У Х В А Л А

іменем  україни

28 вересня 2007 року                                                         м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                      Прокопчука
Ю.В.,               Романюка  Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із
спільної власності, про переобладнання житлового приміщення, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 13 грудня
2006 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням
Кіровського районного суду м. Донецька від 23 грудня 2005 року позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено. Виділено в користування ОСОБА_1 жилу кімнату
площею 12,8 кв. м, ОСОБА_2 - кімнату площею 13,7 кв. м, ОСОБА_3 - кімнату
площею 14,5 кв. м. Кухню, ванну кімнату, туалет та інші підсобні приміщення
залишено у сумісне користування співвласників.

Ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 13 грудня 2006 року рішення районного
суду змінено, в резолютивній частині замінено слова “виділити” словом “встановити”,
в іншій частині - рішення суду залишено без зміни.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали апеляційного
суду та направлення справи на новий розгляд, мотивуючи свою вимогу порушенням
судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного
суду постановлена з додержанням  норм
матеріального та  процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Доводи
ОСОБА_2 про те, що вона не була повідомлена про день розгляду справи в суді
апеляційної інстанції, є необґрунтованими. Із протоколу судового засідання від
29 листопада 2006 року вбачається. що її представник - ОСОБА_4 був присутній в
судовому засіданні і в його присутності справа слуханням була відкладена на 13
грудня 2006 року на 10 годину. Крім того, у матеріалах справи є розписка
ОСОБА_4 про отримання судової повістки з поміткою про дату вручення та дату
слухання справи (а.с. 188, 192).

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу апеляційного суду Донецької області від 13
грудня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                     Прокопчук Ю.В.                  Романюк  Я.М.