Справа
№ 2-3669/07
Жовтневий районний суд
- судді Чорнобук В.І.
секретарі             - Рой-Бондаренко
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
у серпні 2007 р. звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування
своїх вимог посилався на те, що з 22.05.1993 р. перебуває з відповідачем у
шлюбі, який було зареєстровано міським відділом ЗАГС м. Павлограда, актовий запис № 378. Від шлюбу мають не повнолітню доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось, почуття
любові між сторонами втрачене, з 2000р. сімейно-шлюбні стосунки припинені і з
цього ж часу проживають окремо, примирення між ними не є можливим.
судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала.
Відповідач в судовому
засіданні позов визнав.
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом
встановлено, що сторони з 22.05.1993р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому міським відділом ЗАГС м. Павлограда за актовим записом № 378 (а.с.7).
спільного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.6).
Оскільки взаємовідносини
між сторонами на ґрунті несумісності характерів, різних поглядів на життя,
відсутності спільних інтересів погіршилися, а з плином часу зовсім охолонули, з
2000 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного
господарства, з цього ж часу проживають окремо. З часу припинення сумісного
проживання сторони поновити сімейні відносини не намагались і такого наміру не
Вирішуючи позовні вимоги,
суд приходить до наступного. Частиною 2
статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.
Як встановлено в судовому
засіданні, сторони припинили фактичні сімейно-шлюбні відносини понад п'ять
років тому, за час який минув ніхто з них спроб до поновлення родини не приймав
і такого бажання в теперішній час не має. За викладених обставин суд приходить
до висновку про те, що шлюб розпався остаточно і не може бути поновлений, а
його подальше формальне існування суперечило би правам та інтересам сторін, в
тому числі праву на вступ до іншого шлюбу.
викладеного, суд вважає за необхідне вимоги позивачки про розірвання шлюбу -
задовольнити, витрати при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
На підставі викладеного,
керуючись ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212 -
Позов задовольнити у повному
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 22 травня 1993 року міським відділом ЗАГС м. Павлограда за актовим записом № 378 - розірвати.
При видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу органами РАЦС стягнути з ОСОБА_2 - 25 (двадцять п'ять) гривень, звільнивши ОСОБА_1 від судових витрат.
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення заяви на апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                                      В.І. Чорнобук