Справа № 22ц - 233/07                                            Головуючий
у 1 інстанції Савицька Н.В.
Категорія: 44                                                            Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 р. квітня 4                                                                                                                   місто
Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого
Шевчук Л.Я.

суддів Свистун
О.В., Подолюка В.А.

при секретарі
Матюхіній О.Г.

з участю
представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів Василюка І.М., Шкорупського В.В., Яницької Т.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Заповіт», Лищенської
сільської ради, Луцької районної державної адміністрації про збільшення
майнового паю, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького
міськрайонного суду від 20 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Приватного сільськогосподарського
підприємства (далі ПСГП) «Заповіт», Лищенської сільської ради, Луцької районної
державної адміністрації про збільшення вартості майнового паю. Свої вимоги
мотивує тим, що 28 лютого 2002 року Лищенською сільською радою їй видано
свідоцтва про право власності на майнові паї, з яких належний їй пай в
загальній вартості майна пайового фонду агрофірми «Заповіт» становить 31261
грн., її чоловіка ОСОБА_3 - 20940 грн., її свекрухи ОСОБА_4 - 2738 грн. ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а тому їх майнові
паї перейшли позивачці в порядку спадкування.

Неодноразово зверталася до відповідачів з проханням
провести перерахунок визначених майнових паїв, оскільки їх вартість не
відповідає дійсним активам підприємства. Двічі було проведено їх уточнення та
доповнення. На даний час вартість паю позивачки та успадкованих майнових паїв
становить 54939 грн., а до перерахунку становила 52185 грн.

Вважає, що вартість майнових паїв зменшена на 4939 грн., оскільки не
враховано до майнового фонду господарства та не розпайовано акції Гнідавського

цукрового
заводу та інших господарств на загальну суму 68 тис. грн. і продуктивну худобу
на суму - 497 тис. грн.

Просила
збільшити вартість майнових паїв на загальну суму - 59878 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 20 грудня 2006
року в позові ОСОБА_1 до ПСГП «Заповіт», Лищенської сільської ради, Луцької
районної державної адміністрації про збільшення вартості майнового паю
відмовлено.

В. апеляційній скарзі позивач зазначає, що вартість
майнових паїв двічі перераховувалась та допайовувалась. Однак, при проведенні
перерахунку не проведено коригування оплати праці відповідно до Рекомендацій
щодо визначення розміру індивідуальних майнових паїв членів КСП, затверджених
Міністерством аграрної політики України.

Отже, судом не взято до уваги пояснень експерта ОСОБА_5, не досліджено
інвентаризаційні відомості, які визначають структуру пайового фонду
підприємства.

Ухвалюючи рішення, суд обмежився нормами підзаконного акту, яким
передбачено компетенцію комісій з організації вирішення майнових питань. Однак,
судом не з'ясовано чи діяли такі комісії в ПСГП «Заповіт».

При обрахуванні майнових паїв не враховано акцій на загальну суму 68 тис.
грн. та продуктивної худоби на - 497 тис. грн., що і стало причиною
неправильного визначення розміру майнових паїв.

Відповідачі заперечують позовну заяву, апеляційну скаргу ОСОБА_1, вважають
їх безпідставними, а рішення суду законним і обгрунтованим, просять залишити
рішення без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2,
представників відповідачів Шкорупського В.В, Яницьку Т.А., Василюка І.М.,
перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 являться власником
майнового паю підприємства «Заповіт» вартістю - 31261 грн., ОСОБА_3 - 20940
грн., ОСОБА_4 - 2738 грн.

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
позивач ОСОБА_1 в порядку спадкування стала власницею майнових паїв, які
належали спадкодавцям, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за
законом, (а.с.7)

Таким чином,
загальна вартість майнового паю - 54939 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не зверталася з вимогами про
збільшення вартості майнового паю до комісії з організації вирішення майнових
питань, не оскаржувала її рішень в судовому порядку. А оскільки чинним
законодавством передбачена спеціальна процедура вирішення майнових питань, то
суд прийшов до висновку, що вимога про збільшення вартості майнового паю
вирішується комісією, а не судом.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції .погодитись не можна з
наступних підстав.

Відповідно до ст.З ЦПК України кожна сторона має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно
до Конституції України, законів України.

Отже, законодавством України встановлено, що кожен громадянин вправі
звернутися в суд за захистом своїх порушених прав.

Згідно із свідоцтвами про право власності на майновий пай, виданими
Лищенською сільською радою 28 лютого 2002 року, ОСОБА_1належить майно пайового
фонду агрофірми «Заповіт» на суму 31261 грн., ОСОБА_3 - 20940 грн., ОСОБА_4
-2738 грн.

Після смерті ОСОБА_3 і ОСОБА_4, згідно із свідоцтвом про право на спадщину
за законом позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину і являється власником спадкового
майна на загальну суму 23678 грн. (20940 + 2738).

Відповідно до порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних
сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення - п.13 -
майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом на
право власності на майновий пай члена підприємства за встановленим зразком.
П.14 цього ж Порядку... встановлено, що свідоцтво видається сільською, селищною
або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай
підприємства.

Отже, позивачу ОСОБА_1 видано свідоцтво на право власності на майновий пай
згідно встановленого порядку.

Методичними рекомендаціями про порядок отримання майнового паю при виході
із колективного сільськогосподарського підприємства його членів, розроблених
Міністерством сільського господарства і продовольства України, Інститутом
аграрної економіки УААН від 1 січня 1996 року, Типовим положенням про комісію з
організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування
аграрного сектору економіки, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 28 лютого
2001 року №177 - встановлено, що майновий пай - це грошовий еквівалент
трудового внеску кожного працівника в колективне надбання (майно) за період
роботи в господарстві (на дату паювання). Розрахунок трудового внеску членів
підприємства для паювання майна обчислюється через суму всіх форм оплати праці
матеріального стимулювання, включаючи натуральні видатки, за весь період роботи
в ньому.

Для проведення паювання майна загальними зборами колективу підприємства
приймається рішення з цього приводу та затверджується комісія по паюванню
майна. В компетенцію комісії віднесено: визначення списків осіб, які мають
право на отримання майнового паю; розміру і перелік майна, яке підлягає
паюванню; обчислює розмір паю; розглядає претензії щодо правильності визначення
розмірів майнового паю і його нарахування; перевіряє достовірність
інвентаризації майна та платіжних і інших зобов'язань підприємства; встановлює
достовірність участі членів підприємства у трудовій діяльності і, у випадку
порушення прав, захищає їх інтереси, в установлений термін вносить на розгляд
загальних зборів підприємства оформлені в установленому порядку всі матеріали

про
паювання і персоніфікацію майна; несе відповідальність за достовірність
включення до списку осіб, які мають право на майновий пай, розмір майна, що
підлягає паюванню, встановлює розмір майнового паю кожному члену підприємства
та забезпечує одержання його у разі виходу із підприємства. Термін і порядок
роботи вказаної комісії визначаються рішенням загальних зборів членів підприємства.

В судовому засіданні встановлено, що у агрофірмі
«Заповіт» була створена така комісія і станом на 11 квітня 2001 року було
встановлено список осіб, які мають право на отримання майнового паю, який
затверджено зборами співвласників. З оглянутого в судовому засіданні списку
вбачається, що скорегована зарплата позивача ОСОБА_1 становить 126179, майновий
пай -31261 грн., майновий пай у відсотках - 0,405834%. Майнові паї спадкодавців
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно скорегована зарплата 84521 і 45381, майнові паї-
20940 грн. і 2738 грн., у відсотках - 0,271847% і 0,1459%.

Таким чином, комісією по паюванню і персоніфікації майна було встановлено
розмір і перелік майна, яке підлягає паюванню, обчислено розмір майнового паю
виходячи із загальної вартості майна пайового фонду підприємства станом на 1
травня 2001 року, який становив 7702800 грн., тобто на час реорганізації
агрофірми.

Із пояснень спеціаліста ОСОБА_5, допитаного в судовому засіданні
встановлено, що при визначенні розміру майнового паю було враховано уточнений
склад і вартість пайових фондів майна членів підприємства. Крім того, розмір
майнового паю позивача ОСОБА_1 перевірявся неодноразово, оскільки від неї були
заяви щодо перевірки розміру визначеного майнового паю.

Отже, судом встановлено, що розмір майнового паю позивача
визначено відповідно до чинного на той час законодавства та з врахуванням
Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів КСП, у тому
числі реорганізованих, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 28 лютого 2001
року.

Покликання позивача ОСОБА_1, що у розмір майнового паю не
враховано продуктивну худобу загальною вартістю 497 тис. грн. та акції, що
надійшли протягом 1997-1999 років на баланс господарства, на загальну суму 68
тис.грн., через що розмір майнових паїв повинен становити не 54939 грн., а
59878 грн., спростовані в суді поясненнями спеціаліста ОСОБА_5

Будь-яких інших
доказів, крім пояснень, позивач суду не надала.

Крім того, судом встановлено, що ПСГП «Заповіт» постановою господарського
суду Волинської області від 10 серпня 2006 року визнано банкрутом і призначено
ліквідатора.

Із пояснень ліквідатора встановлено, що ПСГП «Заповіт» орендувало майнові
паї у власників паїв та сплачувало орендну плату.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до
задоволення не підлягають, а тому є необхідність постановити нове рішення про
відмову у позові.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316, 317, 218, 60 ЦПК України, на підставі
Методики уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних
сільськогосподарських   підприємств,  у
тому  числі   реорганізованих,   Порядку

визначення
розмірів майнових паїв членів КСП та їх документального посвідчення, затв.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 20 грудня 2006
року в даній справі скасувати.

Ухвалити нове
рішення.

В позові
ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Заповіт», Лищенської
сільської ради, Луцької районної державної адміністрації Волинської області про
збільшення вартості майнового паю - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його
проголошення.