№ 2-977 2007 рік
РІШЕННЯ

іменем України

7  травня 2007 року                                                                                                                           м.
Зміїв

Змивський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В. при секретареві Черепаха В.В.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

встановив:

У квітні 2007 року ОСОБА_1
пред'явила позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22
листопада 1997 року (актовий запис № 823) Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану
м. Харкова.

8  судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги і пояснила,

що
22 листопада 1997 року вона вступила в шлюб з відповідачем ОСОБА_2, однак їх

шлюб
носив лише формальний характер, оскільки фактично вони разом не проживали,
спільне

господарство
не вели. Спору про розділ майна та проживання дітей не мають. їх сини ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, залишаються

проживати
з батьком. Подальше збереження їх шлюбу суперечить її інтересам, тому вона

звернулася
до суду з зазначеним позовом. Просила розірвати шлюб, строк на примирення не

давати, судові витрати
покласти на неї.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав,
просив розірвати шлюб, примирення вважає не можливим, судові витрати просив покласти на позивачку.

Вислухавши сторони, оцінивши
належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

У відповідністю
зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідністю з ч. 4 ст. 130 ЦПК
України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову
проводиться в порядку, встановленому ст. 174
ЦПК України.

У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно свідоцтву про шлюб сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада
1997 року. (а.с. 4).

З копій свідоцтв про народження
вбачається, що сторони мають двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. (а.с. 5,6).

Сторони фактично припинили шлюбні
стосунки, проживають окремо, спільне господарство
не ведуть.

2

Спору про розділ майна та проживання дітей між сторонами немає.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не
порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а
подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, позов
ОСОБА_1 належить задовольнити.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу з позивачки належить стягнути
державне мито.

Керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, ч. 4
ст. 130, ч. 4 ст. 174,209,212,213, 214, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 22 листопада 1997
року (актовий запис № 823) Жовтневим відділом
реєстрації актів громадянського стану м. Харкова - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 державне
мито в розмірі 17 (сімнадцять) грн.

ОСОБА_2 від сплати державного мита
звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через Зміївський районний
суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку,
передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.