Справа № 2-41
РІШЕННЯ

ім'ям України

05 квітня 2007 року Фрунзенський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді: Тарасенко Л.М. при секретарі: Власовій Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом
АК „Харківобленерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення вартості
спожитої електроенергії

ВСТАНОВИВ:

Позивач
АК „Харківобленерго" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з
відповідачів вартості спожитої електроенергії, посилаючись на те, що
відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1 і являються споживачами
електроенергії та їхніми абонентами. Систематично нехтують встановленим
законодавством обов'язком щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг,
внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.01. 2003
року по 21.12.2007  року в сумі і 205
ГРН- 16 коп. Відповідачі свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати
наданих послуг не виконують й не оплачують помісячні поточні платежі, тому
позивач просить стягнути суму заборгованості по невиконаним зобов'язанням.

Відповідачі
у судове засідання не з'явилися, про час та дату розгляду справи були
повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечення
проти позову не надали. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача,
ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1
ст.224 ЦПК України.

Суд,
вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає
позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Представник
позивача позов підтримав в повному обсязі. З його пояснень вбачається, що
відповідачі по справі мешкають за адресою: АДРЕСА_1 За надані послуги оплату не
проводять, в зв'язку з чим за період з оі.ю.2003р. по 21.12.2005р. утворилась
заборгованість у сумі 1205 грн. 16 коп. Внаслідок несвоєчасної сплати за
послуги постачання електроенергії за вищевказаний період підприємство було
позбавлено можливості виконувати свої зобов"язання перед державним і
місцевим бюджетами.

Той
факт, що відповідачі мешкають за вказаною адресою, підтверджується довідкою
КЖЕП. Заборгованість відповідачів підтверджується розрахунком позивача за
період з 01.10.2003р. по 21.12.2005р. у сумі і 205 грн. 16  коп.

Позивач
відповідно до Закону України „Про електроенергетику" надає населенню
послуги з постачання електроенергії. У відповідності до п.п. 19, 20,42, 48
„Правил користування електричною енергією для населення", затверджених
Постановою КМУ від 26.07-1999 року, споживачі зобов'язані оплачувати спожиту
електроенергію щомісяця.

В порушення „Правил користування
електричною енергією для населення", затверджених Постановою КМУ від
26.07.1999 року - відповідачі по справі надані послуги не сплачували.

Згідно
ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ,
електричну, теплову енергію та інші послуги) стягується крім квартирної плати
по затвердженим у встановленому порядку тарифам.

Відповідно
ст. 6і2 ГК України - боржник вважається таким, що прострочив виконання
зобов'язань, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його
у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення
боржником виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Як встановлено
у судовому засіданні, відповідачі повинні щомісячно робити поточну оплату за
використані послуги з постачання електроенергії. Вони не довели до суду, що
свої обов'язки виконали, а також не надали докази, що позивач не надав їм
послуги.

Суд
вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають частковому
задоволенню.

У
відповідності до ст.ст. 256, 257 ЦК
України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися
до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна
позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовною заявою
04.12.2006 року, в якій просить стягнути з відповідачів заборгованість за
період з 01.01.2003 року по 21.12.2005 року у сумі і 205 грн. 16 коп.

У
відповідності вимог до ст. 267 ЦК
України - сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Судові
витрати по справі визначаються судом, виходячи з положень ст. 88 ЦПК України та
Декрету КМУ „Про державне мито" - якщо позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідачів
на користь держави необхідно стягнути держмито і% від розміру задоволений
позовних вимог, але не менш ніж 51 грн.

Відповідно
до ст. 64 ЖК України - всі члени родини несуть солідарну відповідальність.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст, 10, 11, 60, 88, 209, 212,
214-215, 224-

226 ЦПК України, ст. 64, 67 ЖК України, ст.ст. 256, 257, 611, 612 ГК
України, ЗУ

„Про електроенергетику", „Правилами користування електричною енергією
для

населення", затверджених Постановою КМУ від 26.07-1999 року,

ВИРІШИВ:

Позов АК
„Харківобленерго" задовольнити частково.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь АК „Харківобленерго", рз
2154 „ІДО ПИБ"
МФО 351458 код 00131954 лс 8999999, заборгованість за період з 04.12.2003 року
по 21.12.2005 року в сумі 1102 грн. 36 коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи в сумі зо грн.

Стягнути
солідарно з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. 00
коп., по 17 грн. 00 коп. з кожного.

В
задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з відповідачів на
користь АК „Харківобленерго" за період з 01.10.2003 року по 03.12.2003
року в сумі 102 грн. 8о коп. - відмовити в зв'язку зі спливом позовної

давності.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії,
відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне
рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
перегляд заочного рішення відповідачами, які не приймали участі у розгляді
справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.