Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
В.М.,    Берднік І.С., Гуменюка В.І.,  -
попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Луцького району в інтересах ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3до Коршівської сільської ради Луцького району Волинської
області, ОСОБА_4, державної акціонерної компанії “Національна мережа аукціонних
центрів” про визнання угоди про продаж майна недійсною та повернення майна,
в с т а н о в и л а:
У червні 2006 року прокурор,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що голова Коршівської
сільської ради ОСОБА_4, будучи посадовою особою органу місцевого
самоврядування, умисно, перевищивши службові повноваження, вчинив дії, які
виходять за межі наданих йому повноважень, а саме одноособово прийняв рішення
про реалізацію приміщення котельні дитячого садка.
В грудні 2002 року ОСОБА_4 вніс в
рішення Коршівської сільської ради № НОМЕР_1 завідомо неправдиві відомості щодо
продажу приміщення котельні дитячого садка згідно експертної оцінки.

На підставі зазначеного рішення 9
червня 2003 року між ДАК “Національна мережа аукціонних центрів” та Коршівською
сільською радою було укладено угоду № НОМЕР_2, згідно якої приміщення котельні
дитячого садка було реалізовано ОСОБА_4

Відчуження колективного майна
громади села повинно було проводитись за рішенням колективного органу, а не одноособово
сільським головою. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону
України “Про місцеве самоврядування в Україні”, відповідно до якої виключно на
пленарних засіданнях сільської ради вирішуються такі питання, як прийняття
рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

По факту порушення ОСОБА_4
посадових обов'язків було порушено кримінальну справу і встановлено, що
останній, всупереч Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”,
одноособово вирішив продати приміщення котельні дитячого садка. Провадження по
кримінальній справі закрито згідно Закону України “Про амністію” від 11 липня
2003 року.

Крім того, в порушення вимог ст.
657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна не посвідчений
нотаріально і не пройшов державної реєстрації.

Посилаючись на викладене, просив
визнати угоду про продаж майна на аукціоні № НОМЕР_2 від 9 червня 2003 року
незаконною і зобов'язати ОСОБА_4 повернути майно у
власність територіальної громади.

Рішенням Луцького міськрайонного
суду Волинської області від
22 листопада 2006 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду
Волинської області від 8 лютого 2007 року зазначене рішення суду скасовано,
постановлено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі
прокурор просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права, і залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора Луцького району відхилити.

Рішення апеляційного суду
Волинської області від 8 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М.Барсукова

І.С.Берднік

В.І.Гуменюк