Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Нахімовського районного суду м.Севастополя від 21 травня
2007 року та ухвалу Апеляційного суду м.Севастополя від 23 серпня 2007 року,
Рішенням Нахімовського районного суду м.Севастополя від
21 травня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Севастополя
від 23 серпня 2007 року, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору дарування ½ частини будинку АДРЕСА_1, укладеного між ними 30
липня              2002 року, виселення
та відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання договору дарування удаваним правочином.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять скасувати
ухвалені в справі судові рішення та задовольнити їх позов і визнати договір
дарування договором купівлі-продажу, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
позов ОСОБА_1 та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд виходив із
того, що договір дарування ½ частини будинку є недійсним, так як волевиявлення сторін
було направлене на укладення договору довічного утримання, натомість відсутні
докази на підтвердження того, що сторонами фактично було укладено саме договір
купівлі-продажу частини будинку.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом            ОСОБА_1 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору дарування частини будинку, виселення та за
зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування
удаваним правочином, за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення
Нахімовського районного суду м.Севастополя від 21 травня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду м.Севастополя від 23 серпня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1,
ОСОБА_2

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін