Справа №2-399/07
РІШЕННЯ

ім'ям України

14 березня 2007 року                                                                                               м.
Бердянськ

Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області у складі: Головуючого - судді Панченко
О.М., При секретарі Яріш Л.В.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Державна
виконавча служба у місті Бердянськ та Бердянському районі, про звільнення від уплати заборгованості з
аліментів,

Встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив,
що він перебував у шлюбі з 1991
по 2005 рік з
відповідачкою. Мають сина ОСОБА_3, на
утримання якого з позивача за постановою суду на користь відповідачки
стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку, але не менш 1/2
неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Зазначає, що відповідачка звернулася до суду із заявою, в якій прохала не
виписувати виконавчий лист в зв'язку з примиренням сторін.

Крім того, з часу реєстрації шлюбу позивач та відповідачка разом із сином
проживали однією сім'єю та спільно вели господарство.

Позивач стверджує, що за вісь цей час ніхто не пред'являв йому вимог про
виплату аліментів, але після того, як сім'я фактично розпалася в травні 2005 року, на
підприємство, де працює позивач, прийшов виконавчий лист на стягнення з нього
аліментів в розмірі 50% заробітку,
та з'ясувалося, що він нібито має заборгованість в сумі 3660, 59 гривень.

Вважає, що його вини в утворенні заборгованості немає та прохає звільнити
його повністю від її сплати.

В судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачка проти позову заперечувала та пояснила, що дійсно, вони
проживали разом з відповідачем в однієї кімнаті, проте стабільності у стосунках
не було, позивач належним чином не виконував свої обов'язки з утримання сина.
Посилаючись на те, що законом не заборонено проживати разом та стягувати
аліменти, прохає в позові відмовити.

Представник третьої особи Григоряк Я.Ю. вважала, що позов задоволенню не
підлягає, оскільки у матеріалах виконавчого провадження відсутня заява
відповідачки про повернення виконавчого листа. За ним проводилися стягнення до 28.08.2000 року, потім не
було відомостей, де працює позивач. Вважає, що спільне проживання не позбавляє
права на отримання аліментів.

Аналізуючи
надані в справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Постановою Бердянського міського суду від 27.10.98 року на користь
відповідачки стягнуто з позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
в розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 1/2

2

неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, з   15.10.98 року до
досягнення дитиною повноліття.

Тією ж датою відповідачкою написано заяву на адресу суду з проханням не
виписувати виконавчого листа в зв'язку із примиренням.

20.07.99 року
Бердянським міським судом видано виконавчий лист для стягнення аліментів з
позивача.

Згідно відмітки ТОВ „Торговий дім Південгідромаш" аліменти стягнути по
28.08.2000 року.

Згідно розпорядженню державного виконавця відділу ДВС від
06.05.05 року
виконавчий лист надісланий для виконання за місцем роботи позивача - ТОВ „Граніт".

Як вбачається з довідки, виданої ТОВ „Граніт", з позивача утримані
аліменти з травня 2005 року по
вересень 2005 року.

Як вбачається з довідок підприємств, позивач офіційно
працював та мав постійний заробіток у ТОВ „ТД „Південгідромаш" з 04.12.00 по 01.04.03 року, ВАТ
„Бердянський агротехсервіс" -
липень-серпень 2004 року,
ДОЦ „Червона гвоздика" з 03.04.02
року по 30.06.04 року, „ ТОВ
„Азовагротранс" з 09.09.05
року по 18.04.06 року.

З урахуванням цього суд вважає, що відповідач не мав наміру приховувати
місце своєї роботи та заробіток від стягнення аліментів.

Як вбачається з квитанцій на ім'я ОСОБА_4 та пояснень
сторін у 2004 році
позивачем було придбано для сина комп'ютер та сплачено 1332 гривні.

Як пояснили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3., ОСОБА_8, ОСОБА_9, позивач
мешкав разом із сім'єю, привозив продукти, допомагав дружині по господарству.
Проте, як вбачається, стосунки між колишнім подружжям були складні, та
показання свідків мають поверховий характер, оскільки вони достовірно не
знають, чи утримував позивач сина, та в якому розмірі така допомога надавалася.

Суд приймає до уваги, що позивач не ухилявся від
аліментів, мав офіційну роботу.

Суд не
приймає до уваги надані відповідачкою копії звернень до ДВС та Управління
юстиції протягом 2002-2004
років щодо стягнення аліментів, оскільки відсутні докази їх вручення
відповідній установі, жодної відповіді на заяви ДВС не надано, представник ДВС
повідомляє, що їй не відомо про надходження таких звернень.

Оскільки
учасниками процесу не надано постанову про відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом, суд виходить з відмітки у виконавчому листі про утримання
аліментів станом на 28.09.2000
року ТОВ „ТД „Південгідромаш".

Суд
вважає недоведеним, що утримання аліментів не проводилося з вини відповідачки,
оскільки виконавчий лист був пред'явлений до виконання та заяви про його
повернення у виконавчому провадженні немає. Отже, суд вважає, що посилання
позивача на ч. З ст. 197
СК України, яка передбачає звільнення від сплати заборгованості через непред'явлення
виконавчого листа до виконання без поважної причини особою, на користь якої
присуджено аліменти.

Також суд приймає до уваги, що сторони проживали разом,
та позивач придбавав деякі речі для сина -
комп'ютер, одяг, продукти харчування, але не

3

доведено,
що ця допомога мала систематичний характер, і розмір її відповідав
встановленому судом розміру аліментів.

За таких
обставин суд вважає, що підстав для повного звільнення від сплати
заборгованості з аліментів немає. Але, приймаючі до уваги, що позивач дійсно
приймав участь в утриманні дитини, суд вважає що це є обставиною, що має
істотне значення і можливо частково звільнити його від сплати заборгованості за
аліментами відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, зменшивши її на 1500 гривень.

Керуючись ст.
ст. 2,10,15,60, 208,
212-215 ЦПК України, ст. 197
СК України, суд

Вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Звільнити частково ОСОБА_1 від
сплати заборгованості за аліментами, яка визначена в сумі 3660,59 гривень, що
підлягає стягненню за виконавчим листом №
А-265/98 від 20.07.99
року на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3 за
період з 28.02.2000 року по 01.06.2006 рік, та зменшити
її на 1500 гривень,
вважаючи, що стягненню підлягає 2160,59
грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано
протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу - протягом 20
днів після подання заяви на апеляційне оскарження в апеляційний суд
Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд в порядку передбаченому
ст. ст. 292-296 ЦПК України.