Справа № 22ц-922/07                               Головуючий в 1-й інстанції Гладіч Н.І.
СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 листопада
2007 року

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого
- судді     Стрільчука В.А.,

суддів :                        Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

при
секретарі      -
Савчук О.В.,

з участю
позивача - ОСОБА_1,

представника
позивача - ОСОБА_2,

представника
відповідача ВАТ „Райфайзен Банк Аваль" - Вржеща Л.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" про
відшкодування шкоди за апеляційною скаргою відповідача - ВАТ „Райффайзен Банк
Аваль" на рішення Любешівського районного суду від 23 серпня 2007 року,

в с т
а н о в и л а:

В  апеляційній
скарзі  відповідач,  покликаючись
на  порушення  судом першої інстанції норм матеріального
права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Рішенням
Любешівського районного суду від 23 серпня 2007 року позов задоволено. Стягнуто
з Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк  Аваль" в користь ОСОБА_1 70 000 грн.
внесеного вкладу,  750 грн.  витрат за надання юридичної допомоги,  30
грн.  судових витрат.

Апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних мотивів.

Судом
першої інстанції встановлено, що 18.10.2006 року між ОСОБА_1 та відповідачем
укладено договір № 4910670 на вклад „Накопичувальний пенсійний",
зі змісту якого вбачається про внесення позивачем 70 000 грн. початкового
внеску згідно з умовами договору. Гроші передано особисто директору філії
ОСОБА_3, однак квитанція про видачу грошей позивачу не видавалась.

За змістом
п. 5.1 Договору, останній вступає в силу з моменту підписання його сторонами,
що і було виконано, та видано позивачу примірник договору.

З постанови
від 3 березня 2007 року вбачається про порушення кримінальної справи відносно
ОСОБА_3 за ознаками злочинів, передбачених ст. 190 ч.4, 191 ч.5, 364 ч.2 КК
України, в тому числі і по факту привласнення внесених ОСОБА_1 коштів. / а.с.
20-21/

Підстави
відшкодування юридичною та фізичною особою шкоди, завданої їхнім працівником чи
іншою особою визначені ст. 1172 ЦК України, відповідно до змісту якої юридична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником чи іншою особою під час
виконання ним своїх трудових обов'язків. Нормами указаного закону та нормами
ст. 1166 ЦК України регулюються правовідносини, що виникли між
сторонами та які підлягають застосування при вирішенні указаного спору.

Встановивши,
що на момент укладення договору ОСОБА_3 працював директором Любешівського
відділення АППБ «Аваль» та за своїми посадовими обов'язками мав право укладати
договори та приймати  вклади    від
фізичних

осіб, суд дійшов вірного висновку про
наявність підстав для стягнення внесеної суми вкладу з відповідача, оскільки
банк повинен нести відповідальність за дії працівника, вчинені ним при
виконанні посадових обов'язків.

Доводи
апеляційної скарги не ґрунтуються на законі та не спростовують обґрунтованих
висновків суду, підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись
ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль"
відхилити.

Рішення
Любешівського районного суду від 23 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання законної сили.

СУДДІ