Справа № 2-104/2007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

06 квітня 2007 року                                                                   М.Краматорськ

Краматорський
міський суд Донецької області

у
складі: головуючого судді Гаврилової М.В., при секретарі Доценко В.М.,

за
участю представника позивача ОСОБА_5.,
представника відповідачів ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Краматорську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики,

ВСТАНОВИВ:

2006
року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до відповідачів
про стягнення боргу за договором позики.

2007
року позивач уточнив свої позовні вимоги, обґрунтовуючи
їх тим, що 12 червня 1998 року відповідачі взяли в нього в борг 13325 грн., що
еквівалентно 6500 доларів США, які зобов'язалися повернути 12 грудня 1998 року,
про що написали розписку. Крім того, 4 серпня 1998 року відповідач ОСОБА_3зяв у
нього в борг суму, еквівалентну 1200 доларам США, яку зобов'язався повернути 05 жовтня 1998 року, про що
написав розписку. Однак, борг у зазначений строк відповідачі не повернули. У
період часу з 01.11.2002 року по 25.12.2003 року відповідачем ОСОБА_3 був частково
повернутий борг в сумі 400 доларів США,
при цьому він пояснив, що гроші на погашення боргу йому дав ОСОБА_2. і що він
погашає борг рівномірно по двох розписках, тобто по двох договорах позики в
зазначений період часу йому повернуто по 200 доларів США. З огляду на те,
що відповідачі частковою виплатою боргу визнали його, вважає, що у
відповідності зі ст.264 ч.3 ЦК
України, установлений законом трирічний строк позовної давності перервався
і з 25.01.2003 року почався заново. Просить стягнути з відповідачів суму, що
залишилася, з врахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми, а саме:
солідарно з відповідачів за договором позики від 12.12.1998 р. - на загальну
суму 6884 доларів 18 центів США або 34902 грн.79 коп.; з відповідача ОСОБА_3 -
за договором позики від 4.08.1998 р. у сумі 1091 доларів 91 цент США або 5535
грн.98 коп.; відшкодувати судові витрати на оплату судового збору та
інформаційно-технічне забезпечення, а також стягнути витрати на правову
допомогу в сумі 10000 грн.

У
судовому засіданні позивач і його представник ОСОБА_5 підтримали
позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2. позов не визнав і суду показав, що дійсно, 12.06.1998
року на півроку взяв у позивача в борг 6500 доларів США, що на той час
було еквівалентно 13325 грн, про що написав розписку. Зазначену суму боргу він
повернув шляхом продажу своєї квартири особі, на яку вказав позивач. Крім того,
вважає, що позивач пропустив строк для пред'явлення зазначеного позову.
Затверджує, що ніяких грошей у рахунок оплати боргу ні безпосередньо, ні через
сина ОСОБА_3ін позивачеві не повертав.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав і суду показав, що ніяких грошей у
позивача не брав і йому нічого не повертав.

Представник відповідачів ОСОБА_6. просить у позові відмовити у зв'язку із
перебігом строку позовної давності для пред'явлення вимоги про повернення
боргу.

Вислухавши думку сторін, проаналізувавши в сукупності зібрані в справі
докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає по наступних підставах.

На момент укладення двох договорів позики і визначення строку їх виконання
діяв Цивільний кодекс України від 18.07.1963 року, тому при вирішенні даного
спору суд застосовує його положення, оскільки цивільні правовідносини виникли
до вступу в чинність нового Цивільного кодексу України.

Згідно ст.374 ЦК України,
за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні
(позичальникові) у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну
кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у
момент передачі грошей або речей.

Як видно з розписки від 12.06.1998 року, ОСОБА_2. позичив у ОСОБА_1. гроші
в сумі 13325 грн., що еквівалентно 6500 доларам СІЛА, які зобов'язався
повернути 12 грудня 1998 року (а.с.19). ОСОБА_2. не заперечує, що розписка
написана їм власноручно і він одержав від позивача зазначену суму.

Таким
чином, ОСОБА_1. і ОСОБА_2. уклали договір позики на суму 13325 гривень.

Крім того, як убачається з розписки від 04.08.1998 року, ОСОБА_3 позичив у
ОСОБА_1. суму, еквівалентну 1200 доларам США,
яку зобов'язався повернути 05 жовтня 1998 року (а.с.18). Представники
ОСОБА_3. - ОСОБА_7. і ОСОБА_6. не заперечують, що розписка написана їм
власноручно і ОСОБА_3. одержав від позивача зазначену суму.

2

Таким чином, ОСОБА_1.
іОСОБА_3. уклали договір позики на суму 1200 доларів США.

Згідно ст. 71 ЦК України в
редакції 1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, права
якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки.

Таким чином, суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності для
звернення до суду за захистом свого права, тому в задоволенні його позовних
вимог необхідно відмовити.

Доводи позивача ОСОБА_1. про те, що він не порушив строків звернення до
суду,.тому що строки позовної давності перервалися частковим виконанням
зобов'язань, а саме сплатою відповідачами в період часу з 01.11.2002 року по
25.12.2003 року по двох розписках по 200 доларів США, суд до уваги не приймає по наступних підставах.

Відповідачі заперечують, що в зазначений період часу вони повертали борг
позивачеві. Представник відповідача ОСОБА_3. - ОСОБА_7. суду показав, що його
довіритель дійсно по своїй розписці від 04.08.1998 р. частково повернув
позивачеві борг у сумі 400 доларів США, однак гроші віддавав до листопада 2002
року. В 2003 році він ніяких грошей позивачеві не повертав.

Представлені як доказ розписки ОСОБА_1. на а.с.20 і а.с.83 про повернення
йому боргу в період часу з 01.11.2002 року до 25.12.2003 року, суд до уваги не
приймає, оскільки вони підписані тільки однією стороною - позивачем у справі,
зацікавленим у задоволенні позову.

Підпису відповідачів на розписках або інші письмові докази про повернення
боргу в справі відсутні.

Згідно ст. 44 ЦК України
в редакції 1960 p.,
повинні відбуватися в письмовій формі угоди громадян між собою на суму
понад 100 гривень.

Зважаючі, що зазначена позивачем сума повернення боргу частинами по 50
доларів США перевищує
відповідно до курсу Національного банку України суму 100 грн., повернення боргу
повинно бути підтверджено підписами обох сторін (а.с. 108-114).

Згідно ст.46 ЦК України,
недотримання необхідної законом простої письмової форми позбавляє сторони права,
у випадку спору, посилатися на підтвердження угоди на показання свідків.

Тому, суд не може взяти до уваги показання свідка ОСОБА_7., яка
підтвердила, що у квітні і у жовтні 2003 року вона прийняла для позивача від
ОСОБА_3 по 50 доларів США
в рахунок боргу, а також показання свідків ОСОБА_8., ОСОБА_9. і ОСОБА_10, які підтвердили,
що відповідач ОСОБА_3 частково віддавав борг позивачеві. Крім того, зазначені
свідки про те, що повернення боргу проходило у період часу жовтня-грудня 2003
року, тобто в період строку позовної давності, не підтвердили.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1. не надав суду
переконливих доказів тому, що встановлений законом трирічний строк позовної
давності для захисту свого права перервався частковою виплатою боргу і з
25.01.1003 року почався заново. Суд вважає, що позивач пропустив встановлений
законом трирічний строк для звернення до суду без поважних причин, тому в
задоволенні позовних вимог про стягнення боргу за договором позики з
врахуванням трьох відсотків річних слід відмовити.

Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, при відмові позивачеві в
позові, не підлягають стягненню вимоги ОСОБА_1. про відшкодування йому судових
витрат по оплаті судового збору та інформаційно-технічне забезпечення, а також
витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн.

Керуючись
ст.ст.3,10,213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про
стягнення боргу за договором позики - відмовити у зв'язку зі спливом строка позовної давності.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана в Апеляційний
суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом 10 днів із дня
його оголошення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в Апеляційний суд Донецької
області через Краматорський міський суд протягом 20 днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження.