У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
визнання права власності на 2/3 частини жилого будинку, виділ жилого будинку в
натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя, виділ в натурі Ѕ частини жилого будинку,

в
с т а н о в и л а:

У травні 2005 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на
те, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого у
вересні 1994 року придбали жилий будинок АДРЕСА_1 у м. Маріуполі.  Після фактичного припинення шлюбних відносин
у січні 2004 року відповідачка  залишила
спірний будинок. За час окремого проживання позивачем за власні кошти було
проведено капітальний ремонт спірного будинку. Вартість виконаних робіт
становить 20 000 грн. Оскільки за рахунок проведених ремонтних робіт значно
збільшився благоустрій будинку та його вартість ОСОБА_2 вважає, що його частка
у спільному майні подружжя має складати 2/3 частини, а відповідачки 1/3
частину. Оскільки відповідачка у спірному будинку не проживає, іншим житлом
забезпечена, просив виділити в натурі йому спірний будинок, а на користь
відповідачки стягнути грошову компенсацію за її 1/3 частину.

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,
виділ в натурі Ѕ частини жилого будинку. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
після придбання будинку частину робіт по його благоустрою вона з бувшим
чоловіком виконали разом, спільно придбали частину будівельних матеріалів. Крім
того позивачка перевезла частину матеріалів, які в неї були придбані до шлюбу з
позивачем для ремонту своєї квартири та які ОСОБА_1 використав для ремонту їх
спільного будинку, після фактичного припинення шлюбних відносин у січні 2004
року. Тому просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 14 грудня 2006
року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено в
повному обсязі.

Проведено розділ жилого будинку
АДРЕСА_1 у місті Маріуполі.

Виділено ОСОБА_2: сіни 1
площею 5,4 кв. м, коридор 2 площею 8,9 кв. м, туалет 3 площею 1,1 кв. м, жилу кімнату
8 площею 16,7 кв. м, жилу кім­нату 7 площею 16,5 кв. м, ванну кімнату 9 площею 2,5 кв.
м, веранду 1 площею 12,4 кв. м, Ѕ
частину коридору 10 площею 6 кв. м, Ѕ
частину огорожі та Ѕ  частину
замощення, а всього на
загальну суму 57 840 грн., що складає 23/50 ча­стки, або 2/5 долі.

Виділено ОСОБА_1: жилу кімнату
4 площею 10,6 кв. м; жилу кімнату 5 площею 11,6 кв. м; жилу кімнату 6 площею
9,5 кв. м; Ѕ  частину коридору 10 площею 6 кв. м; кухню
11 площею 16,4 кв. м; ванну кімнату 12 площею 7,1 кв. м; туалет 13 площею 1,4 кв. м;
коридор 14 площею 1,7 кв. м; погріб літ а/п; ґанок літ а-3; гараж під літ. “Е”; сарай під літ. “Ж”;
туалет під літ. 3; Ѕ  частини огорожі та
Ѕ  частину замощення, а всього на
за­гальну суму 85 936 грн.,
що складає 27/50
частки, або 3/5 долі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 у рахунок компенсації за відступ від ідеальної частки 14 048 грн.

Для здійснення варіанту розділу
будинку зобов'язано ОСОБА_2 закласти ві­конний отвір між приміщеннями 1-10 та 1-11; в приміщенні
1-10 влаштувати глуху пе­регородку для розділу даного приміщення на дві рівні
частки в одній з яких (що примикає до
коридору 1-2) влаштувати кухню; закласти дверні отвори між приміщеннями 1-2 та
1-4, 1-5 та 1-8,1-6 та 1-7.

Зобов'язано ОСОБА_1 провести
влаштування дверного отвору між приміщен­нями 1-11 та 1-4; 1-4 та 1-5; 1-5 та
1-6; в приміщенні 1-12 влаштувати ванну кімнату, а в приміщенні 1-13 туалет.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2007 року рішення  Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя від 14 грудня 2006 року змінено. Позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

У касаційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення
апеляційного суду та рішення суду першої інстанції, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційні скарги задоволенню не
підлягають.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Рішення суду першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального права. Підстав для їх скасування не
встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя
від 14 грудня 2006 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 11
травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І.
Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова