Справа
№2-2854/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року Луцький міськрайоний суд Волинської
області в складі: головуючого - судді Лівандовської Т.В.,

при
секретарі - Гуляй О.М.,

з участю
позивача- ОСОБА_1.,

відповідача
- ОСОБА_2, розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду
в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

встановив:

27.03.2007 року ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи
свій позов тим, що з 14 листопада 1998 року перебуває з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка-
ОСОБА_3. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач
працездатний, інших дітей немає, проте, на протязі всього подружнього життя
надавав матеріальну допомогу сім'ї лише періодично, і невзначних розмірах.

Посилаючись на викладене, просить стягувати з відповідача
в її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно
до досягнення дочкою повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги з підстав,
зазначених в позовній заяві, підтримала.

Відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази,
суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні і підлягають до
задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про
одруження, сторони з 14 листопада 1998 року перебувають в зареєстрованому
шлюбі.

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 вбачається, що
батьком неповнолітньої ОСОБА_3 є ОСОБА_2.

2

Сторони проживають окремо і дочка знаходиться з матір'ю,
даний факт підтверджено довідкою МЖК № 256 від 27.03.2007 року.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2. працює та
отримує заробітну плату, проте, в добровільному порядку не надає матеріальної
допомоги на дитину.

Всупереч вимогам ст.181 Сімейного Кодексу України сторони
не досягли домовленості щодо утримання дочки, а тому, вимога, щодо стягнення
аліментів підлягає до задоволення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, щохлід стягувати з відповідача
в користь позивача на неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в
розмірі 1А частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня
подання позовної заяви до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

При визначенні частки розміру аліментів, суд врахував
стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника аліментів, а також те, що у відповідача на
утриманні інших осіб немає.

З
відповідача стягнути в доход держави судові витрати.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення
заяви в попередньому судовому засіданні, оскільки, це не суперечить закону і не
порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись
ст.ст.6, 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України ст.ст.141,
180, 181,182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, суд,

Вирішив :

Позов
задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Луцька,
Волинської області в користь ОСОБА_1аліменти на утримання неповнолітньої дочки
-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1А частини від заробітку (доходу)
відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.03.2007 року і до досягнення
ОСОБА_3 повноліття.

3

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць допустити до
обов'язкового негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 51 (п'ятдесят одну)
грн. судового збору, ЗО (тридцять) грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення на користь територіального управління державної судової
адміністрації в Волинській області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги
на рішення суду протягом 20 (двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Крім цього, апеляційна скарга на дане рішення може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,"набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.