РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2007 р.                                                                                        м.
Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого -   судді Суркової В.П.,

при секретарі              Владиченко
І.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
територіальної громади Запорізької міської ради (третя особа - орендне
підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної інвентарізації, далі ОП ЗМБТІ)
про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до
суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати
ОСОБА_3, яка заповідала їм усе своє майно, а саме: 38 частки жилого будинку АДРЕСА_1. У зв"язку
з тим, що нотаріальна контора відмовіла в оформлені права власності, просили
ОСОБА_1ними права власності на цю частину будинку в рівних частках.

Крім того,
просили визнати право власності на самочинні споруди: вбиральню М, сарай Л,
сарай П, сарай Н, сарай О.

В судовому засіданні позивачі підтримали позов.

Представник
відповідача не з"явився, надіслал заяву про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги пітримує частково.

Представник ОП ЗМБТІ Опанасенко В.Л. не заперечує проти
позову.

Вислухавши
пояснення позивачів, третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_3 є мати ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (ОСОБА_1) та ОСОБА_5 (ОСОБА_2).

ОСОБА_3 на праві
власності належить 38 частки жилого будинку АДРЕСА_1.

06.02.2003 р. ОСОБА_3
склала заповіт, згідно якому заповідала усе своє майно в рівних частках дочкам
ОСОБА_2 та ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
померла.

Відповідно до ч.
1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти
ії.

Позовні вимоги
правомірні, оскільки підтверджені письмовими доказами: свідоцтвом про право
спадщини за законом від 12.06.1976
p., свідоцтвом про право власності від 12.06.1976 p., заповітом
від 06.02.2003 p.,
свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, свідоцтвами про народження позивачек,
спадковою справою №
1025, технічним паспортом.

Відповідно до ч.
5 ст. 376 ЦК України на
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може ОСОБА_1ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

В матеріалах
справи є заява від ОСОБА_6, яка мешкає АДРЕСА_2, зі зміста якої впливає, що
вона не заперечує проти визнання права власності на самочинно збудовані споруди
АДРЕСА_1.

Оскільки спірні
споруди були самочинно збудовані користувачем земельної ділянки спадкодавцем
ОСОБА_3 і це не порушує права інших осіб, позовні вимоги в цієї частині також
підлягають задоволенню.

2

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,
ст. ст. 376, 1217, 1218,
1220, 1234,1235, ч. 1 ст. 1268, 1270, 1296 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на
38 частки жилого будинку АДРЕСА_1 в рівних
частках в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в рівних частках на споруди: вбиралню М,
сарай Л, сарай П, сарай Н,сарай О.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя