overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
міськрайонний суд
найменування суду)
СУДОВИЙ     НАКАЗ
Номер справи 26
Суддя
Каховського міськрайонного суду Херсонської області
(повне найменування суду)
ініціали судді)
розглянувши заяву                Комунального виробничого
управління «Каховський водоканал»
(найменування) заявника)
стягнення  з ОСОБА_1     заборгованості  за
надані  послуги  з про
водопостачання та водовідведення, розмір якої на 01.12.2006 р. становить 220 грн. 09 коп.
ст.ст.    526,    530
ЦК    України,    Правил
надання    послуг    з
централізованого опалення, постачання холодної та гарячої
води і водовідведення, ст.ст. 88,
96, 102 - 105 ЦПК України
(посилання на закон, на підставі якого підлягають
задоволенню заявлені вимоги)
(найменування) боржника)
проживання або місцезнаходження боржника) (розрахунковий рахунок боржника
(юридичної особи) в установі банку, з якого потрібно стягнути кошти)
ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер /для фізичних осіб - платників податків/)
на користь      Комунального виробничого управління
«Каховський водоканал»,
(найменування) стягувача)
Херсонської області, вул. Мелітопольська, б. № 87
проживання або місцезнаходження стягувача)
рахунок стягувача (юридичної особи) в установі банку, на який потрібно стягнути
(за наявності - ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності (для юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер /для фізичних осіб -
платників податків/)
двадцять) грн. 09 коп.
саме, суму в гривнях цифрами і словами)
заборгованість у розмірі 152 грн. 49
(указати, що саме, суму в гривнях цифрами і словами)
Стягнути з боржника на користь стягувача 15
(п'ятнадцять) грн. 00
коп. судових витрат, що були останнім
сплачені при подачі заяви.
(указати суму в гривнях цифрами та словами)
З Стягнути з боржника на користь держави судовий збір у
розмірі 25 (двадцять
4-               Судовий наказ
після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя                        В.В.Зубік
(ініціали, прізвище судді, який видав        судовий наказ)
Місце печатки суду
Згідно зі статтею 104
Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)
боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів
з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 105 ЦПК України в разі ненадходження заяви від боржника
протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних
про отримання боржником копії наказу судовий наказ набирає законної сили і суд
видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана
в установлений строк, розглядається судом протягом пяти днів з дня її
надходження без судового розгляду і виклику сторін, про що постановляється
ухвала, якою скасовується судовий наказ (стаття 106 ЦПК України).
Справа №2-274/2007
Ізюмський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого -
судді Дроздової Н.В.
при секретарі                               Цвітко СП.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі
справу за позовом Колективного підприємства
„Ізюмсантехмонтаж" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по квартплаті,
Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення
заборгованості по оплаті за квартплату. Зазначив, що відповідач є співвласником
житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1. З серпня 2003 року відповідач,
не виконуючи своїх зобов'язань, систематично не здійснює оплату по квартплаті.
Внаслідок цього заборгованість відповідача перед КП „Ізюмсантехмонтаж"
склала 409 грн.,39 коп..
Добровільно відповідачі сплатити дану суму заборгованості не бажає. Просив
стягнути з відповідача вказану суму заборгованості.
В судовому засіданні представник позивача підтвердив
обставини зазначені в позові і просив стягнути з відповідача вказану суму
Відповідач в судове засідання не з"явився, про місце
та час розгляду повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив,
заперечень проти позову не надав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.
Судом було встановлено наявність факту заборгованості по
оплаті за квартплату в розмірі 409
Судовий витрати по справі підлягають стягненню з
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10,11,88,209,212,214-215,224-226 ЦПК
України, ст.ст.67,68 ЖК
України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, що проживає в АДРЕСА_1, на користь
ХФ АКБ „Правекс-Банк" МФО 350493
Код 25183668, заборгованість
по квартплаті в сумі 409
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь КП
„Ізюмсантехмонтаж" в розмірі 51 грн.
Стягнути з ОСОБА_1. оплату витрат на інформаційно-технічне
розгляду справи на користь КП „Ізюмсантехмонтаж" в
розмірі 7 грн. 50 коп.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Головуючий:
Справа №2-187/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

29 січня 2007 року
Ізюмський міськрайонний суд Харківській області у складі: головуючого
судді Дроздової Н.В.

при секретарі Цвітко СП. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Ізюмі

справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Ізюмської міської
Ради, про визнання права власності на самочинно збудовані споруди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач  звернувся
до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності  на

самочинно збудовані споруди в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 він отримав у
приватну власність житловий будинок в АДРЕСА_1 в порядку укладення договору
дарування. Він зареєстрував право власності в БТІ і отримав свідоцтво про право
власності на нерухоме майно. B 2002 році на відведеній йому в користування земельній
ділянці побудував сарай, гараж, переобладнав кухню під житлову кімнату, але при
цьому не брав відповідного дозволу на виконання даного будівництва.

В даний час він вирішив продати належне йому
домоволодіння, але при оформленні документації з"ясувалось, що вказані
вище надвірні будівлі побудовані самовільно і їх необхідно узаконити.

Він звернувся в БТІ м. Ізюма, де йому виготовили технічну
документацію на самовільно побудовані надвірні будівлі.

Оформивши технічну документацію, він звернувся в КП
„Проектне бюро м. Ізюма", де було зроблено висновок про можливість
узаконити зазначені вище господарські споруди та житлову кімнату і ІНФОРМАЦІЯ_2 йому був
виданий висновок про можливість оформлення самовільно побудованих будівель, при
цьому отримана письмова згода сусідів.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю
ОСОБА_2. підтвердила вказанг обставини і просила визнати за позивачем право
власності на самочинно збудовані споруди „Б"-сарай, „Ж"-гараж, „1-4"- кухню в
домоволодінні АДРЕСА_1

Відповідач проти задоволення позову не;заперечував.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, судом
встановлено, що згідно договору

дарування НОМЕР_1 позивачу належить жилий будинок АДРЕСА_1. Самочинно, без
рішення виконкому та без оформлення технічної документації в 2002 році були
збудовані споруди „Б"-сарай, ,.Ж"-гараж, „ 1 -4"- кухня          Також
згідно  висновку комунального
підприємства „Проектне бюро м. Ізюма" самочинне будівництво споруди
виконано з порушенням ДБН, але є письмова згода сусідів. На теперішній час
позивач має наміри привести до належного чину відповідно до діючого законодавства
документи на самочинне будівництво, щоб в подальшому продати зазначене
домоволодіння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню. Керуючись ст.ст. 10,
11, 60, 212, 213,214, 215 ЦПК України, ст.ст. 16,
376 ЦК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані
споруди в будинку АДРЕСА_1, а
саме: „Б"-сарай, „Ж"-гараж, „1-4-
кухня.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайсуд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст
.295 ЦПК України.

Головуючий:
Справа
№ 2-860/2007
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25
червня 2007 року
Індустріальний

районний
суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді:

Мороза
В.П.

при

секретарі:                  Губаренко О.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну

справу
за позовом    ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу , -

В
С Т А Н О В И В :

Позивач
звернувся до суду з позовом, де вказує, що з відповідачем зареєстрував

шлюб  ІНФОРМАЦІЯ_1.
Від спільного подружнього життя мають неповнолітню

дитину
- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач
вказує, що сімейні відносини не склалися, нерідко між подружжям

виникали
свари, спільне господарство не ведуть. Брачно-сімейні відносини

припинено.

Позивач
у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги і просив суд їх

задовольнити.

Відповідач
в судове засідання з'явилась, позовні вимоги визнала, суду пояснила,

що
на теперішній час примирення між сторонами не досягнуто і збереження шлюбу є

неможливим.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов

підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У
судовому засіданні встановлено, що сторони одружені  з ІНФОРМАЦІЯ_1. Від

спільного
подружнього життя мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою від
13.04.2007 року сторонам надавався термін для примирення, однак

примирення
між сторонами не досягнуто.

Судом
встановлено, що сторони  єдиною родиною
не проживають, спільного бюджету

не
мають, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають.

Згідно
ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде

встановлено,
що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить

інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

З
урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, відсутності

взаємної
допомоги, втрати почуттів любові та поваги,
суд вважає, що подальше

спільне
життя і збереження родини стало неможливим, тому даний  шлюб необхідно

розірвати.
Дані висновки суду засновані на особистих поясненнях сторін і

матеріалах
справи.

Керуючись
ст.ст.110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11,

208-210,
212-215 ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

Шлюб,
зареєстрований АНД відділом реєстрації актів цивільного стану

Дніпропетровського
міського управління юстиції
ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис

НОМЕР_1,
між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,

що
мають неповнолітню дитину,  розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути державне мито на користь

держави
у розмірі 17 грн. з ОСОБА_1, ОСОБА_2 від сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -

денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до

апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя

В.П. Мороз
Справа
№ 2-835/2007
З А О Ч Н Е   Р І Ш Е Н Н Я
М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
суд м. Дніпропетровська
головуючого судді:
секретарі:                  Губаренко О.А.
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну
справу
за позовом      ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу , -
в травні 2007 року звернувся до суду з позовом, де вказує, що з
зареєстрував  шлюб  ІНФОРМАЦІЯ_1.
життя сторони неповнолітніх дітей не мають.
вказує, що сімейні відносини не склалися, спільне господарство не
Брачно-сімейні відносини припинено з 2003 року.
у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги і просив суд їх
про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином,
неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при
розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши
матеріали справи, вважає, що
підлягає задоволенню з наступних підстав.
судовому засіданні встановлено, що сторони одружені  з ІНФОРМАЦІЯ_1.
спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають.
Судом
встановлено, що сторони  єдиною родиною
не проживають, спільного бюджету
мають, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають.
ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде
що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить
одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.
урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, відсутності
допомоги, втрати почуттів любові та поваги,
суд вважає, що подальше
життя і збереження родини стало неможливим, тому даний  шлюб необхідно
Дані висновки суду засновані на особистих поясненнях сторін і
справи.
ст.ст.110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11,
212-215 ЦПК України, суд, -
зареєстрований Відділом РАЦС АНД районної ради народних депутатів м.
ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис НОМЕР_1, між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - розірвати.
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути державне мито на користь
у розмірі 17 грн. з ОСОБА_1, ОСОБА_2 від сплати звільнити.
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -

денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до

апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне
рішення, може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою

заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

В.П. Мороз
Справа
№ 2-836/2007
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18
червня 2007 року
Індустріальний

районний
суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді:

Мороза
В.П.

при

секретарі:                  Губаренко О.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну

справу
за позовом       ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу , -

В
С Т А Н О В И В :

Позивач
в лютому 2007 року звернулась з позовом до ОСОБА_2

про
розірвання шлюбу, в якому вказує, що з відповідачем зареєструвала шлюб
ІНФОРМАЦІЯ_1.  Від спільного подружнього
життя сторони мають неповнолітню

дитину
- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач
вказує, що сімейні відносини не склалися, спільне господарство не

ведуть.
Брачно-сімейні відносини припинено.

Позивач
у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги і просив суд їх

задовольнити.

Відповідач
в судове засідання з'явився, проти розірвання шлюбу не заперечував,

суду
пояснив, що примирення між сторонами не досягнуто і збереження шлюбу

неможливе.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
відповідача, вивчивши матеріали справи,

вважає,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У
судовому засіданні встановлено, що сторони одружені  з
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Від
спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом
встановлено, що сторони  єдиною родиною
не проживають, спільного бюджету

не
мають, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають.

Згідно
ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде

встановлено,
що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить

інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

З
урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, відсутності

взаємної
допомоги, втрати почуттів любові та поваги,
суд вважає, що подальше

спільне
життя і збереження родини стало неможливим, тому даний  шлюб необхідно

розірвати.
Дані висновки суду засновані на особистих поясненнях сторін і

матеріалах
справи.

Керуючись
ст.ст.110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11,

208-210,
212-215 ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

Шлюб,
зареєстрований відділом РАЦС виконкому Індустріальної районної ради м.

Дніпропетровська
ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис НОМЕР_1, між ОСОБА_1 і  ОСОБА_2, що мають неповнолітню дитину -

розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути державне мито на користь

держави
у розмірі 17 грн. ОСОБА_2, ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -

денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.

295
ЦПК України.

Суддя

В.П. Мороз
Машівський районний суд Полтавської області
Справа №2-101 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14   лютого   2007   року.         Машівський
районний   суд   Полтавської
області   у   складі:

головуючого-              судді                                                         ДРОБОТЕНКА
Ю.Б.

при секретарі                                          ЖУРА
Н.Л.

розглянувши на попередньому судовому засіданні в смт.
Машівка справу за позовом ОСОБА_1 до Андріївської сільської ради Машівського
району про визнання права власності на житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Андріївської сільської ради про визнання права
власності на житловий будинок, мотивуючи свої вимоги наступним:

Він проживає в
будинкуАДРЕСА_1 з 1978 року.
Цей будинок був наданий його родині з Фонду переселення, як переселенцю

В 1987 році він сплатив
в касу колгоспу «Жовтень» 2500
крб. за вищевказаний будинок. При
реформуванні колгоспу «Жовтень» в ПАФ «Хлібороб» вся технічна документація на
житлові будинки була втрачена.

Андріївська сільська рада відмовляється оформити документи стосовно права
власності на будинок.

У відповідності
до ст. 344 ЦК
України особа, яка протягом 10
років безперервно володіє нерухомим майном - набуває права власності на майно.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 наполягає на задоволенні позову з підстав, зазначених
в позовній заяві, просить визнати за ним право власності на житловий
будинокАДРЕСА_1 та зобов'язати органи державної реєстрації зареєструвати
нерухомість на його ім"я.

Представник
відповідача Андріївської сільської ради не заперечує проти задоволення позову.

Вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна
заява підлягає задоволенню за наступних підстав:

Згідно ст. 12 Закону України
"Про власність" та ст. 328
ЦК України - громадянин
набуває права власності на підставах, що не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як видно із
матеріалів справи і цього не заперечують сторони ОСОБА_1 в 1987 році сплатив в
касу колгоспу «Жовтень» 2500
гривень за житловий будинок. З цього часу він та його родина продовжують
відкрито і безперервно володіти цим будинком більше 10 років проживають
в цьому будинку вАДРЕСА_1, ніхто крім них сели не заявляє своїх претензій на
вказаний будинок, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі
викладеного керуючись ст. 12
Закону України "Про власність", ст. 328, 344 ЦК України
ст.ст. 10,60, 212, 213,
215, 218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Заява про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на
протязі 20 діб після подання
заяви про апеляційне оскарження.
Машівський районний суд Полтавської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

Справа № 2-55/2007 рік

16 лютого 2007 року. Машівський районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого-судді                                                                   Кравець С.В.

при секретарі                                                                           Кульчицькій І.М.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до УПГГК ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України» про визнання наказу про звільнення
незаконним, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.

В позовній заяві позивач вказує, що він працював на посаді слюсаря в УПГГК
ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України»,
наказомНОМЕР_1 він був звільнений з роботи на підставі
постанови-рішення товариського суду від 22.12.2006 року за п. 8 ст. 40 КЗпП України (вчинення за місцем
роботи крадіжки майна). Своє звільнення вважає незаконним та безпідставним так
як крадіжки він не скоював, крім того звільнення по вказаній статті можливе
лише у випадку вчинення за місцем роботи
розкрадання встановленого вироком суду, що набрав законної сили, однак такий вирок відсутній, а рішення товариського
суду не може бути підставою звільнення.

8 лютого 2007 року по даній справі було відкрито
провадження. 14 лютого 2007 року від позивача
надійшла заява в якій він прохає попереднє судове засідання провести без нього
і цивільну справу за його позовом провадженням
закрити, оскільки даний спір вони вирішили добровільно.

У відповідності до ч.2 ст. 174, ч.З
ст. 206 ЦПК України позивачу роз'яснені наслідки відмови від позову, оскільки провадження по справі закривається він не зможе
повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав. В судовому засіданні представник відповідача не заперечує проти закриття
справи. Відповідно до п.З ч.І ст. 205 ЦПК
України : суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо -
позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

На підставі викладеного, приймаючи відмову позивача від позову, керуючись
ст.ст. 174, 205 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до УПГГК ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз
України» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на посаді,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди -закрити.

Ухвала може
бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя: (підпис)