Справа № 2 - 109/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про стягнення
ціни водопроводу і моральної шкоди, заподіяного в наслідок порушення права
власності

15 березня 2007 р.                                        Михайлівський
районний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді - Ворожбянова А.М.

при секретарі -        Єрьоменко О.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Пришибської селищної ради про стягнення ціни водопроводу і моральної шкоди,
заподіяного в наслідок порушення права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулась до Михайлівського районного суду з позовом до Пришибської селищної
ради про стягнення ціни водопроводу і моральної шкоди, заподіяного в наслідок
порушення права власності.

16 лютого 1995
року, згідно договору купівлі-продажу №
201, колгосп імені „Шлях Ілліча" продав позивачу будинок в смт. Пришиб, по АДРЕСА_1, Михайлівського
району Запорізької області, на земельній ділянці Пришибської селищної ради.

На вказаній
земельній ділянці маються: одноповерховий житловий будинок, веранда, сарай,
гараж, огородження, водопровід, підвал. По всій довженні вказаної земельної
ділянки, проходить водопровід на АДРЕСА_2,
який раніше належав колгоспу імені „Шлях Ілліча".

24.04.2001
року ОСОБА_1 звернулась до начальника Пришибської ВУЖКГ, Міц В.В., з
проханням заключити з нею договір оренд у зв"язку з тим, що ВУЖКГ нібито
користуються її водопроводом. Однак в укладенні договору позивачу було
відмовлено.

Крім того, в
травні 2005 року
позивач знову звернулась до начальника Пришибського ВУЖКГ, щоб вирішити питання
оренди, або купівля у неї водопроводу. їй дали відповідь, що дане питання може
вирішити тільки Пришибська селищна рада, після чого вона направила їм письмо з
її проханням. Однак Пришибська селищна рада проігнорувала її звернення, та ОСОБА_1
відповідь не отримала, після чого звернулась до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої
позовні вимоги підтримала та пояснила, що 16
лютого 1995 року,
згідно договору купівлі-продажу №
201, колгосп імені „Шлях Ілліча" продав позивачу будинок в смт. Пришиб, по АДРЕСА_1, Михайлівського
району Запорізької області, на земельній ділянці Пришибської селищної ради. При
купівлі -продажу будинку до її особистої власності надійшов водопровід
загальною довжиною 120 метрів,
який проходить по території її домоволодіння довжиною 75 метрів. Вказаний
водопровід загальною довжиною 120
м., та діаметром 150
мм., з'єднав водопровід між вулицями Космічна та Воровського. Крім того в
період з 1995-2002 рр. до
водопроводу підключилися мешканці провулку Дружби, ( ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4), та
АДРЕСА_3, (ОСОБА_5.).
На вказані вулиці вода

2

погано надходила, а після підключення до її водопроводу,
водопостачання наладилось.

Вона
неодноразово зверталась до голови Пришибської селищної ради, а також керівника
Пришибського ВУЖКГ з заявою скласти з нею договір оренди на користування
водопроводом. їй було відмовлено. Близько 15
років Пришибський ВУЖКГ використовує її водопровід, але жодного разу не
проводили сплату за використання водопроводу, тим самим спричинив їй моральну
шкоду. Крім того, вона відчуває неподобства від зниження тиску води у
водопровідній системі, не може користуватись душем, та ванною. Орендної плати
вона не отримує, тому у неї відсутні кошти на ремонт водопроводу, який
знаходиться на її території домоволодіння. У зв'язку з цим просить суд стягнути
з Пришибської селищної ради ціну водопроводу, згідно кошторису водопроводу в
сумі 1775 грн., та
сводного кошторису
в сумі 80 грн., а
також моральну шкоду, заподіяну в наслідок порушення права власності - 5000 грн.

Представники відповідача
за довіреністю Куліш Володимир та начальник Пришибського ВУЖКГ Випирайленко
Галина в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що їм не відомо, яким
чином в документах при реєстраціїОСОБА_1. договору купівлі - продажу будинку,
вказано, що водопровід загальною довжиною 120
м.,( як це стверджує позивачка), належить саме їй. Раніш цей водопровід
належав колгоспу «Шлях Ілліча», а потім, згідно документів - акта приймання - передачі,
перейшов у власність Пришибського ВУЖКГ. Якщо ОСОБА_1 і купувала домоволодіння
в колгоспі, та ще й проводила водопровід, то не можливо, щоб діаметр труби,
якої складає 150 мм., та
з'єднав вулиці Воровського та Космічну, належав їй особисто, т.б. проведено
було для одного користувача. Навіщо, позивачка вкладала трубу діаметром 150 мм., досить було
вкласти трубу менше діаметром. На її думку цей водопровід дійсно було
збудовано, для з'єднання вказаних вулиць між собою. Даним водопроводом мешканці
вулиці Космічна, користуються вже давно. Пришибське ВУЖКГ не має таких коштів,
щоб купувати у ОСОБА_1, цей водопровід, а також сплачувати їй за оренду
користування водопроводом, який їй не належить. Просять в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Свідок ОСОБА_6,
пояснив, що його мати проживає поАДРЕСА_4 ОСОБА_1, провела водопровід з вул.. Воровського на вул.
Космічну, хто саме сплачував гроші за це він не знає.

Свідок ОСОБА_7,
пояснив, що в 1993 році він
працював в ПМК - 120, на цей
час у нього був станок для монтажу капронових труб. Він виконував роботу, та
спеціальним пристроєм зварював труби між собою, бо довжина однієї була близько 10 м. Загальна
довжина водопроводу, який він зварив, та вложив
в траншею, склала приблизно 120
метрів. Цим водопроводом було з'єднано вулиці Воровського та Космічну, але
він його не підключав до магістралі, а тільки укладали труби. Хто саме
сплачував гроші за це він не знає.

Свідок ОСОБА_8 в
судовому засіданні показав, що згідно документів, які знаходяться в справі
ОСОБА_1, на право власності на будинок, свідчить той факт, що дійсно в договорі
про купівлю-продаж будинку вказано водопровід, загальна довжина якого складає 120 м. Вказана
довжина водопроводу записано було зі слів власника будинку, при реєстрації
документів, перевірка цього факту не входить в обов'язки техніка, який складав
акт. Як фахівець, може сказати, що вказаний водопровід не може бути у власності
одного користувача, тим більш, що діаметр труби складає 150 мм.

Вислухавши
пояснення позивача, відповідача, вислухавши свідків, та дослідивши докази по
справі а саме, заяву ОСОБА_1., начальнику Пришибського ВУЖКГ, довідку з
Пришибського ВУЖКГ, довідку з „АРХБУД", договір купівлі-продажу,
ксерокопію експлікації, план земельної ділянки, довідку з Пришибської селищної
ради, копію схеми земельної ділянки ОСОБА_1., акт приймання - передачі Пришибський
ВУЖКГ водопроводу від територіальної громади Пришибської селищної ради та
оцінив

3

все
в сукупності, суд вважає, що позов не обґрунтований та задоволенню не
підлягає, з наступних підстав -
позивачка не надала суду доказів, які б підтвердили факт купівлі-продажу
нею водопроводу, вказаною довжиною. Крім того, в справі знаходиться ордер №1 від 16.03.1993 р., в якому
вказано, що будівельні роботи проводить колгосп «Шлях Ілліча», а відповідальний
за будівництво ОСОБА_1.- будівельник. Представники відповідача надали до суду
докази, які свідчать про те, що в 2004
році, саме територіальна громада Пришибської селищної ради передала у
власність Пришибському ВУЖКГ водопроводи, а згідно зі ст. 60 Закону України « Про місцеве
самоврядування в Україні», територіальним громадам належить право комунальної
власності на рухоме і нерухоме майно. В частині 8 ст. 60
Закону говориться, що об'єкти права комунальної власності не можуть бути
вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без
згоди безпосередньо територіальної громади.

Керуючись ст. ст. 14, 57, 215, 218, ЦПК
України, ст. 60 Закону
України „Про місцеве самоврядування в Україні» , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені
позову ОСОБА_1 до Пришибської селищної ради про стягнення ціни водопроводу та моральної
шкоди - відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається протягом 20 днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя  А.М. Ворожбянов