Спр.№2-32007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
березня 2007 року.            Тячівський
районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого
судді Розман М.М.

при секретарі
Цех Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , органу опіки і піклування
Тячівської райдержадміністрації про залишення на вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, органу
опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації про залишення на вихованні
дитини. В позовній заяві зазначив , що перебував в зареєстрованому шлюбі з
відповідачкою і мають від шлюбу доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. При розірванні
шлюбу питання про місце проживання дитини не вирішувалося. Після припинення
сімейних відносин дитина проживала з матір'ю. А 6 вересня 2005 року лікар
Ганичівської дільничної амбулаторії разом з дільничним інспектором передали
йому дитину і з того часу дитина проживає з ним , перебуває на його утриманні ,
а мати її не навідує .Дитина не хворіє , проживає в хороших умовах і ним
створені належні умови для її проживання.

На даний час він одружений з іншою жінкою. Донька називає його дружину
мамою ,а дружина відноситься до неї як мати.

Відповідачка проживає в будинку своїх батьків , у якому погані санітарні
умови , не займається домашнім господарством , часто вживає спиртні напої, не
звертала уваги на свою малолітню доньку.

Просить залишити на його вихованні малолітню доньку ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю посилаючись на
викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала і пояснила , що на даний
час вона змінила свою поведінку і бажає забрати дитину у відповідача , так як
після розірвання шлюбу з позивачем має іншого чоловіка, з яким мають намір
виїхати в м. Київ на постійне проживання.

На продовження розгляду справи відповідачка в судове засідання не з'явилася
, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена , а тому
суд в порядку ст. 169 ч.4,224 ЦГОС України розглянув справу у її відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

Представник органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації в
судовому засіданні пояснила , що органом опіки і піклування дано згоду на
залишення дитини у позивача. Вона особисто виїжджала по місцю проживання
відповідачки , її поведінка дещо покращилася , однак умов для належного
виховання і утримання дитини у відповідачки на даний час немає. Просить позов
задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін , дослідивши всі обставини справи , суд дійшов
наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2001 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після фактичного припинення сімейних відносин сторін , 6 вересня 2005 року
дитину передано від відповідачки на виховання і утримання позивачу.

10 березня 2006 року шлюб між сторонами
розірвано.

27 квітня 2006 року позивачем зареєстровано повторний
шлюб з ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про шлюб.

Позивач по місцю проживання характеризується позитивно і є сезонним
робітником , що стверджується складеною на нього письмовою характеристикою
виконкомом В.Лазівської сільської ради від 22.01.2007 року та довідкою від
12.03.2007 року №763.

Згідно до акту обстеження матеріально-побутових умов
сім'ї позивача в сім'ї створені належні умови для проживання і виховання
дитини.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив , що в 2005 році він працював
дільничим інспектором міліції і обслуговував с.Ганичі. В той час до нього
зверталися лікарі місцевої амбулаторії з проханням проїхати до місця проживання
ОСОБА_2, так як там малолітня дитини , хвора і за нею не ведеться належний
догляд. Він разом з лікарями виїжджав на місце , в будинку відповідачка разом з
приятелькою були в стані алкогольного сп'яніння. В кімнатах будинку були
антисанітарні умови. На другому поверсі в спальні на ліжку виявили дитину, яка
на його думку була хвора і недоглянута. Відповідачка погодилася тимчасово передати
дитину батькам позивача. Після цього позивачка продовжувала попередню поведінку
, на неї надходили скарги від сусідів. З приводу повернення дитини до нього не
зверталася.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердила , що вона працює лікарем і з
моменту народження дитини у відповідачки неодноразово попереджала її про
необхідність належного догляду за дитиною , що остання залишала поза увагою. А
у вересні місяці 2005 року до неї звернулася родичка відповідачки і попросила
вжити якихось заходів для забезпечення безпеки дитини , оскільки в будинку цілу
ніч була гулянка , грала музика. Порадившись з головним лікарем вони разом з
дільничим інспектором міліції виїхали на місце. Відповідачка проживала в
будинку своїх батьків , який добре об лаштований , але кімнати були не прибрані
, всюди пусті пляшки з-під спиртних напоїв і недопалки. Там знаходилася також
незнайома їй молода дівчина, яка була в стані алкогольного сп'яніння і неохайно
одягнута. На другому поверсі в спальній кімнаті виявили дитину. Дитина лежала
на ліжку , ні нащо не реагувала , була бліда , фізичний розвиток не відповідав
її віку. Залишати в таких умовах дитину було неможливо , так як це загрожувало
її здоров'ю. Вона телефонувала в лікарню , щоб там тимчасово залишити дитину,
але відповідачка погодилася передати тимчасово дитину батькам її чоловіка.
Разом з нею привезли дитину до батьків позивача , де її радо прийняли і дитина
там залишилася. Після цього ОСОБА_2 до неї з приводу можливості повернення
дитини не зверталася, хоча бачила неодноразово.

Згідно до висновку органу опіки і піклування Тячівської
райдержадміністрації від 05.03.2007 року дано згоду на залишення дитини на
повне утримання і виховання позивачу.

Відповідно до ст.. 160 СК
України місце проживання дитини , яка не досягла десяти років, визначається за
згодою батьків.

Спір між ними щодо місця проживання дитини , згідно до ст.. 161 СК України ,
може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

При вирішенні спору береться до уваги ставлення батьків
до виконання своїх батьківських обов'язків , особиста прихильність дитини до
кожного з них , вік дитини , стан її здоров'я та інші обставини , що мають
істотне значення.

В судовому засіданні матеріалами справи доведено , що відповідачка
неналежно ставилася до виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню
дитини , створила загрозу для здоров'я дитини , внаслідок чого з вересня 2005
року дитина передана для проживання по місцю проживання батька , де наявні
належні умови для утримання і виховання дитини.З того часу відповідачка дитину
не навідувала, не вживала жодних заходів до її повернення.

Доводи відповідачки про те , що вона змінила свою поведінку і умови
проживання, а тому бажає повернути дитину , належними і допустимими доказами в
судовому засіданні не стверджені.

Враховуючи наведене , суд вважає , що позов слід задовольнити і визначити
місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по місцю проживання
позивача.

Керуючись ст..ст.. 4 , 10 , 60 , 169 , 209 , 213 -215 , 224 , 225 ЦПК
України , ст.хт.,160 . 161 СК України , суд ,

РІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визначити
місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с Ганичі,
Тячівського району Закарпатської області , України по місцю проживання її
батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області
через Тячівський районний суд шляхом подання заяви про його апеляційне
оскарження протягом 10 днів, з наступним поданням апеляційної скарги протягом
20 днів.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів.