Справа №2-1033/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„12" квітня
2007 р.                                    Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської обл.

в складі:        головуючого                               Дубеля P.M.

при
секретарі                            Півала
І.М.

з участю
адвокатів                   ОСОБА_10., ОСОБА_11

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4з участю третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу ОСОБА_9, Органу опіки
та піклування Дрогобицької міської ради про визнання частково недійсним
договору купівлі - продажу квартири, як укладеного внаслідок обману,
переведення прав та обов'язків покупця, визнання права власності на ½  ідеальну частину квартири, -

встановив'.

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів та третіх осіб про
визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири, як укладеного
внаслідок обману, переведення прав та обов'язків покупця та визнання права
власності на ½  ідеальну частину квартири. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що 29.05.2004 року приватним нотаріусом Дрогобицького
нотаріального округу -ОСОБА_9- був посвідчений договір купівлі-продажу квартири
№ АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_6. та ОСОБА_3., який слід визнати частково
недійсним, виходячи з наступного.

09 листопада 2000 року вона - ОСОБА_1. - уклала з відповідачем ОСОБА_2.
шлюб, який був зареєстрований у відділі РАГС Дрогобицького міськвиконкому
Львівської області. Під час спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1р.
народилась донька - ОСОБА_8.

В травні місяці 2001 року, ще до народження доньки, вони
з ОСОБА_2., маючи намір проживати, як молода сім'я, окремо від батьків,
придбали у власність квартиру АДРЕСА_2. Право власності на дану квартиру, за
пропозицією ОСОБА_2., було оформлено на останнього, хоча грошові кошти на її
купівлю були надані її батьками.

В травні місяці 2002 року вказану однокімнатну квартиру, за домовленістю з
ОСОБА_2., вони продали за 4500 доларів США,
оскільки в зв'язку з народженням доньки мали намір придбати житло більшою
площею. Договір продажу оформлявся за посередництвом фірми „Власність -
Плюс" м. Дрогобича, яка займається інформаційними послугами з нерухомості.
Всі необхідні для цього документи вона особисто надавала в дану фірму .

20 червня 2002 року, як наслідок, вони з ОСОБА_2. за
спільні грошові кошти в сумі 7100 доларів США
купили трикімнатну квартиру № АДРЕСА_3, право власності на яку також було
оформлено на чоловіка. Вартість цієї квартири складалась з 4500 доларів США,
отриманих від продажу попередньої однокімнатної квартири, 2000 доларів США (в
гривневому еквіваленті), отриманих нею у вказаний період по грошовому переказу
в філії банку „Аваль" м. Дрогобича та 600 доларів США, які надав чоловік.
Аналогічно договір купівлі-продажу цієї трикімнатної квартири вдруге оформлявся
за її безпосередньою

участю та за
посередництвом фірми „Власність - Плюс" м. Дрогобича, представнику якої
вона передала всі необхідні для цього документи.

В березні-квітні місяці 2004 року вони з чоловіком, за спільною
домовленістю, вирішили купити двокімнатну квартиру в будинку покращеного
планування, оскільки трикімнатна квартира по АДРЕСА_3була старого проектування,
так звана „хрущовка", яка не влаштовувала їх в побутовому плані і також
вони фактично ніколи не користувались однією кімнатою.

З цього приводу в травні місяці 2004 року вона особисто,
вже втретє, звернулась в інформаційні послуги з нерухомості „Власність -
Плюс" м. Дрогобича, представник якої - ОСОБА_12. - надала їй інформацію
про реальну можливість купівлі двокімнатної квартири № АДРЕСА_1, власником якої
був ОСОБА_6. - третя особа по справі.

Отримавши вказану інформацію від ОСОБА_12., яка допомагала
їй з чоловіком у продажу та купівлі двох попередніх квартир, вона в подальшому
особисто оглядала квартиру по АДРЕСА_1 та домовлялась безпосередньо з дружиною
власника - ОСОБА_6Ввечері 28 травня 2004 року по телефону домовилась зОСОБА_5.
щодо умов, терміну та часу купівлі нею з чоловіком вказаної жилої площі
наступного дня, тобто 29 травня 2005 року, оскільки вартість, технічний стан
житла повністю влаштовував як її, так і ОСОБА_4., якому вона повідомила про
реальну можливість придбання цієї квартири.

24 травня 2004 року вона також особисто домовилась з ОСОБА_7. про
оформлення продажу їхньої трикімнатної квартири по АДРЕСА_3саме 29 травня 2004
року .

Причиною укладання двох правочинів купівлі-продажу в один
і той же день, тобто 29.02.2004 року, було те, що грошима, які повинен був
отримати чоловік, як власник, о 12 годині дня від продажу їхньої трикімнатної
квартири по АДРЕСА_3від ОСОБА_7., слід було оплатити о 14 годині цього дня
вартість двокімнатної квартири по АДРЕСА_1 ОСОБА_5., з яким вона домовлялась
про купівлю належного йому житла на вказаний час .

Разом з цим, ОСОБА_4. після отримання від неї адреси про
продажОСОБА_5. квартири за вищевказаною адресою пообіцяв, що всі необхідні
документи для її купівлі-продажу буде оформляти особисто сам. Він же повідомив
її напередодні продажу їхньої квартири про місце вчинення нотаріальної дії - у
приватного нотаріуса ОСОБА_9., однак без посередництва фірми „Власність
-Плюс" м. Дрогобича, представник якої допомагав їм у придбанні двох
попередніх квартир та підтвердив і час продажу їхньої квартири 29.05.2004 року
о 12 год. та купівлі іншої о 14 годині цього ж дня.

29 травня 2004 року, приблизно о 12-12.30 год., вона знаходилась з відповідачем
ОСОБА_4у приватного нотаріуса ОСОБА_9., яка засвідчила її письмову згоду на
відчуження їхньої трикімнатної квартири ОСОБА_7. Після цього чоловік направив
її в приміщення фірми „Власність - Плюс" м. Дрогобича повідомити про факт
цього продажу та домовились про зустріч о 14 годині для того, щоби вона дала
згоду на купівлю ними квартири ОСОБА_6. Про отримані від ОСОБА_7. гроші від
продажу їхнього житла в приміщенні банку „Кредит-Україна м. Дрогобича"
чоловік повідомив її біля 13.20 год. цього ж дня по мобільному телефону.

Однак 29 травня 2004 року о 14 год.
дня ОСОБА_4. у приватного нотаріуса був відсутній. Невдовзі зателефонував
знову та біля приміщення Дрогобицького ДК МЕТІ та ЕО повідомив про факт купівлі
ним особисто двокімнатної квартири у ОСОБА_6., що її письмової згоди при цьому
потрібно не було і всі правовстановлюючі документи передані для оформлення
права власності в бюро техінвентаризації.

Вона вирішила повернутись до приватного нотаріуса
ОСОБА_9., оскільки чоловік діяв всупереч досягнутої з ним домовленості про
порядок купівлі нової квартири і там дізналась, що 29.05.2004 року, менше ніж
за годину після отримання її

згоди на продаж
трикімнатної квартири, чоловік оформив договір купівлі нової двокімнатної
квартири на свою матір - відповідачку ОСОБА_3. До цього остання жодного
відношення до купівлі цієї квартири не мала.

ЗО травня 2004 року, тобто наступного дня після вчиненого чоловіком
внаслідок обману зазначеного договору, вона неодноразово зверталась зі скаргами
в органи прокуратури, міліції на дії ОСОБА_4. та до суду про визнання правочину
недійсним .

В подальшому чоловік ініціював з нею розірвання шлюбу. В
оформленій на свою матір квартирі № АДРЕСА_1 він перед цим створив неможливі
умови для проживання, замінив замки від вхідних дверей. Тому внаслідок його дій
вона, як дружина на час вчинення договору купівлі-продажу квартири, позбавлена
права на частку в спільному майні подружжя та їхня спільна малолітня дитина
також залишена без житла. При оформленні продажу їхньої квартири по АДРЕСА_3та отримавши
для цього від неї згоду на її відчуження, чоловік навмисно ввів її в оману щодо
свого наміру придбати з нею квартиру по вул. В.Великого та в якості покупця
якої привів свою матір - ОСОБА_3. Остання, за отримані своїм сином, її колишнім
чоловіком, гроші від продажу їхньої трикімнатної квартири оформила на себе
квартиру за вищевказаною адресою по АДРЕСА_1. Фактично між її колишнім
чоловіком та його матір'ю існувала зловмисна угода, що виразилась в оформлені
нової квартири без її відома та згоди, як співвласника за явно заниженою ціною
на ОСОБА_3. Зокрема, це підтверджується довідкою про дійсну ринкову вартість
спірної квартири, яка складає 17800 доларів США, а тому просить суд постановити
рішення, яким визнати частково недійсним договір купівлі-продажу квартири №
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3., посвідченого приватним нотаріусом
Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_9за р. № 1170 від 29 травня
2004 року, як укладений внаслідок обману, перевівши права та обов'язки покупця
вказаної квартири в частині ЛА ідеальної частини, як одного з подружжя, на неї
- ОСОБА_1, визнавши за нею право власності на цю частку квартири.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, нічого суттєвого
не доповнила, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2позовних вимог не визнав і пояснив суду, що першу
квартиру ними було придбано за позичені кошти. Наступну квартиру вони також
придбали, позичивши гроші, через що він змушений був виїжджати на заробітки в
Норвегію, однак там нічого не заробив, пробувши рік без роботи. В травні 2004
року вони вирішили продати свою трикімнатну квартиру, оскільки мали великі
борги, а його матір відмовлялась позичити їм гроші. 29.05.2004 року він разом з
позивачкою відчужив їх трикімнатну квартиру № АДРЕСА_3ОСОБА_7. Після цього він
розрахувався з боргами і повідомив позивачку, що проживати вони будуть у
квартирі, яку придбала його мати, а саме № АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_3. позову не визнала і суду пояснила,
що після одруження її син ОСОБА_2з позивачкою придбали однокімнатну квартиру за
позичені гроші, з метою повернути борги син виїжджав за кордон і після
повернення звідти вони придбали трикімнатну квартиру. Однак, борги так і
залишились. Вона неодноразово позичала сину гроші, погашала за нього
заборгованість за комунальні послуги. В 2004 році син повідомив її, що вони
мають квартиру АДРЕСА_3, просив позичити йому 7000 грн., оскільки хотів
погасити свої борги та купити нову квартиру. Вона відмовилась позичати гроші і
спірну квартиру придбала за свої кошти - 17000 грн. зі слів сина знає, що
останній зі своїми боргами розрахувався. Спірну квартиру придбала для того, щоб
там проживав син з сім'єю.

Відповідач ОСОБА_4. позову не визнав та пояснив суду, що
він із своєю дружиною ОСОБА_3. за свої власні кошти придбали квартиру №
АДРЕСА_1, позивачка жодного відношення до придбання спірної квартири не має.

Треті особи - ОСОБА_6. та ОСОБА_6. надали письмові
пояснення, які повністю підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_6., про те, що в
травні 2004 року він - ОСОБА_6. - звернувся в інформаційні послуги з
нерухомості „Власність-Плюс" м. Дрогобича, з метою продажі їхньої
двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Через деякий час їм зателефонували і після
домовленості, до них прийшли ОСОБА_1. та ОСОБА_2разом з дочкою. Вони оглянули
їхню квартиру (на цей час в квартирі була присутня лише ОСОБА_6.), ознайомилися з
будинковою книгою і вони домовились, що в разі їхньої зацікавленості, вони
зателефонують. Була обговорена сума продажі. Того ж дня їй передзвонила
ОСОБА_1. і повідомила, що вони з чоловіком вирішили придбати їхню квартиру, та
всі питання щодо продажі їхньої квартири буде вирішувати особисто її чоловік -
ОСОБА_2

ОСОБА_6. зустрічався з ОСОБА_2., щоб домовитися про дату,
час та термін їхнього проживання в квартирі, після її продажі. Тоді ж він
довідався від ОСОБА_2. про те, що при продажі їхньої квартири він хоче оформити
всі документи на свою маму -ОСОБА_3. Пояснював він це тим, що в їхньому
подружньому житті не все гаразд, що існують конфлікти між ним та його дружиною,
які можуть спричинити розірвання шлюбу, а для того, щоб цього не сталося, він
хоче оформити договір купівлі-продажу на свою маму ОСОБА_3.

Не знаючи про дійсну ситуацію у відносинах між подружжям ОСОБА_1 і в
зв'язку з великою необхідністю швидкої продажі їхньої двокімнатної квартири,
вони погодились з їхніми умовами.

29 травня 2004 року вони прийшли до приватного нотаріуса ОСОБА_9і разом з
батьками ОСОБА_2. оформили договір купівлі-продажу їхньої квартири на ОСОБА_3.
в присутності ОСОБА_9Грошовий розрахунок з ними за продану квартиру провів
ОСОБА_2за межами нотаріальної контори, тобто в приймальному приміщенні
нотаріальної контори, за вказану в договорі ціну.

В червні-липні 2004 року вони отримали повістку про
виклик до суду по справі продажі їхньої квартири. Вдень, перед судовим
слуханням, до них зателефонував ОСОБА_2і попросив про зустріч. На цій зустрічі
була присутня і його мати -ОСОБА_3., яка переконувала їх про дачу ними
свідчень, які суперечили дійсності. Тобто, що вона, ОСОБА_3. була незалежним
від сина покупцем і придбала їхню двокімнатну квартиру за власні кошти. Остання
запевнила їх, що відносини між її сином та невісткою є для неї важливими, тому
ОСОБА_1. та її неповнолітня дочка не будуть позбавлені житла, а будуть
проживати разом з ОСОБА_2. в купленій квартирі, як одна сім'я. Ці свідчення
були дані ними на першому судовому слухані.

Вважають, що їх ввели в оману, виходячи з того, що шлюб між подружжям
ОСОБА_1 розірвано, на сьогоднішній день в квартирі № АДРЕСА_1проживає лише
ОСОБА_2, а ОСОБА_1. разом з дочкою позбавлені житла.

Третя особа - ОСОБА_7. дала суду письмові пояснення про
те, що в травні 2004 року, прочитавши оголошення в газеті про продаж квартири №
АДРЕСА_3, вирішила її оглянути, і, попередньо передзвонивши, домовились про
зустріч. На огляд квартири вона поїхала зі своїм колишнім чоловіком -
ОСОБА_13Господарі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, повідомили, що продаж квартири
зумовлений боргом за опалення, який вони не взмозі оплатити, так як працює
тільки ОСОБА_2, а також використанням для проживання тільки двох кімнат (третя
кімната була їм зайва). Оглянувши квартиру, вона вирішила її придбати, про що і
повідомила господарів. Через декілька днів вони

відвезли копії
документів, оформленням документів для відчуження квартири займався ОСОБА_2

Через якийсь термін часу передзвонила ОСОБА_1. і повідомила про вчинення
нотаріальної дії 29 травня 2004 року о 12.00 год. у приватного нотаріуса ОСОБА_9Вони зустрілись біля
нотаріальної контори. З нею були ОСОБА_13та їхня неповнолітня дочка ОСОБА_14.
При оформленні документів була присутня тільки вона. Після підписання договору
купівлі-продажу вони вийшли з нотаріальної контори.

ОСОБА_1., переговоривши зі своїм чоловіком, повідомила, що вона йде в
агентство з продажу нерухомості.

Розрахунок з власником квартири, ОСОБА_2., проводився в присутності
ОСОБА_13., поза межами нотаріальної контори згідно обумовленої в договорі ціни.
ОСОБА_1. під час розрахунку була відсутня.

Після отримання грошей ОСОБА_2 передзвонив комусь по мобільному телефоні і
повідомив, що все нормально, щоб підходили. Кому він дзвонив, їй невідомо.

Третя особа - приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального
округу ОСОБА_9- пояснила суду, що 29.05.2004 року вона посвідчила договір
купівлі-продажу квартири № АДРЕСА_3від імені ОСОБА_2., придбаної у шлюбі з ОСОБА_1.
В цьому договорі вони виступали в якості продавців і ОСОБА_1. дала згоду на
відчуження квартири. Під час підписання договору були присутні продавець -
ОСОБА_2, його дружина - ОСОБА_1. та покупець. Розрахунок при ній не проводився.

В цей же день нею був посвідчений договір купівлі-продажу квартири №
АДРЕСА_1. Договір було укладено між ОСОБА_6. та ОСОБА_3. Сторони представили
всі необхідні документи і вона посвідчила даний договір. Чоловік покупця
ОСОБА_3. дав згоду на придбання квартири. В договорі вказано ціну по довідці
Дрогобицького ДК МЕТІ та ЕО, але оплата при ній не проводилась. Оплата за
квартиру проводилася в приймальній нотаріальної контори відповідачем ОСОБА_2.,
при цьому позивачка ОСОБА_1. була відсутньою.

Представник Органу опіки та піклування Дрогобицької
міської ради нічого суттєвого по суті справи не пояснив, просить позов
задоволити, враховуючи, що в даному випадку порушені права та інтереси
неповнолітньої дочки ОСОБА_1 -ОСОБА_8.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали
справи, суд вважає, що позов є підставним і підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 09 листопада 2000 року ОСОБА_1. уклала з
відповідачем ОСОБА_2. шлюб, який був зареєстрований відділом РАГСу Дрогобицького
міськвиконкому Львівської області. Під час спільного проживання у них
ІНФОРМАЦІЯ_1народилась донька - ОСОБА_8.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 20 червня 2002 року,
посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу
та зареєстрованого в реєстрі за № 1690, ОСОБА_2придбав у ОСОБА_15. квартиру
АДРЕСА_3, яка складалася з 3 житлових кімнат.

Договором купівлі-продажу квартири від 29.05.2004 року,
посвідченим приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу ОСОБА_9та
зареєстрованим в реєстрі за № 1165, ОСОБА_2відчужив ОСОБА_7. квартиру №
АДРЕСА_3. Продаж вчинено за 20125 грн. за нотаріально посвідченою згодою
ОСОБА_1., як дружини продавця на майно, придбане в шлюбі.

Договором купівлі-продажу
квартири від 29.05.2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Дрогобицького
нотаріального округу ОСОБА_9та зареєстрованим в реєстрі за № 1170, ОСОБА_6.
відчужив ОСОБА_3. квартиру № АДРЕСА_1. Продаж вчинено за 16896 грн.

Як пояснила в судовому засіданні 18.04.2006 р. під
головуванням судді Хомика А.П. свідок ОСОБА_16., вона працює на фірмі
„Власність - Плюс" м. Дрогобича, яка займається інформаційними послугами з
нерухомості. На прохання ОСОБА_1. займалась купівлею, а згодом і продажем
квартири № АДРЕСА_3Львівської області. В травні 2004 року на прохання позивачки
підшукала останній для купівлі квартиру № АДРЕСА_1, яку терміново продавав
ОСОБА_6. Зі слів позивачки знає, що остання, оглянувши її, вирішила придбати це
житло.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2, та ОСОБА_1., перебуваючи в
шлюбі, 29.05.2004 року продали належне їм житло - квартиру № АДРЕСА_3Львівській
області, що належала їм на праві спільної сумісної власності, - ОСОБА_7. з
метою придбати в той же день інше житло. Однак, внаслідок обману з боку ОСОБА_2.,
в частині наміру придбати квартиру № АДРЕСА_1, останнім, за кошти, виручені від
продажу квартири № АДРЕСА_3, було придбано вище вказану квартиру, тобто
АДРЕСА_1, на ім'я своєї матері -ОСОБА_3.

Отже, суд приходить до переконання, що фактично спірна квартира була
придбана за кошти бувшого подружжя - ОСОБА_2. та ОСОБА_1. і саме для них, а не
покупцем, зазначеним в оспорюваному договору купівлі-продажу -ОСОБА_3.

Таким чином вказаний договір купівлі-продажу у частині, що стосуються
покупця є удаваним правочином, а дійсним покупцем за цим договором в частині ½  ідеальної частини (як одна із подружжя) є
ОСОБА_1., для якої, в цій частині, за її кошти, було придбано спірну квартиру.

Оскільки інших підстав для визнання даного правочину недійсним судом не
здобуто, то вказаний договір відповідно до ст. ст. 217 та 235 ЦК України слід
визнати недійсним лише в частині, що стосується покупця і покупцем за цим
договором слід визнати ОСОБА_1. в частині ½
ідеальних частин спірної квартири, за рахунок коштів якої, і для якої,
фактично укладався цей договір.

Також суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу ОСОБА_2. його право на
звернення до суду з позовом про визнання недійсним оспорюваного договору
купівлі-продажу в частині покупця ½  ідеальної частини
спірної квартири, як одного з подружжя.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст. ст. 217, 230, 235, 236, 328, 368 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити. Визнати частково недійсним договір
купівлі - продажу квартири № АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу
ОСОБА_9за р. № 1170 від 29 травня 2004 року, як укладений внаслідок обману,
перевівши права та обов'язки покупця вказаної квартири в частині ½  ідеальної частини, як одного з подружжя, на
ОСОБА_1, визнавши за нею право власності на цю частку квартири.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього

протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в

порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.