Справа № 22ц-616/07                                      Головуючий в
суді І інстанції Коцюрба М.П.
Категорія 5                                                      Доповідач в суді II інстанції Олійник В.І.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого : ВоробйовоїН.С,

суддів : Олійника В.І., Оношко Г.М.,

при секретарі Велицькому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 25 грудня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно, -

встановила:

У червні 2006 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, їх
батько та колишній чоловік (який є батьком і відповідача), після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну частку (пай) розміром 2, 65 га і він все
своє майно заповів відповідачу по справі.

Ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття
спадщини.

Позивачка ОСОБА_2 вважала, що своїм заповітом ОСОБА_4 порушив її право
власності на житловий будинок, оскільки він був побудованим у період їхнього шлюбу, а тому спадщина відкрилася лише на Уг частину житлового будинку та пай і
тому з цих підстав просила визнати за нею право власності на 1/2 частину
житлового будинку.

Позивачка ОСОБА_1 вважала, що відповідач у шестимісячний строк не прийняв спадщину, оскільки не подав заяву до нотаріальної
контори і постійно не проживав зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вона спадщину після смерті батька прийняла відповідно до ст.1268 ЦК України, а тому просила визнати за нею право
власності на 1/2 частину житлового будинку та на
земельну частку (пай).

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду від 25 грудня 2006 року позов задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку.

За ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину
житлового

будинку та пай.

ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання права власності на спадкове
майно відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, до якої приєдналась ОСОБА_2,
з підстав порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться питання про скасування
рішення і ухвалення нового, яким задовольнити її позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи
з наступних підстав.

Як видно із заповіту, посвідченого секретарем виконкому Личанської сільської Ради Києво-Святошинського району 2 березня 2005
року за реєстром НОМЕР_1 від імені ОСОБА_4,
він все своє майно, в тому числі і земельну частку (пай)
заповів своєму синові ОСОБА_3.

Всупереч твердженням апелянтів, останній прийняв спадщину на підставі п.З ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у своєму будинку, піклувався про батька до дня його смерті і хоронив його, а також був
зареєстрованим у спадковому будинку і протягом встановленого
строку не відмовився від спадщини.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов правомірного висновку про прийняття
відповідачем спадщини за заповітом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні,
спростовуються матеріалами справи та висновками
суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків
суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини
справи встановлені судом відповідно до наданих пояснень
сторін та письмових доказів, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області    від
25 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом

двох місяців.