Справа № 2 - 290
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

19
лютого 2007 року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим

у складі  головуючого     судді -
Кайро І.А.

при
секретарі -  Іванової С.В., Авакян А.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ялти цивільну справу за позовом  ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3про захист честі,
гідності, ділової репутації, та стягнення моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

Позивачі просять суд  зобов'язати відповідачку принести їм  публічне пробачення у присутності робітників
кафе «Шарм» та стягнути з відповідачки моральну шкоду у сумі 5000 гривень
кожному.  Позовні вимоги мотивовані тим,
що 20 вересня 2006 року приблизно у 01 годині вони знаходилися на набережній
імені Пушкіна у смт. Гурзуф, м. Ялта біля бару «Шарм», де до них підійшла
відповідачка та почала кричати та ображати їх гідність, висказуючи на їх адресу
факти, які не відповідають дійсності, а також вона виражалася у їх адресу
нецензурною бранню.  Крім того
відповідачка погрожувала їм помститися, після чого вона звернулася з відповідною
заявою до міліції, де вказала зазначені факти.

Вони вважають що своїми діями відповідачка порушила їх честь, гідність та
причинила їм моральну шкоду, у зв'язку з чим вони та змушені звернутися до суду
з даною позовною заявою.

Відповідачка у судовому засіданні
позов не визнала, при цьому вона пояснила, що позивач ОСОБА_1. під кінець
робочого дня схопив та почав трясти, зірвав з неї фартух, після чого вона
убігла. Спустя деякий час вона вернулася до позивачів у кафе, де попросила
повернути її телефон, так як вона оставила його у барі, на що їй відмовили та
почали її ображати та бити. При цьому відповідачка зазначила, що вона позивачів
не ображувала та нецензурною лайкою не виражалася.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по
наступних підставах.

Згідно ст.. 32 Конституції України кожен має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої збиранням, та використанням та поширенням
недостовірної інформації.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої у наслідок порушення її прав.

При цьому судом встановлено, що 20 вересня 2006 року між позивачами та
відповідачкою виникла суперечка з приводу поганого обслуговування клієнтів
відповідачкою, яка була прийнята на випробувальний строк до бару «Шарм» де
також працювали позивачі. 20 вересня 2006 року у 01 годину 30 хвилин
відповідачка скінчив роботу кинула фартух, свою денну заробітну платню та
переодягнувшись пішла до дому. Через деякий час вона, згадавши що у
кармані  фартуха був її мобільний
телефон, вирішила вернутися за ним.

Знаходячись біля бару, вона побачила
що співробітники бару, а також керівництво бару сідають до машини та збираються
їхати. Вона попросила вернути їй телефон, на що їй відповіли, щоб вона
приходила в ранці, попросила пробачення за свою поведінку, та забрала телефон
та за робітню платню, на що відповідачка продовжувала вимагати повернення її
телефону, почала сваритися та виражатися нецензурною лайкою у адресу позивача
ОСОБА_1., після чого останній. вийшов з машини та попросив відповідачку піти,
на що остання відмовилася. У зв'язку з наведеним позивач вимушений був
відтолкути відповідачку від машини, оскільки вона заважала руху після чого вони
поїхали.

При цьому позивач ОСОБА_1. не бив
відповідачку та не причиняв їй тілесних ушкоджень. Дані факти були також
підтверджені у судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5,
ОСОБА_6., та матеріалами відмовного матеріалу №2895   за заявоюОСОБА_7, згідно якого останній
відмовлено в порушенні кримінальної справи у відношенні позивачів.

При цьому суд не бере до уваги пояснення позивачки ОСОБА_2. стосовно того,
що діями відповідачки  її була заподіяна
моральна шкода, оскільки цей факт не знайшов своє підтвердження у матеріалах
справи. Згідно ст.. 60 ЦК України відповідачка ОСОБА_2. не надала суду доказів
заподіяння їй моральної шкоди.

При цьому суд не бере до уваги пояснення
відповідачки, стосовно того, що вона не ображала честь гідність та ділову
репутацію позивачів а просто вимагала повернення її майна, оскільки факти
порушення відповідачкою честі гідності та ділової репутації позивача ОСОБА_1.
були достовірно встановлені судом та підтверджуються матеріалами даної справи.

У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про те, що дії
відповідачки у відношенні позивачів ОСОБА_1. і ОСОБА_2., що мали місце 20
вересня 2006 року являються неправдивими, а також порушують їх честь, гідність
та ділову репутацію.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідачку
ОСОБА_3. спростувати недостовірну інформацію, шляхом принесення позивачам
публічного пробачення у присутності робітників кафе «Шарм».

З урахуванням всіх обставин у справі, а також моральних переживань позивача
ОСОБА_1. суд також вважає необхідним частково задовольнити його позовні вимоги
в частині стягнення морального збитку, на суму 1000 гривен. При цьому суд
приймає до уваги ту обставину, що в результаті
розповсюдження недостовірної інформації позивач ОСОБА_1. випробовував
душевні страждання і біль, був вимушений виправдовуватися перед знайомими, а
також морально страждати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. про відшкодування їй моральної шкоди
суд вважає необхідним відмовити, оскільки суду не було надано доказів того, що
вона в результаті  розповсюдження
недостовірної інформації випробовувала душевні страждання і біль та морально
страждала.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то згідно ст..
88 ЦПК України  з відповідачки на користь
позивачів також підлягає стягненню і судовий збір у сумі 50 гривень та витрати
на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень.

На підставі викладеного й
керуючись ст. ст. ст. 10,60, 61, 212-215 ЦПК України;  ст..11,16,23 277,280, 297,299 ЦК України

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 принести ОСОБА_1
і ОСОБА_2 публічне пробачення у присутності робітників кафе «Шарм».

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1
у відшкодування моральної шкоди 1000 ( одну тисячу) гривень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
та в інший частині позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1
судові витрати у сумі 538 (  п'ятсот
тридцять вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Ялтинський міський
суд  АРК у порядку встановленому ст. ст.
294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ