Справа № 22ц-957                                                         Головуючий
Категорія -___________________________________ Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 лютого 2007
року

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Луганської області у складі:

Головуючого - судді    Коротенко Є.В.

суддів: Карайван
Т.Д., Димитрової
Л.Д. при секретарі - Кагадій
І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у М.Луганську цивільну справу
за апеляційною скаргою Старобільської державної сортодослідної станції в особі
представника Чалап Івана Петровича на рішення Старобільського районного суду
Луганської області від 21 грудня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до Старобільської
державної сортодослідної станції Державної служби з охорони прав на сорти
рослин, Луганського обласного державного центру експертизи сортів рослин з
державною інспекцією з охорони прав на сорти рослин Луганської області про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
відміну наказів, відміну запису в трудовій книжці, відшкодування моральної
шкоди, -

Встановила:

Рішенням Старобільського районного суду Луганської
області від 21 грудня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Старобільської
державної сортодослідної станції Державної служби з охорони прав на сорти
рослин, Луганського обласного державного центру експертизи сортів рослин з
державною інспекцією з охорони прав на сорти рослин Луганської області про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
відміну наказів, відміну запису в трудовій книжці, відшкодування моральної
шкоди були задоволені частково, ОСОБА_1 був поновлений строк на подачу позову
до суду в частині відміни п. 12.2 наказу НОМЕР_1 від 03.04.20006 року, були
відмінені накази НОМЕР_2 від 04.07.2006 року, НОМЕР_3 від 10.07.2006 року Старобільської
державної сортодослідної станції про звільнення ОСОБА_1, був відмінений запис в
трудовій книжці ОСОБА_1 за НОМЕР_4 від 04.07.2006 року про звільнення з роботи
на підставі наказу НОМЕР_2 від 04.07.2006 року, ОСОБА_1 був поновлений на
роботі на посаді водія Старобільської державної сортодослідної станції, з
Старобільської державної сортодослідної станції на користь ОСОБА_1 був
стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 5774 грн. 80
коп. та моральна шкода у розмірі 2000 грн., на користь держави судові витрати у
розмірі 96 грн. 25 коп. В задоволенні інших позовних вимог було відмовлено.

З
вказаним рішенням Старобільська державна сортодослідна станція в особі
представника Чалап Івана Петровича не погодилось і звернулось з апеляційною
скаргою на нього. В апеляційній скарзі апелянт вважає рішення суду незаконним,
просить його скасувати рішення та провадження по справі припинити.

Заслухавши доповідача, позивача та його представника, які
з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої

2

інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає апеляційну скаргу
такою, що підлягає частковому
задоволенню.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 311
ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню з передачею справи на новий
розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали
участі у справі.

Відповідно до ст. 237
КЗпП України, при розгляді справ щодо оскарження звільнення з ініціативи
роботодавця, суд у разі задоволення позову, покладає обов'язок компенсувати
матеріальну шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з
оплатою працівникові часу вимушеного прогулу на службову особу, винну в
незаконному звільненні.

Такий обов'язок покладається, якщо звільнення здійснено з порушенням
закону, або якщо власник або уповноважений ним орган затримав виконання рішення
суду про поновлення на роботі.

Таким чином, при розгляді справи про поновлення на роботі, можуть бути
вирішені питання стосовно прав та обов'язків особи, яка підписала наказ про
звільнення, а тому така особа повинна бути притягнута до участі у справі в
якості третьої особи.

З матеріалів справи вбачається, що наказ про звільнення позивача було
підписано директором Старобільської державної сортодослідної станції Чалап І.П.
(а.с.6), однак він до участі у справі в якості третьої особи ні за клопотанням
сторін, ні за ініціативою суду притягнутий не був, участі у справі в якості
третьої особи не брав, чим порушено вищевказані вимоги закону.

З огляду на наведені обставини, а також з урахуванням
положень п.4 ч.1 ст.311 та ч.3
ст. 303 ЦПК
України оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на
новий розгляд.

Скасовуючи рішення з зазначених підстав, колегія суддів вважає недоцільним
робити аналіз другим доводам апеляційної скарги до прийняття остаточного
рішення по справі, через те, що вони можуть стати предметом дослідження суду
під час нового розгляду справи судом першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 311, 314,315 ЦПК
України, судова колегія, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу Старобільської державної сортодослідної
станції на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 21
грудня 2006 року задовольнити частково.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 21 грудня 2006 року за позовом
ОСОБА_1 до Старобільської державної сортодослідної станції Державної служби з
охорони прав на сорти рослин, Луганського обласного державного центру
експертизи сортів рослин з державною інспекцією з охорони прав на сорти рослин
Луганської області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, відміну наказів, відміну запису в трудовій книжці,
відшкодування моральної шкоди скасувати і справу направити на новий розгляд до
того ж суду першої інстанції іншим складом суду.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржено безпосередньо до
Верховного Суду України у двомісячний строк з дня проголошення.