РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 року                                                                       м. Івано-Франківськ

Колегія судців судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого              Горблянського Я.Д.,

суддів:                        Девляшевського
В.А., Мелінишин Г.П.,

секретаря                   Сем"янчук С.Й.,

розглянувши   у
відкритому  судовому  засіданні
апеляційну  скаргу   ОСОБА_1
на рішення Верховинського районного суду від 05 липня 2004
року, -

встановила:

Верховинський районний лісгосп подав до суду позовну
заяву про стягнення з ОСОБА_1.
на користь держави 3593,49
грн. заподіяної матеріальної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що
04.05.2004р. відповідач у Ясенівському лісництві самовільно зрубав 8 штук
сироростучих дерев смереки кубомасою 7,15м3 таксовою вартістю 48,99 грн., чим спричинив шкоду лісовому господарству в сумі 3593,49 грн. і згідно Постанови КМУ від 05.12.1996р. №1464 „Про такси для
обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству"
та ст. ст. 100,101 ЛК України дана шкода повинна бути
стягнута з відповідача на користь держави.

Рішенням Верховинського районного суду від 05.07.2004р.
позов задоволено і стягнуто з ОСОБА_1. на користь держави 3593,49 грн. шкоди за лісопорушення та 51 грн. державного мита.

На дане рішення ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те,
що самовільної рубки лісодеревини він не
вчиняв, а акт про лісопорушення посадовими особами Ясенівського
лісництва складено незаконно, оскільки на місці порубки лісу його затримано не
було, тобто протокол є фіктивним, дата його складення переправлена з
11.05.2004р. на 04.05.2004р.

Вважає, що суд безпідставно стягнув з нього матеріальну шкоду. Просить дане
рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт ОСОБА_1. підтримав апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_2. просить апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані
докази, колегія суддів приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги.

Рішенням Верховинського районного суду від 05.07.2004 року з ОСОБА_1. стягнуто 3593,49 грн.
відшкодування за лісопорушення та 51
грн. державного мита в дохід держави, оскільки факт самовільної рубки лісу
підтверджується протоколом про лісопорушення НОМЕР_1 від 04.05.2004р.

Справа № 22-ц-736/2007р.                                             Головуючий у І інстанції Токарук В.І.

Категорія  24                                                                     Доповідач
Горблянський Я.Д.

2

Однак, ОСОБА_1. оскаржив постанову лісничого Верхньоясенівського лісництва
Верховинського райлісгоспу про притягнення його до адмінвідповідальності за лісопорушення, оскільки протокол складено
фіктивно з порушенням чинного законодавства, тому що вказане в протоколі
лісопорушення він не вчиняв.

Рішенням Верховинського районного суду від 24.12.2004 року постанову лісничого Верхньоясенівського райлісгоспу від 11.05.2004р. про притягнення до
адмінвідповідальності ОСОБА_1. та
накладення на нього штрафу в розмірі 85
грн. визнано неправомірною. Суд у рішенні констатував, що факт вчинення
самовільної рубки ОСОБА_1. в судовому засіданні не доведено.

Дане рішення
вступило в законну силу, ніким не скасовувалось і не змінювалось.

Відповідно до ст. 98
Лісового кодексу України в старій редакції (ст. 105 в новій
редакції) відповідальність за порушення Лісового законодавства несуть особи
винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев чи чагарників.

Згідно ст. 100 Лісового
кодексу України в старій редакції (ст. 107
в новій редакції) підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані
відшкодувати шкоду, заподіяну лісу, внаслідок порушення лісового законодавства,
у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до ч.1
ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Однак, в судовому засіданні позивачем не наведено підстав для задоволення
позову, оскільки не знайшов свого підтвердження факт самовільної рубки деревини
ОСОБА_1. Тому дане рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Верховинського районного суду від 05.07.2004 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Верховинського районного лісгоспу до ОСОБА_1 про стягнення 3593 грн. 49 коп. матеріальної
шкоди за лісопорушення відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.