СУД  ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 1569 від 2007 р.                                                                 Головуючий
у 1-ій інстанції Байбара Г.А.
19                                                                                      Доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
березня 2007
року.           м. Дніпропетровськ

Колегія    суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного   суду

Дніпропетровської області   в складі:

головуючого судді    - Костюченко Н.Є.

суддів                  - Осіяна О.М., Басуєвої Т.А.,

при секретарі                 - Качур Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20
вересня 2006
року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о ви л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської області
від 20 вересня
2006 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль ВАЗ-21051 державний номер
НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, оскільки суд
не правильно застосував норми матеріального та процесуального права, не дав
належної оцінки угодам, та зробив не обґрунтовані висновки. Суд не визначився
чи підписував відповідач розписку про те, що зобов'язується передати позивачу
автомобіль після оформлення на його користь частини будинку. Також суд не
врахував, що спадкоємець, який прийняв частину спадщини вважається таким, що
прийняв усю спадщину. А тому право власності на 1/2 частину автомобіля
виникло у нього внаслідок прямої вимоги закону. Оскільки він не змінював
предмета та підстав позову, то суд сам міг застосувати норми закону які
регулюють вказані правовідносини.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції у
межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі посвідченого нотаріально свідоцтва про право на спадщину за законом від 22
травня 1999
року, позивачу та відповідачу
належав в рівних долях житловий будинок АДРЕСА_1, після смерті матері - ОСОБА_3. Після цього позивач на підставі нотаріально посвідченого
договору дарування від 22.12.2003 року подарував
належну йому Уг частину вказаного будинку відповідачу.

Що стосується спірного автомобілю ВАЗ-21051 державний номер НОМЕР_1, то він
зареєстрований на ім'я ОСОБА_4. На 1/2 частину цього автомобіля видане посвідчене нотаріально
свідоцтво про право власності від 26 вересня 1995 року на ім'я ОСОБА_3.,
після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Інші правовстановлюючі документи на цей автомобіль в
матеріалах справи відсутні.

Сам відповідач ОСОБА_2 не заперечував, що він передав автомобіль позивачу, а останній передав йому частину
спадкового будинку. Але він обіцяв переоформити
автомобіль, після того як позивач сплатить борг за комунальні послуги. Оскільки
позивач не сплатив цих боргів, то він не має наміру оформляти на нього автомобіль.

Оцінивши надані сторонами докази, суд прийшов до
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для визнання права власності на автомобіль за позивачем,
тому що домовленості між сторонами не
оформлені відповідно до вимог законодавства, а тому є нікчемними. Суд врахував, що спірний автомобіль
входить до складу спадщини, а тому
правильно вказав на безпідставність заявленого позову, оскільки позивач не змінював своїх позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо односторонньої оцінки
доказів, неправильного застосування норм матеріального права є
необгрунтованими, оскільки суд розглянув справу в межах заявлених позовних вимог, всебічно і повно дослідив
обставини справи, дав належну оцінку доказам
та правильно посилався на норми матеріального права із врахуванням предмета та підстав позову.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 20 вересня 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного
Суду України у 2-х місячний
термін із моменту проголошення.