СУД  МІСТА КИЄВА
Справа № 22-6386                              Головуючий у 1-й інстанції: Щасна Т.В.
Доповідач: Прокопчук Н.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 липня 2007 року  Колегія суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного

суду м. Києва

в складі: головуючого. Прокопчук Н.О.

суддів: Кабанченко О.А.,Коротуна В.М.

при секретарі :3ражевській Н.О.   ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 січня 2007 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про захист честі,
гідності та ділової репутації, -

Встановила:

У жовтні 2005 року позивач
звернувся із вказаним позовом до відповідачів. Зазначав, що при дослідженні
матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи по факту утримання
ОСОБА_1. печатки та документів ТОВ «Форсан-Україна» виявлено копії трьох листів
зміст яких порочить честь та гідність позивача та негативно впливає на його
ділову репутацію. Вказував, що лист за вих. № НОМЕР_1, адресований Печерській районній у м. Києві державній
адміністрації підписаний відповідачами містить негативну інформацію такого
змісту: «Повідомляємо вас, що в даний час на нас як на співзасновника ТОВ
«Форсан-Україна» та генерального директора робиться страшенний тиск та
здирництво з боку групи осіб на чолі з громадянином Росії ОСОБА_4. та ОСОБА_2,
вони роблять по відношенню до нас різноманітні злочинні дії...», таку ж
негативну інформацію містять звернення підписані ОСОБА_1. за вих. № НОМЕР_2 та №НОМЕР_3. Поширення
таких відомостей негативно впливає на господарські взаємовідносини, втрату
партнерів позивача.

Просив
зобов'язати відповідачів спростувати інформацію та стягнути моральну шкоду у
розмірі 11 952 грн.

В подальшому
позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача ОСОБА_1.
моральну шкоду у розмірі 11952
грн., стягнути з ОСОБА_3

2

моральну шкоду у розмірі 107 568 грн. та покласти
на відповідачів понесені ним судові витрати.

Відповідачі
позов заперечували, посилаючись на те, що прізвище ОСОБА_2. згадується лише у
звернені до Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, в якому
містилося лише прохання відповідачів не проводити перереєстрацію ТОВ
«Форсан-Україна» до завершення перевірки правоохоронними органами їх заяв, а
звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про
недодержання законів повідомляються не з метою доведення таких відомостей до
громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це
законом посадовими особами. Вказували, що позивачем не надано доказів на
підтвердження розповсюдження негативної інформації серед працівників ТОВ
«Форсан-Україна» та ТОВ «Локсервіс» чи серед його ділових партнерів.

Зазначали, що
позивачем не доведено причинно-наслідкового зв'язку між направленням зазначених
заяв та моральною шкодою, та не доведено розмір такої шкоди.

Рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від 24
січня 2007 року
позов задоволено частково. Постановлено зобов'язати ОСОБА_1. та ОСОБА_3 спростувати
поширену неправдиву інформацію шляхом подання до Печерської районної державної
у м. Києві адміністрації, ДШ Печерського району м. Києва, КР ДФ АППБ «Аваль»
повідомлень про те, що викладена інформація в листах № 10,11,12 є неправдивою,
стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 1500
грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2. 1500 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись
з таким рішенням суду, ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу в якій ,посилаючись на
незаконність та необґрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду
обставинам справи просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому
засіданні відповідач апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених в ній.

Представник
позивача вважає апеляційну скаргу безпідставною ,просить її відхилити та
залишити рішення суду першої інстанції без зміни.

Заслухавши
доповідь судді Прокопчук Н.О., пояснення осіб ,що з'явилися в судове засідання,
розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і
обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на
наступне.

Задовольнивши
позовні вимоги суд виходив з того ,що відповідачі в своїх зверненнях до
Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, ДШ Печерського району
м. Києва ,КРДФ АППБ «Аваль» свідомо розповсюдили негативну інформацію щодо
позивача, яка не відповідає дійсності з метою створення думки посадових осіб
щодо його гідності та ділової репутації, чим порушили його право на повагу до
його честі і гідності, а також недоторканість ділової репутації , а тому повинні
її спростувати і відшкодувати спричинену такими діями позивачу моральну шкоду в
сумі по 1500 грн.
кожний.

Проте такий висновок суду не в повній мірі відповідає
обставинам справи.

Як вбачається з
матеріалів справи відповідачі ОСОБА_1. та ОСОБА_3 15.06.2005 року звернулися
із листом до голови та заступника голови Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації в якому зазначали ,що на них « як
співзасновників ТОВ «Форсан-Україна» та генерального директора робиться
страшений тиск та здирництво з групи осіб на чолі з громадянами Росії ОСОБА_4
та ОСОБА_2... вони
роблять

3

по відношенню до нас різноманітні злочинні дії. Вони
також вдаються до шахрайських дій ,
а також погрожують нам життям...»(
а.с.7).

10.06.05 р. та 13.06.05 р. ОСОБА_1. було
також надіслано листи директору КРДФ АППБ «Аваль» та начальнику ДШ Печерського
району м.Києва в яких висловлювалося прохання не приймати ніяких юридичних дій
та не приймати ніяких документів від ОСОБА_4. до закінчення слідства по заяві
ОСОБА_3. до правоохоронних органів щодо злочинних дій з боку групи осіб на чолі
із ОСОБА_4( а.с.8-9).

Суд установив і
ця обставина не оспорюється сторонами, що відповідачі дійсно зверталися до
правоохоронних органів із заявою про неправомірні дії з боку позивача та
ОСОБА_4. Проте, по наслідкам перевірок цих заяв ніяких рішень не прийнято.

За змістом
ст.28,ч.4 ст.32 Конституції України ,кожен має право на повагу до своєї
гідності та право спростувати недостовірну інформацію про себе, а також на
відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням такої недостовірної
інформації.

Відповідно до
ст.297 ЦК України
кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної
особи є недоторканими.

Згідно зі ст.299
ЦК України кожен
має право на недоторканість своєї ділової репутації.

Відповідно до
зазначених норм, позивач мав право звернутися з позовом до суду про захист її
честі ,гідності та ділової репутації.

Згідно п.3
постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1990 року №
7 (з наступними змінами та доповненнями) " Про застосування судами законодавства, що регулює захист
честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій" до відомостей
, що порочать
особу, слід відносити ті з них, які принижують честь і гідність громадянина або
організації в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору
додержання законів,
загальновизнаних    правил    співжиття
та    принципів    людської
моралі.

Відповідно до
п.3 ст.277 ЦК України
вважається ,що негативна інформація, поширена про особу є недостовірною.

Згідно вимог п. 17 цієї ж Постанови
Пленуму Верховного Суду України, відповідачі повинні довести, що поширені ними
відомості відповідають дійсності.

За змістом ст.62
Конституції України ,ст.2 КК України,ч.2 ст. 15 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні
злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено
обвинувальним висновком суду.

Оскільки
поширені щодо позивачів відомості у листі на адресу Печерської районної у м.
Києві державної адміністрації ,за своїм змістом ,стосуються обвинувачення особи
у вчиненні злочинів ,такі підлягають доведенню чітко визначеними засобами
доказування.

Відповідачі не
оспорюють ,що ні на час звернення з листами до вищезазначених установ і по
теперішній час вироку суду або обвинувального висновку щодо позивача, не існує.

Матеріали справи
не містять належних та допустимих доказів на підтвердження заяви відповідачів
до голови і заступника голови Печерської районної у м. Києві державної
адміністрації в м. Києві про скоєння злочинних вчинків позивачем щодо них, а тому суд
дійшов вірного висновку про те, що розповсюджена інформація є такою, що не
відповідає дійсності та порочить честь ,гідність та ділову репутацію позивача.

Відповідно до
п.7 ст.277 ЦК України
спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб у який
вона була поширена.

З врахуванням
таких вимог закону, суд обґрунтовано обрав спосіб спростування недостовірної
інформації шляхом зобов"язання відповідачів повідомити Печерську районну у
м. Києві державну адміністрацію про те ,що викладена в їх листі інформація є
неправдивою.

4

Згідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.23 ЦК України
особа    має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає
зокрема, у приниженні честі і гідності та ділової репутації.

З урахуванням
обставин справи суд обґрунтовано стягнув з відповідачів на користь позивача по 1500 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Однак,
зобов'язавши відповідачів спростувати інформацію ,що міститься у листах на
адресу ДІЛ Печерського району м. Києва та КР ДФ АППБ «Аваль» ,суд не врахував , що вказані листи
підписані лише ОСОБА_1. і причетність до них ОСОБА_3. не доводилася та не
встановлена, крім того ,
в них не зазначено будь якої негативної інформації щодо позивача.

За таких
обставин рішення суд в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст.
ст.23,277,297,299 ЦК України,
ст.ст. 303, 307, 309,
313-314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Дарницького районного суду м. Києва від 24
січня 2007 року
скасувати в частині зобов'язання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спростувати
поширену неправдиву інформацію шляхом подання до ДШ Печерського району м. Києва
, КРДФ АППБ
«Аваль» повідомлень про те ,що викладена в листах № 10,11 є неправдивою та
ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволені позову.

В інший частиш рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: