Справа № 22А -300 / 2007р.                   Головуючий 1-й інстанції:
Категорія-22                                              Суддя-доповідач
апеляційного суду: Галущенко О.І
УХВАЛА

28 лютого 2007р.
Судова колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої:          Вовненко Г.Ю.

суддів:                  Колосовського С.Ю.

Галущенка 0.1.

при
секретарі:    Плотник С.А.

за участю:

позивача
-           ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві адміністративну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 .12.2006 р. у справі
за

адміністративним
позовом

ОСОБА_1 до Миколаївського військового комісаріату (далі-Комісаріат) про
перерахунок з 01.01.2006
р. раніше призначеної військової пенсії та її індексації,

встановила:

10.04.2006 р.
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Комісаріату про перерахунок раніше призначеної
військової пенсії та її індексації.

Позивач зазначав, що він є військовим пенсіонером і отримує пенсію з
31.12.2001р., яка на 01.01.2006 р. складає 1751 грн.23 коп.

Станом на 01.01.2006
р. оклад за посадою, з якої він був звільнений у запас з в/ч А- 2784, збільшено з 152 грн. до 160 грн.

Збільшення розміру посадового окладу за посадою є підставою для перерахунку
раніше призначеної пенсії.

Комісаріат неправомірно відмовив йому у перерахунку пенсії з 01.01.2006 р. незважаючи на
те, що правовими підставами для цього є норма ч. З ст. 63 Закону України»
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. (далі - Закон № 2262), яка передбачає
здійснення перерахунку раніше призначених пенсій в зв'язку з підвищенням
грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Крім того, на підставі ст. 64
Закону № 2262) відповідач
мав здійснювати індексацію пенсії.

Цих вимог закону, відповідач у повному обсязі не виконував, внаслідок чого
за минулий період утворилась заборгованість за період з 01.01.2002 р. по 30.04.2006 р.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив провести
перерахування пенсії та виплатити заборгованість за попередній період.

2

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.12.2006 р. ухвалено про
відмову у задоволенні позову.

Апелянт ставить питання про скасування постанови, як незаконної та та
ухвалення нової про задоволення позову, посилаючись на неправильне тлумачення
норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з відсутності підстав для
перерахунку пенсій військовослужбовців, передбачених ст.. 63 Закону № 2262.

Крім того, суд вважав, що позивач не довів наявність права на індексацію
пенсії.

Судова колегія не може погодитись з такими висновками, оскільки вони не
відповідають вимогам закону та дійсним обставинам справи.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 63
Закону № 2262 право на
перерахунок, раніше призначеної пенсії, виникає в разі в підвищення хоча б
одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

На час виходу на
пенсію оклад позивача за посадою складав 152
грн.

Саме такий розмір окладу був підставою для визначення розміру пенсії.

Станом на 01.01.2006
р. оклад за посадою, з якої позивач був звільнений у запас з в/ч А- 2784, збільшено з 152 грн. до 160 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у перерахунку пенсії та її індексації, суд не
з'ясував з яких підстав підвищено оклад, чи не виникає в результаті зазначеного
підвищення у позивача право на перерахунок пенсії та її індексації.

При цьому, в порушення вимог ч. ч. 4,
5 ст. 11 КАС
України, суд не запропонував стороні надати додаткові докази для з'ясування
цього питання, не використав власні диспозитивні повноваження для витребування
доказів.

З'ясування цих
обставин має суттєве значення для вирішення спору.

Усунення зазначеного недоліку на стадії апеляційного розгляду,
унеможливлене тим, що пенсійна справа позивача передана до місцевого органу
Пенсійного Фонду України, який не притягувався місцевим судом до участі у
справі.

Встановлене є підставою для скасування постанови, згідно з приписами п. 1 ч.1 ст. 202 КАС України, як
такої, що ухвалена внаслідок неповного з'ясування обставин справи, без
ухвалення нової, виходячи з того, що-

Відповідно   до   постанови
Кабінету   Міністрів   України              від

02.07.2006 р. "Про
передачу органам Пенсійного Фонду України функцій з призначення і виплати
пенсій деяким категоріям громадян", вирішити зазначені позовні вимоги
можливо лише за участі відповідного органу ПФУ, оскільки вони торкаються прав
та обов'язків цього суб'єкта владних повноважень.

В той же час, норми діючого КАС України, не передбачають можливості
притягнення до участі у справі на стадії апеляційного перегляду, юридичної
особи - суб'єкта
владних повноважень, який не брав участі у суді першої інстанції.

На відміну від положень ст.. 202 КАС України, норми п. 4 ч. 1
ст. 311 ЦПК
України, надають можливість вирішення подібного процесуального питання шляхом
скасування рішення в разі вирішення ним питань про права і обов'язки осіб, які
не брали участі у справі.

3

Водночас норма ч. 7
ст. 9 КАС України, на думку судової колегії, допускає застосування у
публічно-правовому спорі коментованої норми ЦПК України, в якості аналогії
закону.

Таким чином, постанова підлягає скасуванню з поверненням справи на новий
розгляд до того ж суду.

При новому розгляді суд має врахувати викладене, з'ясувати суб'єктний склад
спірних публічних правовідносин, права і обов'язки сторін і в залежності від
встановленого вирішити спір з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 9,
195, 202, 204, 206 КАС України та ст..
311 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну       скаргу
ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 .12.2006 р. - скасувати, а
справу передати на новий розгляд до того ж суду, але іншому судді.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення, але оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.