Справа №2-596/2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м. Ковель                                                                                              19 березня 2007 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Денісова В.П.,

за участю секретаря       Матвійчук Т.Е.,

позивача             ОСОБА_1.,

відповідача     ОСОБА_2., розглянувши у відкритому
судовому засіданні при попередньому розгляді цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у
зв'язку з продовженням навчання, -

встановив:

ОСОБА_1звернулася
до суду з позовною заявою до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини в зв'язку з продовженням навчання, обґрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що з 1983
року по 1989 рік
перебувала у юридичному шлюбі із відповідачем по справі. Від спільного шлюбу
народилась дитина - дочка
ОСОБА_3. З часу розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Відповідач у
добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, тому до досягнення
повноліття кошти стягувались за рішенням суду. На даний час дитині виповнилось
повних 18 років,
однак остання продовжує навчання у Сокальському професійному ліцеї в групі НОМЕР_1, з ІНФОРМАЦІЯ_1року, що
стверджує представленою суду довідкою. На час навчання в ліцеї дочка постійно
проживає в м. Сокаль у гуртожитку ліцею. Самостійного доходу немає, перебуває
на утриманні позивачки по справі, яка має незначний дохід, тому утримувати
дитину їй важко. Відповідач по справі працює, проте в добровільному порядку
аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання надавати не
бажає, а тому позивачка ставить питання про стягнення з відповідача на її
користь аліментів в розмірі 350 грн. щомісячно, на період навчання.

У попередньому
розгляді позивачка позовні вимоги змінила, враховуючи матеріальний стан
відповідача просить суд стягнути з нього на утримання повнолітньої дитини -
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, аліменти в розмірі 100 грн.
щомісячно ІНФОРМАЦІЯ_1року. Позов прохає задовольнити з вищевикладених підстав.

Відповідач в
попередньому засіданні змінені позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх
задоволення та стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки
ОСОБА_3, яка продовжує навчання, в розмірі 100 грн. щомісячно, до закінчення
останньою навчання.

Суд, заслухавши
пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до
висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

З копії
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2року і її
батьками є ОСОБА_2- відповідач
по справі та ОСОБА_1/а.с.4/.

У попередньому
розгляді встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, що стверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3року
Ковельським міським відділом РАГСу.

Позивачем
стверджено, а відповідачем не заперечено, що після розірвання шлюбу сторони
проживають окремо; спільна дитина -
дочка ОСОБА_3, проживає разом із матір'ю, позивачкою по справі та перебуває
на її утриманні.

Судом
встановлено, що на даний час дочка ОСОБА_3навчається у Сокальському
професійному ліцеї, що стверджується довідкою № НОМЕР_4року, виданою
Сокальським професійним ліцеєм /а.с. 6/.

Позивачкою
стверджено, що на період навчання дочка проживає у гуртожитку та у зв'язку із
навчанням потребує матеріальної допомоги, пов'язаної із оплатою за проживання,
харчування, тощо. Відповідачем вказані факти не заперечено. Також позивачкою
стверджено, що остання хоча й працює та має постійний дохід / а.с. 7/, однак
самостійно утримувати дитину їй важко.

Відповідно до
ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані
утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть
надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

В попередньому
розгляді встановлено, що відповідач працює, має можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання; із заявленим
позивачкою розміром аліментів згідний.

Таким чином,
враховуючи, викладені обставини, а саме: матеріальне становище сторін, вимоги
позивачки та доводи відповідача, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на
утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, яка продовжує навчання, аліменти в
розмірі 100 грн., щомісячно.

Відповідно до
ст. 201 СК
України до вказаних правовідносин застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192, 194-197 СК
України. Із врахуванням положень вказаних норм та тої обставини, що позивачем
не представлено будь-яких доказів на ствердження того факту, що нею вживалися
заходи щодо одержання аліментів з відповідача за минулий період, суд приходить
до висновку, що аліменти слід присудити від дня пред'явлення позову, а саме з 06.03.2007 року.

Відповідно до ч.
2 ст. 199 СК України право
на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У відповідності
до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України
рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до
вимог ч.З ст. 81 та ч.З
ст. 88 ЦПК
України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Керуючись ст.
ст. 10, 11, 130, 174,
209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, ст. ст.198, 199, 200, 201 Сімейного Кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Стягувати з
ОСОБА_2, мешканця с. АДРЕСА_2Ковельського району аліменти на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - дочки ОСОБА_3, мешканки м. АДРЕСА_1, - в розмірі 100 грн. щомісячно,
в період навчання, починаючи з 06.03.2007
року і до ІНФОРМАЦІЯ_4року.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь держави судовий збір в розмірі 51 ( п'ятдесят одна)
грн. та витрати на інформаційно -
технічне забезпечення в розмірі 30
(тридцять) грн.

Рішення в
частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, а саме - в розмірі 100 грн., - підлягає до
негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через

Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом

десяти днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом
двадцяти днів

після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі апеляційної
скарги без

попереднього подання заяви -
протягом строку, встановленого для подання заяви про

апеляційне
оскарження.