Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

8 листопада 2007 року
Петрівський районний суд
Кіровоградської області

в складі:

головуючого
Шаєнко Ю.В.

при секретарі
Ісаченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Петрове справу за позовом  ОСОБА_1
до Петрівської виправної колонії № 49 про стягнення неутриманої з боржника
суми.

В С Т А Н О В И
В :

Позивачка звернулась до суду, мотивуючи це тим, що за вироком
Військового місцевого суду Сімферопольського гарнізону від 18.06.1996 року з
засудженого ОСОБА_2, який відбував покарання в Петрівській ВК №49
Кіровоградської області, стягнуто на користь позивачки 670 грн., 50 доларів США
та

13 000 00 російських карбованців і виконавчий лист було
направлено відповідачу, але відповідачем по невідомим причинам виконавчий лист
не виконувався, кошти на користь позивачки з ОСОБА_2 не стягувались, тому
позивачка вимушена була звернутись до суду та просить  суд стягнути з відповідача кошти по
виконавчому листу з врахуванням інфляції.

Відповідач позов не визнав.

Суд заслухавши представника відповідача, дослідивши
документи справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що за вироком  Військового місцевого суду Сімферопольського
гарнізону від 18.06.1996 року  з
засудженого ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 670 грн., 50 доларів США та 13
000 00 російських карбованців.

Засуджений ОСОБА_2 відбував покарання у вигляді позбавлення
волі в Петрівській ВК № 49 Кіровоградської області з 1996 по 2001 рік.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 вищевказаних сум
на користь позивачки надійшов до Петрівської ВК №49 22.07.1997 року і
знаходився на виконанні.

Відповідно до картки обліку утримань та балансового
рахунку № 948 за вищевказаним виконавчим листом 11.07.2001 року, згідно
квитанції № 642, було перераховано 11 грн.02 коп. позивачці.

Залишкова сума за виконавчим листом  не була стягнена  оскільки на особовому рахунку засудженого
ОСОБА_2 не було коштів, чому не було коштів на рахунку останнього, встановити
немає змоги, так як особова справа засудженого знищена ще в грудні 2003 року в
зв'язку з закінченням строку зберігання, так як термін зберігання  особової справи засудженого  2 роки після звільнення, що підтверджується
довідкою наданою відповідачем.

Засуджений ОСОБА_2 звільнений по відбуттю
покарання01.11.2001 року і відбув з Петрівської ВК № 49 до АДРЕСА_1, де він і
проживав до засудження, тому виконавчий лист № 38/96 від 12.06.1006 року було
направлено до Військового місцевого суду Сімферопольського гарнізону м.
Сімферополь Автономної республіки Крим.

Згідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Позивачка звернулась до суду після спливу строків
позовної давності, тому в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі.

Вказані правовідносини регулюються ст. 257 ЦК України .

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 213,214,215
ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до
Петрівської виправної колонії № 49 Кіровоградської області про стягнення
11298,90 російських карбованців та 672 грн. з врахуванням інфляції неутриманих
з боржника.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд шляхом
подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційного суду, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя