Справа №2-1524/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14 березня
2007р.        Бердянський міськрайонний
суд Запорізької області у складі -       головуючого - судді Пустовіт З.П. при
секретарі Гоноболіній О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Бердянська в
особі виконкому Бердянської міської ради,
третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно: житловий будинок „А", сіни «а», «аі»,
сараї «В», «Е», душ «Д», що розташовані по
АДРЕСА_1. В позовній заяві зазначав, що ним в період з 1973 по 1977 роки самочинно був збудований житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами. На підставі рішення Бердянської міської
ради від 24 листопада 2005 року та згідно з договором оренди землі від 20
грудня 2005 року йому надано у користування земельну ділянку, площею 0,0595 га,
розташовану по АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку і господарських
споруд. Згідно з технічним висновком №НОМЕР_1 від 30.11.2006 року КП
«Архітектурно-планувального бюро» Бердянської міськради про можливість
оформлення самочинно збудованих споруд за технічним станом можливе оформлення права власності на зазначений
житловий будинок «А», сіни «а»,
«аі», сараї «В», «Е» та душ «Д», оскільки будівлі знаходяться в задовільному
стані, санітарно-гігієнічні, будівельні та пожежні вимоги не порушені. Тому на підставі
ч.5 ст.376 ЦК України
просив визнати за ним право власності на самовільно збудоване нерухоме майно.

У судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги в повному об'ємі.

Представник відповідача - територіальної громади м. Бердянська в особі виконкому Бердянської міської ради в судове засідання не
з'явився, в своєму листі

2

№288 юр. від 12.03.2007 року проти
задоволення позову не заперечував та просив розглянути
справу без представника.

Третя особа ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні
позов визнав повністю, не заперечував проти визнання права власності
за позивачем на самочинно збудований будинок та господарські споруди.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем на земельній ділянці по АДРЕСА_1 в м.Бердянську самочинно збудовані: житловий
будинок «А», сіни «а», «аі», сараї «В», «Е» та душ «Д», що
підтверджується копією технічного паспорту
на домоволодіння, правова реєстрація якого відсутня, виготовленого
станом на 10.10.2006 року.

Згідно технічного висновку №НОМЕР_1 від 30.11.2006 року, виданого КП «Архітектурно-планувального
бюро» Бердянської міськради, при будівництві сараю
«Е» та душа «Д» норми розміщення згідно ДБН 360-92* „Містобудування. Планування
та забудова міських і сільських поселень" порушені, потрібна згода володільців
сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2. Будівлі знаходяться в задовільному стані,
санітарно-гігієнічні і пожежні вимоги не порушені.
Несучі і захищаючі конструкції забезпечують безпечну подальшу експлуатацію
будівель.

Судом
встановлено, що за рішенням Бердянської міської ради від 24 листопада 2005 року та згідно з договором оренди
землі від 20 грудня 2005 року позивачу
надано в користування до 01.11.2011 року земельну ділянку, площею 0,0595 га, розташовану по АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що підтверджується
копією рішення Бердянської міської ради НОМЕР_2 від 24.11.2005 року,
копією договору оренди землі від 20.12.2005р.

Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо
це не порушує права інших осіб.

Враховуючи, що земельна ділянка знаходиться в користуванні позивача, права
третьої особи не порушені та він не заперечує проти задоволення позову, суд приходить до висновку про можливість визнання за
позивачем права власності на самочинно збудоване нерухоме:
житловий будинок «А», сіни «а», «аі», сараї «В», «Е» та душ
«Д».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
ч.5 ст. 376 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно: житловий будинок літ.«А», сіни літ.«а», літ.«а1», сараї літ.«В», літ.«Е», душ літ.«Д», що
розташовані в АДРЕСА_1 .

3

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі протягом
десяти днів з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.