№ 2-300/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРА Ї Н И

30 січня 2007 року                                                                  місто Маріуполь

Іллічівський райсуд міста Маріуполя
під головуванням судді Ткаченко Т.Е.,
при секретарі Водопійній И.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

про визнання права власності на самовільно зведені
будови,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, в якому просить визнати за її померлим батком ОСОБА_4 право власності
на самовільно зведене нерухоме майно, а саме: на сіни літ.аЗ, гараж
літ.Г, сарай літ.Д, що розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що
її батькові на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального
житлового будинку на праві особистої власності від 22.01.1955 р. і
зареєстрованого за ним в Маріупольському БТІ на праві особистої власності, належить
домоволодіння по АДРЕСА_1. У період експлуатації вказаного будинку, з ціллю
його благоустрою без відповідного дозволу та узгодження, батько, знаходячись у
шлюбі із її матір"ю ОСОБА_2, самовільно звели нерухоме майно, а саме: сіни
літ.аЗ, гараж літ.Г, сарай літ.Д, які значаться на генеральному плані. Вказані
будови не були прийняті в експлуатацію і правовстановлюючого документа на них
отримано не було. Земельна ділянка площею 600 кв.м, була надана її батькові для
будівництва житлового будинку на підставі рішення виконкому Іллічівської
райради від 13.10.1954 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько помер. Вона, її мати - дружина
померлого ОСОБА_2, та її сестра ОСОБА_3 - донька померлого є спадкоємцями
першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, але не мають можливості оформити
свої спадкові права. Пояснила також, що оскільки будови були зведені батьком у
період шлюбу з її матір"ю ОСОБА_2, остання не заперечує проти визнання
права власності на самовільні будови за ОСОБА_4 Просила визнати за її померлим
батьком право власності на вказані самовільно зведені будови.

Представник
відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі і не
заперечувала проти визнання за померлим ОСОБА_4 права власності на самовільно
зведені будови.

Треті особи
ОСОБА_3, ОСОБА_2 до суду не заявилися, направили заяви з проханням розглянути
справу без їх участі, не заперечують проти визнання права власності на
самовільні будівлі за ОСОБА_4

Суд, вислухавши
позивачку та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до
ст.376 ЦК
України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних

норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може
визнати за ним право власності на нерухоме
майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права
інших осіб.

В судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданою Іллічівським відділом
РАЦС м.Маріуполя.

Судом
встановлено, що батькові позивачки - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі договору про надання у
безстрокове користування земельної ділянки
для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 22.01.1955 р. і зареєстрованим за ним в Марупольському
БТІ на праві особистої власності
належить домоволодіння по АДРЕСА_1,що підтверджується
реєстраційним свідоцтвом НОМЕР_1.

Земельна ділянка площею 600 кв.м, була надана її батькові для будівництва житлового будинку на підставі рішення виконкому Іллічівської
райради від 13.10.1954 р.

На вказаній земельній ділянці ОСОБА_4 самовільно, без
відповідного дозволу

місцевих органів були зведені: сіни літ.аЗ, гараж літ.Г,
сарай літ.Д, які значаться на

генеральному
плані.

Згідно висновку технічного експерта в галузі будівництва НОМЕР_2, самовільно зведені : сіни літ.аЗ, гараж літ.Г, сарай
літ.Д, що розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1,
знаходяться у задовільному технічному стані і можуть експлуатуватися надалі.

Вивчивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню і за її померлим батьком ОСОБА_4
слід визнати право власності на самовільно зведені
сіни літ.аЗ, гараж літ.Г, сарай літ.Д, що розташовані на земельній ділянці
АДРЕСА_1, які є закінченими будовами, також судом встановлено, що права інших
осіб при цьому не порушуються.

Керуючись ст.ст.10,60,212,213, 215 ЦПК України,
ст. 376
ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_4, який померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на
самовільно зведені сіни літ.аЗ, гараж літ.Г, сарай літ.Д, що розташовані на земельній
ділянці АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м. Маріуполя з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги, особою, яка її подає, в суд
апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подано потягом 10 днів з дня проголошення рішення, а
апеляційна скарга повинна бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви по апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання такої заяви.