Справа №
22-ц-2034 Категорія: стягнення аліментів
Головуючий 1 інст. - Шульга Н.В. Суддя-доповідач - Борова С А.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5
квітня 2007 року
судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської
області у складі:

головуючого - судді:             Борової С.А.,

суддів:                                      Даниленка В.М.,

Пшенічної Л.В.,

при секретарях                      Макарові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 листопада 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
дитину, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006 року ОСОБА_2
звернулася до суду з зазначеним позовом та просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти
на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому позивачка зазначила, що
з 12
грудня 1997 року по 26 вересня 2001 року перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. Неповнолітній син проживає разом з позивачкою.
Відповідач не надає матеріальну допомогу дитині, не бере участі в його
вихованні, приховує своє місце роботи та доходи, добровільно сплачувати
аліменти не бажає. З урахуванням
нестабільного прибутку відповідача позивачка просила стягнути з ОСОБА_1
аліменти в твердій грошовій сумі розміром 300 грн. щомісяця до
досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні
вимоги.

Відповідач
ОСОБА_1 проти позову заперечував посилаючись на те, що не має постійного
заробітку, працює на приватній фірмі, проживає разом з іншою жінкою. Суму
аліментів в 300 грн. вважає завеликою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 листопада 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_1 аліменти в розмірі 250 грн. щомісяця з усіх видів заробітку, починаючи
з 17 липня 2006 року до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись з
рішенням суду, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати судове рішення та постановити нове, визначивши розмір аліментів у
частці від доходу, який отримує відповідач. При цьому він посилається на те, що
постійно працює, отримує заробітну плату у розмірі 400 грн. на місяць, а тому
вважає суму, яка підлягає сплаті за рішенням суду, завищеною та такою, що
перевищує розмір максимального стягнення відповідно до п. 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006 року „Про застосування судами деяких
норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ про батьківства, материнства
та стягнення аліментів", відповідно до якого максимальний розмір аліментів
не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати боржника.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання
перевіривши матеріали справи, обсудивши доводи апеляційної скарги, вважає, що
вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановляючи
ухвалу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини у твердій грошовій
сумі, суд 1-ї інстанції виходив з того, що відповідно до ч. З ст. 181,ч. 1 ст.
184 СК

України, якщо платник має
нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі.

З такими висновками суду 1 -ї інстанції судова колегія
погодитися не може.

Відповідно
до ст. 180 СК
України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею

повноліття. Факт
ненадання ОСОБА_1 позивачці допомоги на утримання дитини не спростовується

сторонами.

З матеріалів
справи та додатків до апеляційної скарги вбачається, що відповідач ОСОБА_1
працює на 1111 „ХПТФ"
та отримує заробітну плату. Доказів, які б спростовували вказані доводи
відповідача, позивачкою не надано, а тому судова колегія вважає, що у суду не
було підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, та
приходить до висновку про визначення частки доходів, що підлягає стягненню.

Відповідно до ч.
З ст. 181 СК
України, За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до
ст. 183 СК
України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні
розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1, судова колегія
виходить з положень ст. 182
СК України, згідно до яких при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан
здоров'я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров'я та
матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків,
передбачених статтею 184
цього Кодексу.

Виходячи з
наведеного, судова колегія приходить до висновку про зміну рішення суду та
стягнення з відповідача на користь позивачки 1/4 частки
всіх його доходів, але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто від 6 до 18 років..

Керуючись ст. ст. 303,
304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково..

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 листопада 2006 року змінити.

Стягнути з
ОСОБА_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в
розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 17
липня 2006 року до
досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду
апеляційної інстанції набирає чинності з моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України у
2-місячний термін з дня набрання законної сили.