Справа № 2-316/2007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
квітня 2007 року                                                                                   Криворізький
районний суд

Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
судді:                                                                                    Бондарчука Г.Д.

при   секретарі                                                                                           Ференц І.З.

за участю

позивача:                                                                                                    ОСОБА_1.

відповідача:                                                                                                ОСОБА_2.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- ОСОБА_1. звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, де вказала, що
18.02.1995 року уклала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу з відповідачем
мають трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, 1995 року народження ОСОБА_4, 1999
року народження, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, які проживають разом зі мною
та знаходиться на моєму утриманні, що підтверджується довідкою з місця
проживання.

На
утримання двох синів - ОСОБА_3, 1995 року народження та ОСОБА_4, 1999 року
народження, за рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 13
частини з усіх видів його заробітку.

Батьком
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
є відповідач, про що свідчить запис в свідоцтві про його народження. Відповідач
з сім'єю не проживає, що підтверджується довідкою з Широківської сільської
ради, в добровільному порядку допомогу на утримання дитини - сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, відповідач не надає, хоча має фізичну можливість
утримувати сім'ю, оскільки є фізично здоровим чоловіком, який має можливість
працювати та утримувати сім'ю.

Своєю
поведінкою відповідач ставить її та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, в
важкий матеріальний стан, адже вона самостійно не має змоги забезпечити
належний рівень життя їх сину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, оскільки не
працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х
річного віку, що підтверджується доданими до заяви матеріалами.

Просила
суд постановити рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини
з усіх видів його заробітку (доходу) на її користь на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1народження до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка
у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та наполягала на їх
задоволенні.

Відповідач
у судовому засідання позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх
задоволення та стягнення з нього аліментів на утримання його сина ОСОБА_5 у розмірі 16
частини зі всіх видів його доходів.

Суд,
вислухавши позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали, вважає, що
позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені
попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.
Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі

2

визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Судом
встановлено, що 18.02.1995 року між позивачкою по справі та відповідачем був
укладений шлюб, який зареєстровано Надеждівською сільською радою Криворізького
району Дніпропетровської області, актовий запис № 1 (а.с. 2).

Від
шлюбу подружжя має трьох неповнолітніх дітей, на двох з них ОСОБА_3, 1995 року
народження ОСОБА_4, 1999 року народження відповідач за рішенням суду сплачує
аліменти.

Батьком
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, є відповідач, про що свідчить запис в
свідоцтві про його народження серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

Неповнолітня
дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, після
припинення шлюбно-сімейних стосунків, відповідач в добровільному порядку
матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає, хоча й
має такий обов'язок.

Згідно
ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Позивачка
по справі знаходиться в штаті приватного підприємства "Домініум",
проте з 29.06.2005 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-річного віку (а.с. 6). Тим самим позивачка не має можливості
належним чином матеріально забезпечити свого сина.

Оскільки
відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання
неповнолітньої дитини, ухиляється від її утримання, тим самим порушуючи права
свого сина на належне матеріальне забезпечення, суд вважає за необхідне
стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження до досягнення ним повноліття на користь позивачки в
примусовому порядку в розмірі 1/6 частини зі всіх видів доходів відповідача
щомісячно, про що не заперечував і сам відповідач.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 213-215, 367 ЦПК
України, ст. ст. 180, 181 ч. 3, 183, 191 Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягувати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця: с Гряди Іваничівського району Волинської області щомісячно
аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його доходів /заробітку/, але не
менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на
утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1народження до
досягнення ним повноліття на користь матері ОСОБА_1 починаючи з 16 березня 2007
року.

Стягнути
судові витрати на користь держави зі ОСОБА_2: судовий збір в сумі 51
/п'ятдесяти однієї/ гривні

Стягнути
зі ОСОБА_2 витрати, пов'язані з розглядом цивільної справи Криворізьким
районним судом Дніпропетровської області у розмірі 7 /сім/ гривень 50 коп.

Рішення підлягає
негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 20
днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом
10 днів з дня проголошення рішення, або протягом 10 днів без подачі заяви на
апеляційне оскарження.