Справа
№ 22-ц - 19/2007 р.
Категорія: відшкодування шкоди
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2007 p., судова колегія
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого                 - Шаповал Н.М..

Суддів                            - Хребтова В.П., Цвірюка В.О.,

за участю секретаря
- Дмитренко
A.M.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові
цивільну справу за апелційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського район­ного
суду м. Харкова від 21 серпня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди,
завданої ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

01 серпня 2005 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Посилався на те, що 04
лютого 2005 року
приблизно о 9 годин 30 хвилин, управ­ляючи
належним йому автомобілем ГАЗ -
24 держ.номер НОМЕР_1,
рухаючись по ву­лиці Гв. Широнинців у м. Харкові, в районі будинку № 45,
впевнившись в тому, що не створює перешкод, почав розворот, однак після
закінчення розвороту трапилася дорожньо - транспортна подія, внаслідок чого,
автомобілю були спричинені технічні пошкодження, вартість ремонту яких він
оцінює у сумі 2150 грн. 51 коп.

Вважає винним в ДТП ОСОБА_1, який управляючи автомобілем
« БМВ», дер-жномер НОМЕР_2, виїхав на смугу зустрічного руху і допустив
зіткнення з його автомо­білем.

Крім того, йому були спричинені моральні страждання, у зв
«язку з чим, він просив стягнути 2
000 грн., а також вартість експертизи 240,
14 грн., держмита у розмірі 51
грн. та за юридичну допомогу -
70 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2006 року стягну­то з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 2150, 51 грн., моральної
шкоди - 1000 грн.,
судових витрат 361 грн., а
всього 3511, 51 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду
скасувати та передати справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Посилається на порушення су­дом норм матеріального та процесуального права ,на
невідповідність висновків суду дійс­ним обставинам по справі.

Так, на його думку, він не винний у скоєнні ДТП, а
навпаки , винним є
ОСОБА_2, який порушив правила дорожнього руху внаслідок чого, автомобілю, яким
він керував , спричинені
механічні пошкодження. Зазначене підтверджується протоколом про адмініс­тративне
правопорушення, за яким ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Постанова суду про
визнання його винним в ДТП від 04
квітня 2005 року роз­глянута
у його відсутності та була скасована. Суд безпідставно не врахував, що ОСОБА_2
здійснив розворот автомобіля в забороненому місці, створивши на проїзній
частині аварійну обстановку.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін, перевіривши матеріа­ли справи, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволен­ню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення,
відповідно до вимог ч.І п.1.,
4 ст. 309 ЦПК
України.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальних збит­ків та моральної шкоди, районний суд виходив із того, що
винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_1,
а тому стягнув із нього на користь позивача спричинені збитки.

На підтвердження вини водія ОСОБА_1 суд послався на
постанови Московсь­кого районного суду м. Харкова від 04.04. 2005 року і 23.08. 2005 року.

Судова колегія вважає, що приймаючи таке рішення, суд
допустив помилку в засто­суванні норм матеріального права, яка відповідно до
ч.І п.п. 1, 4 ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду у цій частині і ухвалення нового рішення
за таких підстав.

За змістом ст. 1166,
1187, ч.І п.З ст. 1188 ЦПК
України та роз'яснень, які містяться у п. З постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27 березня 1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,
шко­да, заподіяна одному з володільців з вини іншого, - відшкодовується
винним. У разі зітк­нення джерел підвищеної небезпеки питання про
відповідальність кожного з їх володіль­ців за шкоду, заподіяну цим джерелам,
перед іншим вирішується на загальних підставах. При цьому за наявності вини
обох володільців розмір відшкодування визначається відпо­відно до ступеня вини
кожного з них.

Судом встановлено, що 04 лютого 2005
року о 9 годин 30 хвилин, ОСОБА_2,
управляючи належним йому автомобілем «
ГАЗ - 24 » держ.номер
НОМЕР_1,
рухаючись по вул. ГВ. Широнинцев в м. Харкові в районі будинку № 45, не впевнившись в
тому, що не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, почав розворот
ліворуч на проїзній частині даного напрямку. Після закінчення розвороту на
зустрічній смузі відбу­лося зіткнення транспортного засобу з автомобілем БМВ
держномер № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по вул. Гв.
Широнинців з вулиці Блюхера
у напрямку проспекту 50
років ВЛКСМ. Через маленьку відстань між автомобілями він почав обїзжати
автомобіль по зустрічній смузі, де і відбулось зіткнення.

Для встановлення причин автоаварії було проведено
авто-технічну експертизу, згід­но з висновками якої, автоаварія сталася з вини
водіїв обох автомашин. Вина водія ОСОБА_1 в тому, що він, рухався зі швидкістю
більше 40 км/год. на ділянці дороги, де встановлений дорожній знак « обмеження
максимальної швидкості до 40 км./год.», та не вжив заходів для зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим пору­шив п.п 12.3. 12.9 «б» ПДР.

ОСОБА_2 винний у тому, що приступив до виконання маневру
не переконавшись у тому, що це буде небезпечно і не створить перешкод або
небезпеки іншим учасникам ру­ху, внаслідок чого, водію попутного автомобіля
„БМВ - 528", ОСОБА_1 була завда­на
небезпека його руху. ОСОБА_2 порушив п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху.

Судова колегія встановлює ступінь вини учасників аварії у
процентному відношенні і вважає, що вина ОСОБА_2 становить 30 %, а вина ОСОБА_1
становить 70 %, ви­ходячи з того, що характер дій ОСОБА_1 у більшій мірі сприяв
скоєнню дорожньо -транспортної пригоди.

Водій ОСОБА_1 об'єктивно був спроможній виявити
виникнення небезпеки для руху, оскільки рухався позаду, але не вжив заходи для
зменшення швидкості транспортно­го засобу аж до його зупинки, та передньою
частиною автомобіля БМВ зіткнувся з лівою частиною автомобіля «Газ - 24».

За висновками експерта, технічна можливість уникнення ДТП
для водія ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог п. 12.9 « б» ПДР . Якщо б водій
ОСОБА_1

3

рухався з допустимою швидкістю руху на даній ділянці
дороги, 40 км/г, то
автомобіль БМВ - 528 не
доїхав би до місця зіткнення транспортних засобів 6 метрів.

Ці обставини підтверджуються поясненнями сторін, схемою
дорожньо - транспорт­ної
пригоди, яку підписали сторони, авто-технічною експертизою.

Судова колегія критично ставиться до пояснень ОСОБА_2, що
він почав виконува­ти маневр розвороту вліво із крайнього лівого положення по
якому він рухався до почат­ку розвороту, оскільки такі пояснення позивача з
технічної точки зору є неможливими.

Також, не приймає до уваги судова колегія, відповідно до
вимог ч.З ст. 61 ЦПК
України, постанови Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2005 року та 23 серпня 2005 року, оскільки
останньою постановою була скасована постанова від 04 кві­тня 2005 року. В
постанові про накладення адміністративної відповідальності від 23.08. 2005 року не
встановлені обставини ДТП, провадження по справі закрито у зв'язку зі спливом
строку накладення адміністративного стягнення.

За висновком авто-товарознавчої експертизи, розмір
матеріальних збитків від меха­нічних пошкоджень автомобіля « ГАЗ - 24 » складає 2150, 51 грн., із
врахуванням 30 % ступеня
вини - 1505 грн. 36 коп. ( а.с. 10 - 14 ), розмір
судових витрат становить 361
грн. з урахуванням ступеня вини ця сума становить - 252, 70 грн. А разом 1758, 06 грн.

Судова колегія також вважає, що ОСОБА_2 діями відповідача
спричинена мораль­на шкода у розмірі 300
грн.

Визначаючи розмір моральної шкоди, судова колегія
виходила із вимог ст. ст..
23, 1167, роз'яснень, які містяться у п.п. З, 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( не­майнової ) шкоди» з
наступними змінами та доповненнями, а також фактичних обставин по справі.

При цьому, враховувався характер та обсяг заподіяних
сторонам моральних страж­дань, ступінь вини водіїв обох автомашин. Також
встановлено, що внаслідок ушкодження автомобіля були обмежені інтереси та
порушені права позивача, який був позбавлений можливості користуватись
автомобілем, змушений поновлювати порушені права.

Керуючись ст. ст. 303,
304, ч.І п. 2 ст. 307, ч.І п.1, 4 ст. 309, 314, 317, 319 ЦПК
УКРАЇНИ,   судова колегія ,-

ВИРІШИЛА:

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2006 року скасува­ти.

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди -
1505 грн. 36 коп. ( одну тисячу
п'ятсот п'ять грн. 36 коп.),
судові витрати у сумі 252,
70 грн. ( двісті п'ятдесят дві грн.. 70 коп.) А всього 1758,06 грн. ( одну
тисячу сімсот п'ятдесят вісім грн. 06 коп.). У рахунок відшко­дування моральної
шкоди - 300 грн. (триста грн.)

Рішення судової колегії набуває чинності негайно, але
може бути оскаржене в каса­ційному порядку протягом двох місяців з дня
проголошення безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий