overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-907/2007
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

26 листопада 2007 року

МАЛОВИСКІВСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі : головуючого - судді БЕРЕЗІЯ Ю.А., при
секретарі КРАСНІЙ Г.Г.,

з участю
відповідача,

розглянувши у відкритому  судовому
засіданні в м. Мала Виска справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

19 вересня 2007 року
позивач звернулась до суду з позовом, вимагаючи стягнути з відповідача аліменти
у розмірі 150 гривень щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_2 на повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що син продовжує навчання і потребує
матеріальної допомоги.

Відповідач в судовому засіданні частково визнав пред'явлений позов, погодившись сплачувати на повнолітнього сина аліменти у розмірі 50 гривень щомісячно.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає аліменти на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач дійсно записаний батьком повнолітнього ОСОБА_3.

Повнолітній ОСОБА_3 дійсно з 1 вересня 2007 року навчається в Кіровоградському вищому професійному училищі № 4; термін навчання - до 30 червня 2008 року; отримує стипендію у розмірі 100 гривень.

З пояснень відповідача вбачається, що він спроможний сплачувати аліменти у розмірі 50 гривень.

Керуючись ч.1 ст.199, ч.1 ст.200 СК України, ст.ст.213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Плетений Ташлик Маловисківського району Кіровоградської області, на користь ОСОБА_1, на повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 50 гривень щомісячно, починаючи з 19 вересня 2007 року і по 30 червня 2008 року, але не більше, як на період навчання ОСОБА_3 в Кіровоградському вищому професійному училищі № 4.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з  ОСОБА_2 на користь держави - 51 гривню судового збору.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 діб, але в частині стягнення належного платежу аліментів за один місяць, рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення направити позивачеві.

ГОЛОВУЮЧИЙ
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

20.11.2007 р.

Кіровський районний суд місті
Кіровограда в складі :

-головуючого  Завгороднього Є.В.

-секретаря        Болокан Т.А.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення пені за
заборгованістю по аліментам , суд -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка  просить стягнути з відповідача пеню за
заборованість по аліментам . В обгрунтування посилалась на ст. 196 СК України .
В суді вимоги підтримала . Відповідач заперечив , мотивуючи знаходженням в той
час на лікуванні.

З»ясовані наступні факти і
відповідні їм правовідносини :

Рішенням Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 27.04.1999 року з відповідача на користь позивачки
стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ¼ частини ,
від його доходу . Заборгованість по зазначеному рішенню щодо сплати аліментнів
складає 166 грн. 51 коп.-щомісяця і виникла в період з січня по вересень 2007
року.Щомісячний розмір пені складає 49,95 грн.

Статтею 196 СК України передбачено ,
що за рішенням суду одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у
розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день
просрочення ,- тому вимоги позивачки обгрунтовані і можуть бути частково
задоволені.

Відповідно п.1 ч.2ст.258 ЦК України
, не перевищено визначений строк позовної давності по стягненню неустойки ,
відтак нарахування пені проводиться за період заявлений в позові

Виходячи з загальних засад
цивільного законодавства п.6 ч.1ст.3 ЦК України - справедливості та розумності
, а також  на підставі ч.2 ст. 196  СК України , суд зменшує  розмір неустойки за вказаний термін до 100
грн оскільки ОСОБА_2 тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні з
приводу тяжкого хронічного захворювання , є інвалідом , не працює.

Відповідач у зв»язку із скрутним матеріальним
станом звільняється від оплати  судового
збору і інформаційно-технічних витрат.

На
підставі  ст.196 СК України 3, 258 ЦК
України , керуючись ст.ст. 88 , 213-215 , 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Стягнути з  ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. , який народився в
с Ново-Андріївка Новгородківського району Кіровоградської області на користь
ОСОБА_1   100 грн. пені за заборгованість
по аліментам за період з 01.01.2007 року по липень 2007 року - включно.

.В
решті вимог відмовити . Звільнити ОСОБА_2 від сплати судових витрат по справі.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі заяви про апеляцію протягом 10 днів та подачі в наступні 20 днів
апеляційної скарги .

Суддя
Кіровського

районного
суду

міста
Кіровограда                                                       підпис
Є.В.Завгородній

З
оригіналом згідно.

Суддя
Кіровського

районного
суду

міста
Кіровограда                                                                                                                Є.В.Завгородній
РАЙОННИЙ  СУД    м. КІРОВОГРАДА
19.11.2007 року                                         м. Кіровоград                 Номер справи 2н-267/07
Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Завгородній Є.В., розглянувши заяву ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу по кредитному договору ,  відповідно до ст.16, 22, 1049 ЦК України,  ст.ст.3, 32,  95-96, 98 ЦПК України
- 1964 (одну тисячу дев»ятсот шістдесят чотири) грн 93 коп - заборгованості по кредиту;
–    1242 (одну тисячу двісті сорок дві) грн 04 коп - заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; а всього 3206 (три тисячі двісті шість)  грн 97 коп заборгованості по договору кредиту.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Кіровського райсуду
м. Кіровограда                                                                                      Є.В. Завгородній
Згідно зі статтею 104 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 105 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником копії наказу судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачу для пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом п'яти днів
з дня її надходження без судового розгляду і виклику сторін, про що постановляється ухвала, якою скасовується судовий наказ (стаття 106 ЦПК України).
Судовий наказ набрав  чинності “___ ”_____ .200__ р.
Суддя:
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на вик.
Повне найменування установи,підприємст-ва, організації, в якому знаходитья судовий наказ на виконанні
Загальна сума, від- рахована за судовим наказом
Дата по- верн.суд наказу до відділ
Підстава по- вернення
судового наказу
Підпис керівн.установи, підприєм. організац (з прикла- денням печатки)
_________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-108/07.

21 березня 2007
року.                                                        Місцевий
Борзнянський районний суд

Чернігівської
області у складі головуючого - судді Страшного О.М.

при секретарі -
Граб C.O.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Борзнянського районного суду від 9
червня 1997 року ОСОБА_2сплачував аліменти на користь ОСОБА_1в розмірі 25%
заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3до досягнення ним повноліття.

10 лютого 2007 року ОСОБА_3. виповнилося 18 років.

Як вбачається з довідки,
яка мається у матеріалаї справи, ОСОБА_3. навчається у професійно-технічному
училищі №33 с. Мрин Носівського району Чернігівської області за спеціальністю
"електромонтер з обслуговування та ремонту електроустаткування" з
терміном навчання з 1 вересня 2004 року по 30 червня 2007 року.

Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син
продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, якщо вони можуть
надавати матеріальну допомогу.

При таких обставинах суд вважає, що ОСОБА_3. будучи
повнолітнім і продовжуючи навчання у середньо-спеціальному навчальному закладі
потребує матеріальної допомоги, а його батько - ОСОБА_2. маючи постійне місце
роботи та стабільний доход взмозі її надавати, тому вважає за необхідне
стягувати з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. аліменти в твердій грошовій сумі, яка
складає 200 гривень щомісячно, до закінчення ним навчання у
середньо-спеціальному навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення ним
23 років.

Керуючись ст. ст. 180 - 183, 199 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягувати з ОСОБА_2, 1967 року народження, жителя м. Дружківки Донецької області
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уроженки м.Дружківки Донецької області, жительки с. Оленівки
Борзнянського району Чернігівської області аліменти в розмірі 200 гривень
щомісячно починаючи з 13 лютого 2007 року і до закінчення навчання сина ОСОБА_3
у середньо-спеціальному навчальному закладі, тобто до 30 червня 2007 року, але
не більше, ніж до 10 лютого 2012 року, тобто досягнення ним 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2державне мито на користь держави в сумі 51 гривні та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7 гривень 50 копійок.

Рішення в
частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Заяву про апеляційне оскарження даного рішення може бути подано протягом 10
днів з дня його винесення. Апеляційна скарга може бути податна протягом 20 днів
з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.
Справа №2 -248 / 2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М 'Я М        У К Р А Ї Н И

26 квітня 2007 року                         Маньківський районний
суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді -                        В.Л. МАРЕНЮКА

при секретарі -                                   Г. М.
ОСТАПЕНКО

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

В С Т А Н О В И
В:

Позивач
звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

На
підставу своїх вимог спирається на те, що 23.01.1999 р. вступила в шлюб з
відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3, батьком якого є відповідач.
Їхні сімейно-шлюбні стосунки припинені з травня 2006р оскільки відповідач
зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, з'явилося непорозуміння в
шлюбних відносинах, в зв'язку з чим було подано позов до суду.

Позивачка позов
підтримала.

Відповідач в
судове засідання двічі не з'явився, про час та місце розгляду справи
повідомлений неодноразово належним чином, причини неявки які були б визнані
судом поважними невідомі, але його неявка не перешкоджає розгляду даної справи
по суті у його відсутність.

Суд, вивчивши
матеріали справи, вислухавши позивачку, вважає, що позов підлягає задоволенню
відповідно до ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки припинені з
травня 2006р оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки,
з'явилося непорозуміння в шлюбних відносинах, подружнє життя не склалося, а
тому  зберегти сім'ю неможливо і такий
шлюб повинен бути розірваний.

Судові витрати,
пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу слід покласти на
відповідача.

Дитину: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. залишити проживати з матір'ю - ОСОБА_1.

Майновий спір
відсутній.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 10, 58-60, 213, 215 ЦПК України, ст. 56, 104,
110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований 23.01.1999 р. Попівською сільською радою за актовим записом № 2
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - РОЗІРВАТИ.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 один неоподатковуваний
мінімум доходів громадян, звільнивши від витрат ОСОБА_1 - ПОВНІСТЮ.

Дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. залишити проживати з ОСОБА_1.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається в апеляційний суд
Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                         В.Л.
МАРЕНЮК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України у складі:

Левченка
Є.Ф.,       Пшонки М.П.,       Романюка Я.М.,

розглянувши
справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Сан-Марін” до
ОСОБА_1, Суворівської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської
міської ради про визнання розпорядження та свідоцтва незаконними, зобов'язання
знести самочинне будівництво та зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю “Сан-Марін”, ВАТ “Одеський завод
радіально-свердлильних верстатів”, Одеської міської ради про визнання недійсним
свідоцтва про право власності, договору купівлі-продажу, зобов'язати знести
самочинне будівництво і відновити знесені бесідку і барбекю, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2006
року,

в с т а
н о в и л а :

Рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2006 року, залишеного
ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2006 року без змін,
визнано незаконним розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської
міської ради про прийняття в експлуатацію з правом приватної власності від
ОСОБА_1 дачні будівлі. Визнано незаконним два свідоцтва про право власності на
ім'я ОСОБА_1 В позовних вимогах ТОВ “Сан-Марін” про зобов'язання знести дачні
споруди відмовлено. В позовних вимогах ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначенні рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України під час  розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального
чи процесуального  права і не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що зазначенні судові рішення ухвалені з
додержанням судами норм матеріального та процесуального права і відсутні
підстави для їх скасування.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Касаційна
скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані рішення залишенню без змін.

Керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити і
залишити рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2006 року
та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2006 року без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного
Суду України
Є.Ф. Левченко

М.П.Пшонка

Я.М.Романюк
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Староміського районного суду м.Вінниці від 7 травня 2007
року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 27 червня 2007 року,
Рішенням Староміського районного суду м.Вінниці від 7
травня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 27 червня         2007 року,
задоволено частково позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про знесення
самочинно збудованих споруд та відшкодування моральної шкоди, постановлено
зобов'язати відповідачів знести гараж літ.”З” та колодязь з водогоном, які
самочинно споруджені ними на земельній ділянці будинку № 88 по
вул.Привокзальній в м.Вінниці; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять скасувати
ухвалені в справі судові рішення та закрити провадження в справі, посилаючись
на порушення судами норм матеріального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
частково позов, суд виходив із того, що самочинно збудовані відповідачами
споруди перебувають на земельній ділянці позивачів, чим порушено право
останніх.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом             ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованих споруд та відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Староміського районного суду м.Вінниці
від                 7 травня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 27 червня         2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1
ОСОБА_2

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2007 року                                                            м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі :

головуючого     -                  Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                   Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа - комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Солом'янського
району м. Києва про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 5 грудня 2006 року позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 8 734 грн. 80 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди, 1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 237 грн. 84
коп. витрат на проведення експертизи, 111 грн. судового збору, а всього - 10
083 грн. 64 коп.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва
від 12 червня 2007 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди, витрат за проведення
експертизи та судового збору скасовано і в цій частині постановлено нове
рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі
ОСОБА_3 просить скасувати постановлені судові рішення, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення вимог процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді справи суди неправильно застосували норми
процесуального права, які передбачені ст. 338 ЦПК України, як підстави для
зміни або скасування судових рішень. Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 5 грудня 2006 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від
12 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко

М.П. Пшонка