overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№2-677/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

07.03.2007 р.                                                  Куп'янський   міськрайонний суд Харківської області

в складі судді Демченко І.М.

при секретарі
Шевченко О.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Куп'янську цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач по
справі ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до

ОСОБА_2     про розірвання шлюбу вказуючи на те,  що
з  відповідачем

знаходиться у   шлюбі зареєстрованому 07 жовтня 1994 р. Шлюб
зареєстрований   Ківшарівською

селищною Радою Харківській області,
актовий запис НОМЕР_1.

Від спільного подружнього життя у
сторін по справі є неповнолітня дитина: ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Позивач по справі ОСОБА_1 просить
суд розірвати шлюб з відповідачем по

справі ОСОБА_2 вказуючи на те, що з
відповідачем шлюбні відносини

припинилися, подальше проживання
разом неможливе. Примирення між подружжям не можливе.

Майнового спору та спору про місце
проживання дитини немає.

Витрати   пов'язані   з
реєстрацією   розірвання   шлюбу
в   державному   органі
реєстрації   актів

громадянського   стану позивач по справі ОСОБА_1 просить
покласти на

себе.

У попередньому судовому засіданні
позивач по справі ОСОБА_1 підтримав

позовні вимоги у повному обсязі,
відповідач по справі ОСОБА_2 в судовому

засіданні визнала позов у повному
обсязі.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені

попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку

встановленому ст.174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання

відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення

позову.

Таким чином, визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,

свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до
ст.112 Сімейного Кодексу України суд приймає рішення про розірвання шлюбу,

якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б
інтересам

сторін та їх
неповнолітніх дітей.

На основі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10. 11, 130
ч.4, 174 ч,4, 209,212,214-215 ЦПК України,

ст.ст.110,112
Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Шлюб   між   ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 зареєстрований 07 жовтня
1994 р.    Ківшарівською селищною
Радою Харківській області, актовий запис НОМЕР_1 - розірвати.

Стягнути з
ОСОБА_1 державне мито в доход держави в розмірі 17,00 грн. ОСОБА_2 від сплати
судових витрат звільнити.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через
Куп'янський міськрайонний суд шляхом подачі в десяти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                               Демченко І.М.
Справа
№2-170/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 лютого 2007 р.                                                            Богородчанський
районний суд

Івано -
Фраківської області у складі:
головуючої- судді Круль І.В.

секретаря  Макарової О.С. з участю позивача   ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2. розглянувши на
попередньому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та
пояснила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, але разом
не проживають В шлюбі у них народилися двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження. Відповідач проживає окремо, діти проживають з нею і перебувають на
її повному матеріальному утриманні. Відповідач не дає коштів на їх утримання.

Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання
дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згідний
сплачувати аліменти на утримання дітей.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які вони
вважають достатніми для обгрунтування та заперечення позовних вимог, з"
ясувавши фактичні обставини справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 180
СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними
повноліття.

Суд, при встановленні розміру аліментів, враховує стан
здоров" я та матеріальне становище платника аліментів.

На підставі
наведеного, ст.ст. 180,181,182,183,191
СК України, керуючись ст.ст. 130,174
ЦПК України, суд,-

вирішив :

Позов задоволити. Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4
народження, жительки АДРЕСА_2
аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження в розмірі 1/3 частини всіх його доходів
щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 12.02.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_4. держмито в
розмірі 51 грн.

Стягнути з ОСОБА_4. в користь Територіального управління
державної судової адміністрації в Івано-Франківській області 7,50 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ.

На підставі ст. 367 ЦПК
України рішення підлягає обов"язковому негайному виконанню у межах суми
платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
В разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана в строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду до
апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.
Справа
№2-142/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року
Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді Стасенка
Г.В.,

при секретарі -
Романенко СМ., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року позивачка звернулася в суд з вказаним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25 серпня 1984 року вона перебуває з
відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню
дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Сімейне життя у неї з
відповідачем не склалося через зловживання ним спиртними напоями, що призводило
до постійних сварок. Вважала, що їх сім'я фактично розпалася і просила їх шлюб
розірвати.

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним
чином.

За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи відповідно до ст. 224
ЦПК України.

Вислухавши показання позивачки, допитаної як свідок під
присягою, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 25 серпня 1984 року перебувають
у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Згідно показань позивачки, сімейне життя у сторін не
склалось. На даний   час сторони сімейні
відносини між собою не підтримують. Поновлювати сімейні стосунки позивачка не
бажає.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя
сторін та збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між
сторонами необхідно розірвати.

На підставі п. 18
ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито"
позивачка підлягає звільненню від сплати державного мита.

З відповідача необхідно стягнути державне мито при
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу в сумі 17 гривень.

Керуючись ст.105, 110,
112 СК України, ст.Ю, 11,
209, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 серпня 1984 року у
Новогребельській сільській раді Бородянського району Київської області, актовий
запис НОМЕР_1, розірвати.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати державного мита при
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу.

Стягнути з ОСОБА_2 17
(сімнадцять) гривень як державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в
органах РАЦСу.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через
Бородянський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Бородянським
районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.
Справа № 2о-18/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 березня 2007
року                       Якимівський
районний суд Запорізької області

в
складі: головуючого - Бойчевої Н.В. при секретарі - Колєдаєвої Л.І.

розглянув в
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка справу за заявою
ОСОБА_1,

зацікавлена особа: Паспортний
відділ Якимівського РВ УМВС України в Запорізькій області

про встановлення
факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення
факту, що має юридичне значення, мотивуючи тим, що заявник народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1.
В 1990 році заявник разом з родиною переїхав на постійне місце проживання в
Україну в АДРЕСА_2
Якимівського району Запорізької області, де проживає по теперішній час. Паспорт
при переїзді був загублений, переїхати родина була змушена у зв'язку з бойовими
діями які відбувалися в За межі України з 1990 року не виїжджав. Постійне
перебування заявника на території України підтверджується наступними
документами: довідкою Охрімівської сільської Ради про постійне місце проживання
на території сільської Ради з 1990 року, довідкою малого підприємства
«Саламандра», що в період часу з 20.05.1991 року по 24.08.1996 року працював
ІНФОРМАЦІЯ_2, та довідкою ТОВ «Едем», що в період часу з 19.12.1996 року по
25.07.2001 року працював ІНФОРМАЦІЯ_2. Тобто він мав постійне місце роботи й
регулярний заробіток. Встановлення даного юридичного факту потрібно для
одержання постійної прописки на території України й громадянства України.

Заявник в судовому засіданні просить суд встановити факт
його перебування на території України з 1990 року, у зв'язку з тим, що судове
рішення необхідне для отримання громадянства України.

Представник зацікавленої особи- Паспортний відділ
Якимівського РВ УМВС України в Запорізькій області в судовому засіданні проти
задоволення позову не заперечує.

Розглянувши матеріали справи: довідку Охрімівської сільської Ради про
постійне місце проживання на території сільської Ради з 1990 року, довідку
малого підприємства «Саламандра», що в період часу з 20.05.1991 року по
24.08.1996 року працював ІНФОРМАЦІЯ_2, та довідку ТОВ «Едем», що в період часу
з 19.12.1996 року по 25.07.2001 року працював ІНФОРМАЦІЯ_2; вислухавши сторони
по справі, свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, які підтвердили, що заявник з 1990 року постійно мешкав
на території України, а саме в АДРЕСА_2
Якимівського району Запорізької області, та межі країни не покидав, суд вважає,
що заява обоснована і
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.
208, 209 ЦПК України, на підставі   ст.
256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уроженца
АДРЕСА_1 Республіки Азербайджан, на території України з 1990 року
і по теперішній час.

На рішення може
бути подана апеляційна скарга в Якимівський районний суд Запорізької області
(копія надсилається до Запорізького апеляційного суду ) протягом 20 днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження
подається до Якимівського районного суду Запорізької області протягом 10 днів з
моменту проголошення рішення.
Справа №2-484/2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого
2007 р.

Куп'янський
міськрайонний суд Харківської

в складі: головуючого судді Сєлютіної Н.М. при секретарі
Дюковій Г.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Куп'янську цивільну справу за розовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до
ОСОБА_2, посилаючись
на те, що перебуває з ним в зареєстрованому шлюбі з 6 червня 1992 року. Шлюб
зареєстровано Богуславською Сільрадою Борівського району Харківської області,
актовий запис НОМЕР_1.

Від спільного подружнього житті мають двох неповнолітніх
дітей - доньок
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, діти знаходяться на утриманні матері.

їх спільне життя з відповідачем припинено біля двох років
тому, проживають окремо, намірів поновити сімейні стосунки не має.

Спору про місце проживання дітей та майнового спору не
мають.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,
наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позов визнав у
повному обсязі, не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 6.06.1992
року (а.с.4), спільне проживання сторони припинили більше двох років тому,
разом не проживають, не бажають зберігати сім"ю, позивачка наполягає на
розлученні, тому є всі підстави для задоволення позову, оскільки подальше
спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Згідно ст. 112
ч. 2 СК
України, суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,
що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням думки сторін, витрати, пов"язані з
реєстрацією розірвання шлюбу, слід покласти на відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209,212,214-215 ЦПК
України, ст. ст. 110-112
СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 6 червня 1992 року
Богуславською Сільською радою Борівського району Харківської області, актовий
запис НОМЕР_1 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_2 судовий збір у сумі 17
гр. на користь держави,ОСОБА_1
від витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Харківської обл. через
Куп'янський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або
в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий:
Справа
№2-575-2007
УХВАЛА про
відкриття провадження у справі

21 лютого 2007 року
м. Лозова

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області
Помазан В.А., розглянувши   матеріали
позовної  заяви   ОСОБА_1
до   Приватного
сільськогосподарського підприємства «Садове» Лозівського району Харківської
області, третьої особи -
Лозівського бюро технічної інвентаризації про визнання права приватної
власності на нежитлові приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про
визнання права приватної власності на не житлові приміщення, посилаючись на те,
що на загальних зборах співвласників майнових паїв с. Садове
Лозівського району Харківської області 28
жовтня 2006 року
йому було виділено майно в натурі.

28   жовтня 2006 року між
позивачем та користувачем майна -
генеральним директором Приватного сільськогосподарського підприємства
«Садове» Лозівського району Харківської області був оформлений акт
приймання-передачі майна згідно структури пайового фонду по рішенню комісії
загальних зборів співвласників, згідно з яким йому були передані будівлі та
споруди, а саме механічна майстерня на суму 38 842 грн.

29  листопада 2006
року Садівською сільською радою Лозівського району Харківської області
позивачу було видано свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), про те, що він має
право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства
ім. Леніна, в тому числі ПОСП «Золотий колос» с. Садове Лозівського району
Харківської області на підставі договорів купівлі-продажу майнових сертифікатів
відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого
зборами співвласників. Частка його майна визначена в розмірі 266 549 грн..

27 грудня 2006 року Лозівським бюро технічної
інвентаризації виданий технічний паспорт на нежитлове приміщення механічної
майстерні по АДРЕСА_1. Згідно з довідкою Лозівського бюро технічної
інвентаризації від 23 січня 2007 року нежитлове приміщення механічної майстерні
збудовано самостійно, будівельник невідомий. У зв'язку з чим Лозівське БТІ
відмовило позивачу в реєстрації переданих йому будівель та споруд, а саме
механічної майстерні.

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 119-120 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 7,
11, 122, 209, 210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1
до Приватного сільськогосподарського підприємства «Садове» Лозівського району
Харківської області, третьої особи - Лозівського бюро технічної інвентаризації
про визнання права приватної власності на не житлові приміщення .

Призначити попереднє судове засідання на 23 лютого 2007 року на 08-30 годину.

Направити відповідачу копію позовної заяви з копіями
доданих до неї документів та запропонувати подати у строк до 23 лютого 2007 року письмові
заперечення проти позовної заяви та посилання на докази, якими вони
обґрунтовуються.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил
підсудності/у встановлений законом строк і порядок, в іншій його частині ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року                                                                                                                м.Ужгород

Судова палата в
цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Белякова 1.1., суддів - Боднар О.В.,
Ігнатюка Б.Ю., при секретарі -
Байзат С.Ю., з участю -
позивача ОСОБА_1, представника відповідача Щадей С.М.

розглянула у відкритому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 28 листопада 2006 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Закарпатській області, Рахівського РВ УМВС
України в Закарпатській області, третьої особи - Державного казначейства України про відшкодування
матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2006
року, ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому
зазначав, що дії працівників міліції відносно пошкодження належної йому зброї
були умисними, оскільки переслідують його за політичні погляди, під час обшуку
в будинку поводилися зухвало чим налякали його дружину та дітей, поширюють
неправдиву інформацію про нього серед знайомих та сусідів.

Посилаючись на
вказані обставини, просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням суду в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційні скарзі, позивач просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.

Скарга підлягає
до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з ч.1 п.З ст.311 ЦПК України - рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу
розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі,
належним чином не повідомлених про час і місце судового

засідання.

Як
вбачається з матеріалів справи, третя особа на стороні відповідача - Державне
казначейство України не було належним чином, у відповідності до вимог ст.ст.74-76,
169 ЦПК
України, повідомлено про час і місце судового засідання, а тому постановлене
судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню, з направленням справи на
новий розгляд.

Керуючись
ст.ст.307, 311,313-315 ЦПК
України, колегія суддів ,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Рахівського районного суду від 28
листопада 2006 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа № 22ц-209/07
Категорія 22 " Головуючий
у першій інстанції: Бліщ О.Б.. Доповідач: Беляков
1.1.

3

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяці

Головуючий -
Беляков І.І. Судді -
Боднар О.В. Ігнатюк Б.Ю.

ВІРНО:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської
області

І.І. Беляков
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року                                                                                    м.
Ужгород

Апеляційний суд
Закарпатської області в складі:

Головуючого: Боднар О. В.

суддів: Белякова
1.1, Ігнатюка Б. Ю.

при секретарі: Байзат СЮ.

розглянув у відкритому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою УПТМ „Ужгородтеплокомуненерго" на ухвалу судді
Ужгородського міськрайонного суду від 25
грудня 2006 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді
Ужгородського міськрайонного суду від 25
грудня 2006 року
позовну заяву УПТМ „Ужгородтеплокомуненерго" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та річних відсотків визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування вищевказаної ухвали, посилаючись на ту
обставину, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

Скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Залишаючи
позовну заяву УПТМ „Ужгородтеплокомуненерго" без руху, а потім і визнаючи
її неподаною, суддя першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду
доказів укладення між сторони угоди про надання послуг з централізованого
опалення та гарячого водопостачання.

Разом з тим, з
такими доводами судді першої інстанції погодитися не можна, оскільки статтею 119 ЦПК України
передбачено чіткі вимоги щодо форми та змісту позовної заяви і такої вимоги як
надання доказів в ній не передбачено

Крім того,
відповідно до п. З Постанови Пленуму ВС
України „Про практику застосування судами процесуального законодавства при
розгляді цивільних справ по першій інстанції" заява не може бути визнана
неподаною та повернута за мотивами ненадання доказів.

Справа №
22ц-413/07                                                                      Номер
рядка статзвіту: 16

Головуючий у І інстанції: Король Ю. А. Доповідач: Боднар
О. В.

2

Аналогічний
висновок випливає і із змісту статтею З, 10,
11 ЦПК України, які передбачають право на звернення до суду за захистом,
змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства.

Таким чином,
підстав для залишення позовної заяви без руху, а потім і визнання її неподаною
та повернення позивачеві, в судді першої інстанції не було.

При таких
обставинах ухвала судді підлягає скасуванню, а справа передачі до суду першої
інстанції для розгляду по суті.

Керуючись
статтею 307, 312-315,
317 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу УПТМ „Ужгородтеплокомуненерго" - задовольнити.

Ухвалу судді
Ужгородського міськрайонного суду від 25
грудня 2006 року -скасувати, а
справу передати до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвала набирає
законної з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції.