-21 ( _ )                                                              1-й
інстанції - Шум Л.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року березня 21 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровскої області

в складі
головуючого - Неклеси В.І.

суддів -
Братіщевої Л.А., Митрофанової Л.В. при секретарі - Бондаренко І.В.

за
участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу по апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2006 р. по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної
шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових
обов'язків,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області
(надалі - Відділення, Фонду) про відшкодування моральної шкоди заподіяної
ушкодженням здоров'я,; пов'язаного з виконанням трудових обов'язків.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що понад 30
років, з 04.09.1972р. по 14.07.2004р. працював на РУ ім. Кірова у шкідливих
умовах праці на різних посадах.

Висновком МСЕК від 07.10.2005р. йому первинно встановлена
втрата професійної працездатності в розмірі 25% - безстроково.

Постановою Відділення Фонду №3028Н від 21.10.2005р. йому
призначена одноразова страхова виплата в розмірі 16400грн., а також щомісячні
страхові виплати у сумі 727,40грн.

Позивач просив суд стягнути з Відділення Фонду на його
користь моральну шкоду в розмірі 75000грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09 листопада 2006
року його позов до Відділення фонду про стягнення моральної шкоди задоволено
частково.

З Відділення фонду на користь позивача стягнуто 18000грн.
- у відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про
скасування рішення суду, оскільки судом при постановлені оскаржуваного рішення
порушені норми матеріального

2

і процесуального
права. А саме: суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про проведення
у справі медико-соціальної експертизи; при вирішенні даного спору суд не
врахував, що відповідно до ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань, що призвели до втрати працездатності" всі види
соціальних послуг повинні бути підтверджені висновком МСЕК і на органи МСЕК
покладено обов'язок встановлення факту заподіяння моральної шкоди; позивач не
надав доказів спричинення йому моральної шкоди і цим обставинам суд не надав
належної оцінки; судом не з'ясовані всі обставини справи; рішення є
необґрунтованим, оскільки не наведені мотиви, з яких суд виходив при визначенні
суми - 18000грн. у відшкодування моральної шкоди; позивач надав позов
неналежному відповідачу; судом не враховано тримісячний термін позовної
давності щодо вимог про відшкодування моральної шкоди згідно ст.233 КЗпП
України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.16
постанови від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, із змінами і доповненнями.

Крім того, судом
не взято до уваги положення ст. 77 ЗУ
«Про державний бюджет на 2006 рік», що на підставі ст. 77 Закону України « Про
державний бюджет на 2006рік» з 01.01.2006 року призупинена дія абзацу четвертого,
статті 1(в частині відшкодування моральної шкоди), підпункту «є» пункту 2
частини 1 ст. 21, частини З ст. 28, частини 3 ст. 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, що призвели до втрати
працездатності».

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу  задовольнити
частково  з  наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач більше 30 років працював в шкідливих умовах
праці. Висновком МСЕК від 07.10.2005р. позивачу вперше встановлено 25% втрати
професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням безстроково.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано керувався ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань, що призвели втрату працездатності», яка
передбачає відшкодування Фондом моральної шкоди за наявності факту його
спричинення.

Факт спричинення
моральної шкоди позивачу у зв'язку з профзахворюванням встановлений в судовому
засіданні. Позивач відчуває задуху при фізичних навантаженнях, мають місце
приступи ускладненого дихання, приступи кашлю з удушенням, переносить моральні
страждання, що позбавляє його нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових
зусиль для організації свого життя.

Висновок суду
про відшкодування позивачу з боку відповідача моральної шкоди відповідає
Рішенню Конституційного Суду України від 27.01.2004р. №1-рп/2004р. відповідно
до якого, громадяни, котрим встановлена стійка втрата професійної
працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди.

Доводи відповідача про те, що суд не врахував, що на
підставі ст. 77 Закону України « Про державний бюджет на 2006 рік» з 01.01.2006
року призупинена дія абзацу четвертого, статті 1 ( в частині відшкодування
моральної шкоди), підпункту «е» пункту 2 частини 1 ст. 21, частини 3 ст. 28,
частини 3 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
що призвели до втрати працездатності» є безпідставними,  оскільки
позивачу       втрата
професійної     працездатності     вперше

3

встановлена висновком МСЕК від 07.10.2005р., тобто
правовідносини сторін виникли за чинності зазначених норм  цього Закону.

Доводи,
викладені в апеляційній скарзі про те, що суд неправильно керувався ст.34
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що призвели до
втрати працездатності», а також про те, що відмовивши відповідачу в задоволенні
клопотання про призначення МСЕК для встановлення факту спричинення моральної
шкоди, суд порушив принцип змагальності сторін, судом не враховано 3-місячний
термін позовної давності - є безпідставними і висновків суду не спростовують.

Інші доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі
про незаконність в задоволенні позову, невідповідність висновків суду
обставинам по справі, є безпідставними, оскільки зводяться до переоцінки
висновків суду і незгоди з ними, спростовуються матеріалами справи і висновками
суду і не можуть бути підставою для скасування рішення.

Однак,
колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без
урахуванням роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір
відшкодування моральної (немайнової ) шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини
відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість
страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність
вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставинам по
справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Суд при
визначенні розміру спричиненої позивачу з боку відповідача моральної шкоди
врахував, що вперше позивачу встановлено 25% втрати професійної працездатності,
суд не врахував фізичні і моральні страждання позивача, їх тривалість і
тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках,
конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили.

За таких обставин, колегія суддів, беручи до уваги
конкретні обставини по справі, характер отриманого позивачем профзахворювання,
і пов'язані з ним фізичні і моральні страждання позивача, істотність вимушених
змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає необхідним
змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача
на користь позивача з 18000грн. до 13000грн.

В іншій частині рішення відповідає нормам матеріального та процесуального
закону.

Керуючись
ст.ст. 303,307, 309, 313-314 ЦПК України, колегія  суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому  Розі
Дніпропетровської області задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 09
листопада 2006р. змінити, зменшити розмір моральної  шкоди до 13000грн. (тринадцять тисяч грн.)

4

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.