У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2007 року                                                         м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,

Лященко Н.П.,

Пшонки М.П., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ) “Сферос”, третя
особа - відкрите акціонерне товариство (далі - ВАТ) “Севастопольський
маяк”, про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод
у користуванні власністю, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У червні 2003 року ОСОБА_1 пред'явив у
суді позов до ВАТ  “Севастопольський
маяк” про витребування майна з чужого незаконного володіння, усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою та садовим будинком, відшкодування моральної
шкоди.

Зазначав, що йому на праві власності на
підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки та садового будиночку,
укладених 10 липня 1998 року та посвідчених приватним нотаріусом
Севастопольського міського нотаріального округу, належить земельна ділянка
розміром 0,0696 га, що знаходиться в АДРЕСА_1,
розташований на ній.

Земельна ділянка знаходиться на
території, що межує з базою відпочинку “ІНФОРМАЦІЯ_1”, яка належить
відповідачу.

Діючи поза межами закону, відповідач
провів перепланування земельної ділянки, на якій розташована база відпочинку,
присвоїв його будинок НОМЕР_1 і перешкоджає йому користуватись власною земельною
ділянкою та садовим будинком, огородивши її та виставивши охорону.

З підстав ст. ст. 145 ЦК України (1963
року) та Закону України “Про власність” просив позов задовольнити. Встановивши,
що на підставі договору купівлі-продажу від 19 листопада 2003 року власником
бази “ІНФОРМАЦІЯ_1”, у тому числі й будинку НОМЕР_1, ТОВ “Сферос”, суд ухвалою
від 1 лютого 2005 року (а.с. 76) провів заміну відповідача на ТОВ “Сферос”.

Рішенням Гагарінського районного суду
м. Севастополя від 7 червня 2005 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено:
зобов'язано відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та
садовим будиночком у АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду м.
Севастополя від 27 жовтня 2005 року виключено з мотивувальної частини ст. 145
ЦК України, у решті - рішення залишено без зміни.

У касаційній скарзі ТОВ “Сферос”
просить скасувати постановлені судові рішення, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального закону, а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України
судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий
розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали
участі у справі.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідно до договору майнового найму від 28 грудня 2001 року пансіонат
“ІНФОРМАЦІЯ_1” до 31 грудня 2012 року перебуває в користуванні малого
приватного підприємства (далі - МПП) “Самерс”, проте зазначене підприємство
судом до участі в справі не залучалось.

Крім того, згідно зі ст. 105 ЦПК
України (1963 року), провівши заміну відповідача, суд повинен був розпочати
розгляд справи заново, але на порушення зазначених вимог процесуального
законодавства суд продовжив розгляд справи (а.с. 88), при цьому за відсутності
відповідача,  у  зв'язку  з чим  допустив суттєву неповноту в з'ясуванні
дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін у даних правовідносинах.

Як установлено судом і вбачається з
матеріалів справи, згідно з договорами купівлі-продажу  земельної
ділянки   та   садового
будиночку,  укладеними 10 липня
1998 року. (а.с. 6-7) позивачу належить земельна ділянка розміром 0,0696 га, що
знаходиться в АДРЕСА_1,  розташований на
ній.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд зобов'язав відповідача усунути йому перешкоди  в користуванні АДРЕСА_1, при цьому на
порушення вимог ст. 30, 40, 62, 202 ЦПК України (1963 року) не навівши
будь-яких доказів тому, що саме цей будинок є власністю позивача.

Крім того, матеріали справи свідчать
про те, що база відпочинку “ІНФОРМАЦІЯ_1”, яка є власністю ТОВ “Сферос”,
розташована по АДРЕСА_2 та належить йому на підставі договору купівлі-продажу
від 19 листопада 2003 року (а.с. 73-75), у тому числі й будинок НОМЕР_1. В установленому
законом порядку цей договір оспорено не було.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року № 11
“Про судове рішенні”, резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі,
безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин, висновки по
суті розглянутих вимог. В ній, зокрема, має бути зазначено: повністю чи
частково задоволено позовні вимоги або в позові відмовлено; які саме права
позивача визнано або поновлено. При об'єднанні в одному провадженні кількох
вимог, має бути сформульовано, що саме постановив  суд по кожній позовній вимозі.

Позивачем були заявлені вимоги і про
відшкодування моральної шкоди, проте вони не знайшли свого формулювання в
резолютивній частині рішення.

На порушення вимог ст. 203 ЦПК України
(1963 року) рішення суду не містить норм матеріального права, на підставі яких
суд зобов'язав відповідача усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю.
Посилання ж суду на ст. 145 ЦК України (1963 року) є безпідставним.

На зазначені порушення закону не
звернув уваги й суд апеляційної інстанції.

Виключаючи з мотивувальної частини
рішення посилання суду на       ст. 145
ЦК України, суд апеляційної інстанції безпідставно зазначив, що необхідно
керуватися нормами ЦК України 2003 року.

Як убачається з матеріалів справи,
позов ОСОБА_1 пред'явлено в червні 2003 року, зазначений Кодекс відповідно до
п. 1 Прикінцевих та перехідних положень набрав чинності з 1 січня  2004 року
та  відповідно до ст. 5 не має
зворотної дії у часі.

З огляду на викладене судові рішення не
можна визнати законними й обґрунтованими та вони підлягають скасуванню, а
справа - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю
“Сферос”            задовольнити.

Рішення Гагарінського районного суду м.
Севастополя від 7 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду м. Севастополя
від 27 жовтня 2005 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       М.В. Патрюк

Судді:                                                                 А.В.
Костенко

Н.П.
Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка