Справа № 22-ц-14822007
Категорія : заробітна
плата..                                                                     Доповідач
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007
року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого-судді                                - Міненкової
Н.О.

- суддів:                                                 -
Ларенка В.І.  Гальянової І.Г.,

при секретарі:                                       -  Набока О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційні скарги ОСОБА_1та
Акціонерного товариства відкритого типу «Весотра -Харків» на рі­шення
Харківського районного суду Харківської області від 25січня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1до Акціонерного товариства відкритого ти­пу
«Весотра -Харків» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації
та мораль­ної шкоди та за зустрічним позовом Акціонерного товариства відкритого
типу «Весотра -Харків»
до ОСОБА_1про відшкодування суми грошових коштів надли­шкове виплачених згідно
виконавчого листа в розмірі 899,37
грн.,

ВСТАНОВИЛА:

8.02.2006 року позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до
відповідача про стяг­нення заробітної плати, компенсації та моральної шкоди.

Позивач
посилається на те, що він працював на підприємстві АТВТ «Весотра-Харків» на по­саді
водія в період з 9.02.1983
року по 18.06.2001 року,
звільнений за власним бажанням. Однак підприємством не проведено з ним повний
розрахунок.

Згідно акту
перевірки територіальної державної інспекції праці у Харківської області від
13.05.2005 року заборгованість становить 1389 грн. 65 коп., яку він і просить
стягнути з ураху­ванням компенсації за втрату частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням термінів ії ви­плати, що становить 1325 грн., а також
моральну шкоду у розмірі 40 000 грн.

Представник
відповідача  позов не визнав, пояснивши,
що згідно висновку територіальної державної інспекції праці від 13.05.2005 року
заборгованість за період з серпня 1998
року по кві­тень 2000
року складає не 1389,65
грн., а 1 189 грн. 65 коп.. Вважає, що
в позовної заяві допуще­на математична помилка і сума грошових вимог складає 1189 грн. 65 коп.. Звернувся
зі стрічним позовом про відшкодування суми грошових коштів надлишкову
виплачених позивачу згідно ви­конавчого листа в розмірі 899,37 грн., та
проведення взаємозаліку. При цьому посилається на те, що по раніше
постановленому рішенню суду від 2.10.1998
року позивачу були переплачені дер­жавним виконавцем 215,94 грн. і 683,43 грн. були
переплачені помилково працівниками бухгал­терії підприємства. В запереченнях на
позовну заяву позивача посилається на те, що при розра­хунку остаточних сум
ОСОБА_1., підприємством було зараховано як заборгованість ОСОБА_1. перед
підприємством за оренду автомобіля у сумі 423,21
грн.. І тому вважає що заборгова­ність по грошовій масі підприємства перед
ОСОБА_1. відсутня.

Рішенням
Харківського районного суду Харківської області від 25 січня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1. задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1.
забо­ргованість по заробітної платі за період з серпня 1998 року по квітень 2000 року у сумі 1 189 грн. 65 коп..   В задоволенні іншої частині позовних вимог
ОСОБА_1. відмовлено.

В задоволенні
позовних вимог Акціонерного товариства відкритого типу «Весотра-Харків» про
відшкодування суми грошових коштів надлишкове виплачених згідно виконавчого
листа 2-194098 в розмірі 899,37
грн. та проведення взаємозаліку -
відмовлено.

В апеляційний
скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду в частині відмови у позові про стягнення компенсації
за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів ії ви-

2

плати, що становить 1325
грн. 36 коп.
скасувати, ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на його користь 1 325,36 грн. компенсації
та зобов'язати відповідача сплатити йому компенсацію на момент фактичної
виплати заборгованості.. Наводить ти ж доводи, що і в судовому засіданні суду
першої інстанції.

В апеляційній
скарзі представник Акціонерного товариства відкритого типу «Весотра-Харків»
просить скасувати рішення суду в частині відмови у проведенні розрахунку суми
забор­гованості перед підприємством за оренду автомобіля в розмірі 423,21 грн..
Посилається на те, що при звільненні з роботи позивач мав заборгованість
підприємству за оренду автомобіля.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до
ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг, судова колегія вважає,
що апеляційна скарга ОСОБА_1. підлягає частковому задоволенню, а апеляційна
скарга АТВТ «Весотра-Харків» задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. про стягнення компенсації втра­ти частини
заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів ії виплати, суд першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_1. був звільнений з роботи і на нього не
розповсюджується «По­ложення про порядок компенсації працівникам втрати частини
заробітної плати у зв'язку з по­рушенням термінів ії виплат» , який
затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1427.

Однак з такими
висновками судова колегія не погоджується, оскільки вони є не вірними, а
помилковими.

Згідно до
вказаного положення компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація )
проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати
заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року. Позивачу
була нарахована заробітна плата помісячно з 1998 року по день звільнення - 18.06.2001 року, ще підтверджується довідкою
підприємства (а.с. 62,172,191
),та актом перевірки державного департаменту нагляду за додержанням
законодавства про працю від 4
березня 2005 року
(а.с.52-56 ). Відповідно
до розрахунку відповідача компенса­ція нарахована у суми 829 грн. 12 коп., у лютому 2005 року позивач
отримав 483 грн. 24 коп., ос­талася
невиплаченою компенсація у суми 345
грн. 88 коп.
(а.с.264-265 ). Судова
колегія вважає, що цю суму необхідно стягнути з відповідача на користь
позивача.

З розрахунком
позивача на а.с. 260-261,
який вказує на компенсацію у суми 1325
грн.36 коп. судова колегія не погоджується, тому, що розрахунок компенсації
проведений безпідставно, з порушенням вимог постанови KM України
від 20.12.1997 року:

не вірно вказана
загальна заборгованість по зарплаті в розмірі 1364 грн.27 коп., заміст 1189
грн. 65 коп.;

розрахунок
проведений з загальної суми заборгованості, а не помісячно, що суперечить
вимогам ст. З цієї постанови;

в розрахунку
вказане не коефіцієнт приросту споживчих цін, який щомісячно офіційно
друкується в газеті, а індекс інфляції, який не є вихідним при здійсненні
розрахунку;

не врахований
той факт, що окремі суми заборгованості підприємством виплачувалися і
компенсація нараховувалася на дату видачі цієї заборгованості;

Актом інспекції
праці підтверджується факт, що на всі виплати, які проводилися після зві­льнення,
нарахована і виплачена компенсація.

А тому судова
колегія погоджується з розрахунком відповідача, а не позивача.

У зв'язку з тим,
що судом першої інстанції було неправильне застосування норм матеріа­льного
права, а це є підставою для скасування чи зміни рішення згідно до п. 1 ч. 1 ст. З 09 ЦПК України,
судова колегія вважає за необхідне рішення в частини відмови у позові ОСОБА_1.
про стягнення компенсації скасувати та постановити нове, яким стягнути 345 грн. 88 коп. з від­повідача
на користь ОСОБА_1.

Що ж стосується
доводів відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд неправомірно відмовив в
зарахуванні заборгованості ОСОБА_1 підприємству 423 грн.21 коп. за оренду ав­томобіля, то вони були предметом
розгляду суду першої інстанції, та їм дана належна оцінка.

Судом
встановлено, що при звільненні ОСОБА_1. із суми заборгованості із заробітної
плати товариством була утримана заборгованість ОСОБА_1. за оренду автомобіля в
сумі 423

3

грн. 21 коп., однак відповідач не надав підтверджуючих документів
письмової згоди або заяви ОСОБА_1. щодо проведення даного утримання. Відповідно
до ст. 127 КЗпП
України відраху­вання із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках,
передбачених законодавством України. У даному випадку відрахування із
заробітної плати було безпідставно. Крім того відпо­відач не доказав факт
заборгованості ОСОБА_1. перед підприємством у суми 423 грн. 21 коп..

Судова колегія
вважає, що дані висновки суду є правильними, оскільки вони зроблені від­повідно
до зібраним доказам, вимогам ст. 127
КЗпП України, ст. 60
ЦПК України.

Доводи,
викладені в апеляційній скарзі АТВТ «Весотра-Харків», були предметом розгляду
суду першої інстанції, та їм дана належна оцінка.

Висновків суду
першої інстанції вони не спростовують. Керуючись ст.ст. 303,304, п.4 ч.1 ст. 309, 313-315,317, 319 ЦПК
України, судова колегія

вирішила:

апеляційну
скаргу Акціонерного товариства відкритого типу «Весотра-Харків» - відхи­лити.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Харківського районного суду Харківської області від 25 січня 2007 року змінити.

Скасувати
рішення в частині відмови у позові ОСОБА_1до Ак­ціонерного товариства
відкритого типу «Весотра-Харків» про стягнення компенсації за втрату частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати.

Стягнути з
Акціонерного товариства відкритого типу «Весотра-Харків» - на користь
ОСОБА_1 345 грн. 88 коп. компенсації
за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів ії виплати.

В інший частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення суду
апеляційної інстанції набирає чинності з моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня його проголошення.