3%, будівлі та споруди -74,1%,
незавершене будівництво - 3,6%,
запаси - 1,4%  /а.с.31-35/.

24.01.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договори про передачу
права власності один одному частини майнового паю колишнього члена КСП «Лідія»,
згідно з якими: ОСОБА_2 передає право власності ОСОБА_1 на частини належного
йому паю у вигляді автотранспорту, сільгосптехніки та обладнання, що відповідно
складає 1 113грн. та 3 947грн., що знаходиться у пайовому фонді КСП «Лідія» /а.с.18/. ОСОБА_1 передає ОСОБА_2 частину
майнового паю у вигляді будівель та споруд, що складає 74,1% у структурі пайового фонду
і  рівна  4
258грн.   /а.с.21/.

Внаслідок передачі частини паю один одному, та

прийняття частини паю, ОСОБА_1 належить майновий пай у

структурі             якого:                                 автотранспорт,                   сільгосптехніка та

обладнання,
незавершене     будівництво     та
запаси,      на     суму 6
647грн.      (5  745грн.
-    4   258грн.
передано    ОСОБА_2,    прийнято
від  ОСОБА_2   на
5   160грн.).

Як вбачається з
витягів з протоколів засідання робочої групи комісії по реорганізації КСП
«Лідія» від 20.03.2006 року, при
розгляді заяв ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про виділення
майнового паю в натурі відповідно до належних їм свідоцтв, вирішено виділити
кошару №3, вартістю 12 851грн. та чабанський будинок, вартістю 5 622грн.
видавши документи на оформлення права власності -ОСОБА_2.    Тобто,    фактично
вирішено   питання   виділення
в

4

натурі майнового паю лише ОСОБА_2 на загальну суму
18 473грн., при загальній вартості належного йому майнового паю  в
сумі   24   213грн.

При цьому
комісія з реорганізації КСП «Лідія» залишила заяву ОСОБА_1 про виділення йому в
натурі ' майнового паю без задоволення, що суперечить п.1 Указу Президента
України «Про додаткові заходи щодо підвищення рівня захисту майнових прав
сільського населення», про необхідність підвищення рівня захисту майнових прав
сільського населення та стимулювання ефективного використання майна, яке
належало КСП, шляхом забезпечення безперешкодної реалізації права на відчуження
майнових паїв, їх власниками та розширення практики продажу цих паїв на
конкурентних засадах, п.2 п.п.1 абз.5,6 Указу Президента України «Про
заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування
аграрного сектора економіки» щодо забезпечення вільного здійснення прав
власності на паї, купівлі-продажу, міни; виділення групі осіб (окремим особам),
які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів зі складу майна
реорганізованих КСП чи їх правонаступників стосовно  майна
(№62/201   від  29.01.2001  року).

Відповідно до
п.1.3 Статуту СВК «Лідія», зареєстрованого Скадовською райдержадміністрацією 12.04.2000 року реєстровий №530, СВК
«Лідія» є правонаступником прав та обов'язків
КСП  «Лідія»  Скадовського
району.

З огляду на вище
зазначене, суд першої інстанції безпідставно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог у частині виділення майнового паю в натурі на суму 6   647грн.

В той же час, судом обґрунтовано відмовлено

позивачеві у задоволенні позовних вимог у частині виділення

йому на майновий пай майна з резервного фонду КСП «Лідія» на

суму     1   608грн.   та    неподільного     фонду
на     суму     263грн.,

оскільки перелік майна до
резервного та неподільного фонду затверджено протоколом НОМЕР_1 загальних
зборів співвласників реорганізованого КСП «Лідія» від 07.03.2003 року, і таке • рішення зборів є чинним, не оскаржене
та не спростоване в установленому порядку. Позивачем не заявлені вимоги про
визнання рішення загальних зборів від 07.03.2003
року про затвердження переліку майна до резервного та неподільного фонду та
визнання права власності на частину зазначеного майна. Вартість належного на
підставі свідоцтва ОСОБА_1 майнового паю складає 5 745грн. /а.с.5/ і до нього не входить майно, на
яке він претендує з резервного та неподільного фонду.

Доводи представника СВК «Лідія» про те, що

внаслідок передачі ОСОБА_2 частини майнового паю ОСОБА_1,     вартість        належного        останньому       майнового        паю,

збільшилася,
порівняно з вартістю, зазначеною у свідоцтві, до уваги колегією суддів не
приймаються, оскільки вартість належного йому майнового паю збільшилася за
рахунок передачі за    договором    від
24.01.2006    року
ОСОБА_2     частини    у  .

5

належному    йому
майновому    паю    і
така    передача     (міна)
не суперечить  чинному  законодавству.

Суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
стягнення суми за користування його майновим паєм, оскільки договору про
передачу в оренду відповідачеві належного йому майнового паю сторони не
укладали, умови оплати не визначали, та доказів використання  цього
майна  СВК  «Лідія»
позивач  не  навів.

Колегія суддів
вважає за можливе, скасовуючи рішення суду у частині виділення ОСОБА_1
майнового паю, ухвалити нове, про задоволення у зазначеній частині позовних
вимог.

Відповідно
до     Указу    Президента                        України    «Про

заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у
процесі реформування аграрного сектора економіки» №62/2001p. від 29.01.2001 року Указу Президента України
«Про додаткові заходи щодо підвищення рівня захисту майнових прав сільського
населення» №774/2002 від 27.08.2002
року, керуючись ст.ст. 303,307,309,314     ЦПК
України,   судова  колегія,
-

ВИРІШИЛА
:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити  частково.

Рішення Скадовського районного суду від 13

листопада 2006 року в частині відмови у задоволенні
позову

ОСОБА_1 про виділення майнового паю

скасувати, ухвалити нове, яким зобов'язати СВК «Лідія»

Скадовського району Херсонської області видати ОСОБА_1   майновий       пай                                              автотранспортом,

сільськогосподарською
технікою,     обладнанням,    не
завершеним будівництвом  та  запасами
на  загальну  суму
6  647грн.

Це ж рішення суду
в частині відмови у стягненні 1 608грн. - частки у резервному фонді, 263грн. у
неподільному фонді КСП «Лідія» Скадовського району, 518грн. за
користування  майном  -
залишити  без  змін.

Рішення
суду набирає законної сили з моменту його

проголошення
і з цього ж часу може бути оскаржене в

касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох

місяців.