РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ   УКРАЇНИ

13 березня 2007 року Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого
судді                            -                      Зацеркляного В.К.

при секретарі                                    -                      Євсєєвій О.В.

адвоката                                            -                      ОСОБА_1

розглянувши у відкритому   судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки
справу за позовом

ОСОБА_2 до

ОСОБА_3 про    стягнення

аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2Q07 р. ОСОБА_2
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину, зазначивши, що із відповідачем перебувала в
зареєстрованому шлюбі із 11.10.1987р. по 28.04.1994 року, із 1998 року у них
склалися фактичні шлюбно-сімейні відносини і ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився
син ОСОБА_4, у 2003 році їхні фактичні шлюбні відносини припинено.

Із 2005 року після припинення шлюбних відносин, за усною
домовленістю, відповідач обіцяв сплачувати аліменти на утримання дитини
добровільно, але ухиляється від виховання та утримання дитини, матеріальної
допомоги добровільно не надає, хоча працює будівельником в Росії, отримує
доходи і має можливість утримувати дитину.

Оскільки відповідач працює за межами України має
нерегулярний, мінливий дохід, аліменти із нього, слід стягувати у твердій
грошовій сумі.

Позивачка прохала суд стягувати аліменти із відповідача на її користь на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, в розмірі 200 грн., до повноліття, а
також стягти із відповідача аліменти за 2005 і 2006 роки.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов, уточнивши, що аліменти за
2005 рік слід стягувати із 08.08.2005 року, із часу її звільнення із місць
позбавлення волі та проживання із неповнолітнім сином ОСОБА_4 на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково, не заперечував
проти стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4 із часу подачі позивачкою позову до суду і заперечував

проти стягнення
аліментів із 08.08.2005 року та по даний час. Оскільки він добровільно надавав
допомогу на утримання дитини.

Суд, заслухавши
сторони, адвоката, свідків, розглянувши матеріали справи, знаходить позов
підлягаючим частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі із
11.10.1987 року по 28.04.1994 року, із 1998 року сторони перебували у фактичних
шлюбно-сімейних відносинах, і ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_4, у
лютому 2006 року їхні шлюбно-сімейні відносини були припинені (а.с. 3-4, 17,
33, 36).

Судом
встановлено, що під час арешту та відбування позивачкою встановленого
покарання, неповнолітній син ОСОБА_4 проживав разом із своєю бабусею -
матір"ю відповідача - гр. ОСОБА_5 та старшим братом ОСОБА_6 та знаходився
на утриманні відповідача, про що суду показали свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_7
суду дала показання, що сторони спільно проживали до березня 2006 року.

Свідок ОСОБА_8
суду дала показання, що сторони спільно проживали до квітня-травня 2006 року.

Із свідоцтва про
шлюб вбачається, що позивачка вступила у зареєстрований шлюб із гр. ОСОБА_9
16.02.2006 р. (а. с 36).

Свідок ОСОБА_10
суду дала показання, що її донька ОСОБА_2 перейшла жити на квартиру у вересні
2006 року.

Судом
встановлено, що після звільнення позивачки з місць - позбавлення волі
08.08.2005 p.,
неповнолітній син ОСОБА_4 став проживати з нею (а.с. 5,35) і по даний час.

Судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_3 надає на утримання неповнолітнього сина
матеріальну допомогу нерегулярно, та в недостатньому розмірі (а.с. 14, 15),
хоча відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Тому відповідно
до ст.ст. 180, 181, 184 СК України слід стягувати із відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання нецовнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.
у тверді грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, в
розмірі 200 грн. щомісячно, до його повноліття, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У той же час
позивачка не довела, що вона вживала заходів щодо добровільної сплати аліментів
відповідачем та не довела, що відповідач
ухилявся від їх сплати.

Свідки .ОСОБА_7,
ОСОБА_8 і ОСОБА_10 не подали суду переконливих свідчень про ненадання
відповідачем аліментів на утримання дитини на користь позивачки.

Тому відповідно до ст. 191 СК України слід відмовити у
позові в частині стягнення аліментів за період із 08.08.2005 ро. і по день
подачі позову до суду до 06.02.2007 р.-
за безпідставністю.

На підставі ст.ст. 79-81, 88 ЦПК України слід стягти із
відповідача судові витрати - 51 грн. держмита (судового збору) і 7,5 грн.
витрат за інформаційно-технічне забезпечення на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60,
79-81,88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 184, 191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
уродженця і мешканця АДРЕСА_1, не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, 0ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, - в
розмірі 200 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи із 07 лютого 2007
року.

Відмовити ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за період із
08.08.2005 р. по 06.02.2007 р. - за безпідставністю.

Стягти із ОСОБА_3 на користь держави 51 грн. судового збору (держмита) і 7,
50 грн. за інформаційно-технічне забезпечення.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за
один місяць в сумі 200 грн. підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Полтавської області через районний суд. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів після проголошення рішення. Апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.