Справа № 2-460/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 лютого 2007
року            Комсомольський районний
суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Завальнюка І.В., при секретарі -
Квеквескірі О.О., за участю адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні  цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5 про визнання
договору дарування недійсним,

встановив:

У серпні 2006 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом
посилаючись на те, що 26.04.2006 року між нею та ОСОБА_4 був укладений договір
дарування 3/10 частин домоволодіння АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Основною підставою для укладення зазначеного договору
було те, що позивач непрацездатна за віком, за станом здоров'я та потребує
догляду і матеріальної допомоги. При цьому перед укладенням спірного договору
відповідач, яка є онукою позивача, обіцяла їй утримання та догляд, допомогу по
господарству, а також її пожиттєве проживання в будинку. Однак оскільки після
укладення договору дарування відповідач різко змінила своє відношення до
позивача, застосовує до неї фізичну силу та ображає її, ОСОБА_3 просила суд
визнати даний договір дарування недійсним.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали
заявлені вимоги із викладених вище підстав, додатково пояснивши, що спірний
будинок є єдиною власністю позивача, а, укладаючи договір дарування, сторони
домовлялися, що позивач буде проживати в ньому, відповідач буде за нею
доглядати до кінця життя. Однак після оформлення договору відповідач різко
змінила своє ставлення до позивача, пригнічує її, створює умови, несумісні для
проживання, так як неодноразово виключала опалення, застосовує до неї фізичне
насилля. Зважаючи на те, що позивач уклала договір дарування під впливом
помилки, що має суттєве значення, просили суд визнати даний договір недійсним.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні проти задоволення
позову заперечували, пояснивши, що дійсно перед укладанням договору дарування
вони домовилися, що позивач залишиться проживати у спірному будинку, вона буде
доглядати за нею. Однак сторонами було укладено не договір довічного утримання,
а договір дарування, ініціатором укладення якого була сама позивач. Також
пояснили, що будь-які перешкоди в користуванні будинком позивачу не чиняться.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5
в судовому засіданні пояснила, що для укладення спірного договору дарування
до неї звернулася безпосередньо позивачка, яка повідомила, що має погане
здоров'я та бажає здійснити оформлення належної їй частини будинку на свою
онуку - відповідача. Через деякий час відбулося оформлення договору дарування,
який сторони перед підписанням прочитали. Також зазначила, що позивач їй
повідомляла, що після підписання спірного договору вона залишиться проживати із
своєю онукою, яка й буде її доглядати. В останнє судове засідання ОСОБА_5 не з'явилася,
покладаючись на розсуд суду, просила розглянути справу без її участі.

Вислухавши
пояснення учасників судового розгляду, покази свідків та дослідивши матеріали
справи, суд вважає позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню. Судом
встановлено, що ОСОБА_3, позивач по справі, проживає в 3/10 частинах житлового
будинку АДРЕСА_1, які належали їй на праві власності на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, виданого

10.09.2004         року державним нотаріусом Третьої
Херсонської державної нотаріальної контори.

Як убачається із
матеріалів справи, а саме копії пенсійного посвідчення, епікризу від

08.11.2005         року та виписки із амбулаторної карки,
позивач є непрацездатною за віком та за станом здоров'я потребує стороннього
догляду, оскільки у листопаді 2005 року була знайдена вдома одна сусідами, без
почуттів та тривалий час перебувала у тяжкому стані.

26.04.2006 року
між позивачем та ОСОБА_4, відповідачем по справі, яка є її онукою, було
укладено договір дарування 3/10 частинах житлового будинку АДРЕСА_1, який було
посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5

Допитані в
судовому засіданні за клопотанням позивача свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є сусідами
позивача, пояснили, що позивач їм неодноразово повідомляла, що подарує будинок
своїй онуці, а остання буде за нею доглядати та вони будуть разом в ньому
проживати. При цьому свідок ОСОБА_8 зазначила, що дані факти їй повідомляла
також і сама відповідачка. Однак на теперішній час остання ображає позивачку,
неодноразово відключає опалення у будинку та телефон, чим позбавляє її
елементарних та необхідних життєвих умов, винесла на вулицю всі її меблі та
речі, застосовує до неї фізичну силу, так як вони бачили на її тілі синці, які,
як повідомила їм позивачка, виникли, так як онука побила її телефоном.

Зазначені факти
також убачаються із акту судово-медичного освідування позивача НОМЕР_1 від
24.07.2006 року, згідно якого остання повідомляла, що 22.07.2006 року близько
10-00 годин онука телефонним апаратом била її по рукам, по голові, внаслідок
чого їй було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді кровопідтіку голови
та правої кисті.

Оскільки покази
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є послідовними та логічними, при цьому
повністю узгоджуються із іншими матеріалами справи, а підстав ставити їх під
сумнів суд не знаходить, оскільки дані свідки не зацікавлені в результаті
розгляду справи, тому суд і приймає їх до уваги.

Крім того,
зазначені вище факти в частині того, що позивач потребувала стороннього
догляду, внаслідок чого подарувала свій будинок відповідачу, підтвердив
допитаний в судовому засіданні за клопотанням відповідача свідок ОСОБА_9, а
свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11. та ОСОБА_12 фактично підтвердили, що, в свою чергу,
відповідач повинна була доглядати за позивачем.

При цьому суд не
приймає до уваги покази допитаного за клопотання позивача свідка ОСОБА_13,
оскільки останній є сином позивача та явно зацікавлений в результаті розгляду
справи, та покази допитаного за клопотанням відповідача свідка ОСОБА_14, який є
товаришем чоловіка відповідача, а його покази викликають у суду певні сумніви
щодо їх достовірності.

Згідно ст. 717 ЦК України за
договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується
передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок)
у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь
дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором
дарування.

Крім того, згідно ст. 229 ЦК
України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які
мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. При
цьому істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків
сторін.

Як встановлено судом позивач є непрацездатною людиною як
за віком, так і за станом здоров'я, потребувала догляду, який їй обіцяла
надавати онука - ОСОБА_4,
відповідач по справі. У зв'язку із цим позивач, яка також іншого житла,
крім спірного, у своїй власності немає, що підтверджується довідкою
Херсонського БТІ НОМЕР_2 від 26.12.2006 року, уклала із відповідачем договір
дарування. Однак у подальшому ОСОБА_4 не лише ухилилася від здійснення догляду
за позивачем, а й створює неможливі умови для її проживання, застосовує
відносно неї фізичне насилля.

При зазначених вище обставинах, на підставі ст.ст.717,229 ЦК України суд
вважає необхідним позов задовольнити, визнавши договір дарування недійсним,
оскільки позивач при його укладенні помилялася стосовно обставин, що мають
істотне значення, тобто даний договір був вчинений під впливом помилки. При
цьому в даному випадку помилкою, яка має істотне значення, є те, що позивач, з
урахуванням родинних стосунків із відповідачем, не правильно сприйняла правові
наслідки укладеної угоди, вважаючи, що тим самим вона забезпечить собі довічний
та належний догляд з боку онуки.

Оскільки згідно ст. 216 ЦК
України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути
другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, суд
вважає за необхідне повернути сторони у первинний стан.

Доводи відповідача та її представника про те, що спірний
договір дарування було укладено саме за пропозицією позивача суд до уваги не
приймає, оскільки вони не спростовують обґрунтованість позовних вимог. їх
посилання на те, що будь-які перешкоди в проживанні позивача в спірному будинку
відповідачем не чиняться, судом визнаються не переконливими та такими, що
суперечать встановленим обставинам по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,212-215 ЦПК України,
ст.ст.203,215,216,229,717 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_5, згідно
якого 26.04.2006 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 3/10 частини житлового будинку
ОСОБА_1.

Сторони
повернути в первинний стан.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.