справа №2-498 \
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 березня 2007 року

Рівненський міський суд

головуючий
Герасимчук М.К., при секретарі ТимощукС.С,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Рівному
цивільну справу за

позовом
ОСОБА_1 до    Рівненського                                      міськвиконкому     про

визнання права власності на
самочинне будівництво, -

встановив:

ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом про визнання права власності на
самочинне будівництво - переобладнане нежиле приміщення „А-1" 1-7 площею
16,2 кв.м. в жиле та гараж „Д", які розташовані на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 в м.Рівне.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про
право власності (реєстраційний № НОМЕР_1) та свідоцтва про право на спадщину
(реєстраційний № НОМЕР_2) від 16 липня 1993 року, посвідченого Першою
Рівненською державною нотаріальною конторою, їй на праві приватної власності
належить житловий будинок АДРЕСА_1 в м.Рівному. З метою покращення житлових
умов, нею самовільно переобладнано нежиле приміщення „А-1" 1-7 площею 16,
2 кв.м. в жиле та на земельній ділянці самовільно побудований гараж „Д". В
новому технічному паспорті на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 в
м.Рівному, виготовленому Комунальним підприємством Рівненське МБТІ, дані
приміщення зареєстровані як самовільно побудовані. Вартість самовільно
побудованих приміщень згідно довідки Рівненського МБТІ становить 7 903 грн.
Посилаючись на вимоги ст. 376 ЦК
України просить визнати за нею право власності на вказане самочинне
будівництво.

В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача Граб СМ.
в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти
задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

Встановлено, що житловий будинок з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1 в м.Рівне, належить ОСОБА_1. на підставі свідоцтва про
право власності (реєстраційний № НОМЕР_1) та свідоцтва про право на спадщину
(реєстраційний № НОМЕР_2) від 16 липня 1993 року, посвідченого Першою
Рівненською державною нотаріальною конторою. З метою покращення житлових умов,
позивачем в будинку самовільно переобладнано нежиле приміщення А-1 1-7 площею
16, 2 кв.м. в жиле та на земельній ділянці самовільно побудований гараж „Д".
В новому технічному паспорті на індивідуальний
житловий будинок АДРЕСА_1 в м.Рівне, виготовленому

Комунальним
підприємством Рівненське МЕТІ, дані приміщення зареєстровані як самовільно
побудовані. Вартість самовільно побудованих приміщень згідно довідки
Рівненського МБТІ від 28 лютого 2006 року становить 7 903 грн. За висновком
Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської
міської ради № 01-20X133 від 5 лютого 2007 року житловий будинок загальною
площею 95,6 кв.м., житловою площею 70,9 кв.м., допоміжною площею 24,7 кв.м.,
реконструйований за рахунок переобладнання приміщення 1-7 площею 16,2 кв.м. в
житлову кімнату та побудований гараж „Д" на земельній ділянці на АДРЕСА_1
в м.Рівне є придатними для експлуатації.

Є обґрунтованими вимоги ОСОБА_1. про визнання за нею права власності на
самочинне будівництво, яке було здійснене без належного дозволу. Самочинне
будівництво розташоване на земельній ділянці власника і не порушує права інших
осіб. Відповідно до вимог ст. 376 ЦК
України суд може визнати за власником право власності на нього.

На підставі викладеного ст. 376 ЦК
України, керуючись ст. 10, 11, 60, 130, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1. задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинне будівництво - переобладнане
нежиле приміщення „А-1" 1-7 площею 16,2 кв.м. в жиле та гараж „Д",
які розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 в м.Рівне.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду

Рівненської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в десятиденний строк з дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом

двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.

4 ст. 295 ЦПК України.