Справа №22ц-299/07                                                            Головуючий
у 1 інстанції- Матвійчук Л.В.
- 19                                                                        Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

4   квітня
2007   року   Колегія
суддів   судової   палати
у   цивільних   справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Сівчука Є.І.,

суддів-
МудренкоЛ.І., РусинчукаМ.М

при секретарі - Масляній С.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди за апеляційною скаргою
позивача на рішення Рожищенського районного суду від 13 лютого 2007 року

встановила:

Рішенням Рожищенського районного суду від 13 лютого 2007 року в позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане судове рішення з
направленням справи на новий розгляд, посилаючись на невідповідність висновків
суду обставинам справи, недоведеність обставин справи, які суд вважає встановленими.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це відповідає
обставинам справи, що між сторонами в червні 2006 року велися переговори з
приводу купівлі ОСОБА_1 у ОСОБА_2 металевого гаража. 1 червня 2006 року
останній прийняв від першого 1000 грн. авансу. За поясненнями позивача
домовились про ціну у 2000 грн. Відповідач стверджує, що він запросив за гараж
2300 грн., на яку позивач не погодився, через що він продав гараж іншому
покупцеві, який погодився сплатити запропоновану ОСОБА_2 ціну.

В будь-якому випадку ціна гаража, за яку він продавався
становила суму, що перевищувала більше ніж у 20 разів встановлений на той час
неоподатковуваний мінімум доходів громадян в 17 грн. (підпункти 22.4 і 22.5
статті 22 Закону України від 22.05.2003 року «Про податок з доходів фізичних

осіб»),
що вимагало в даному випадку згідно з частиною 1 статті 206, пунктом З частини
1 статті 208 ЦК України
укладення договору купівлі-продажу гаража у письмовій формі, оскільки даний
правочин за обставинами справи не мав повністю виконуватись у момент його
вчинення (не проводився одночасний обмін грошей на гараж).

Відповідно до частини 1 статті 639 цього Кодексу договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.

Сторони в розглядуваному випадку не дійшли в належній письмовій формі згоди
з усіх істотних умов договору купівлі-продажу гаража (ціни, строку платежу і
передачі вказаного майна), у зв'язку з чим суд першої інстанції зробив правильний
висновок про те, що такий договір між сторонами не був укладений, і з цих
підстав законно відмовив в позові, який грунтувався на факті укладення
згаданого договору.

Доводи апелянта
не спростовують наведених висновків суду.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Рожищенського районного суду від 13 лютого 2007 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути

оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної
скарги

безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання

нею законної сили.