Справа № 22ц-96/07                                         Головуючий у 1-й
інстанції Ямкова О.О.
Доповідач апеляційного
суду Славгородська Н.П.
2007  року колегія  суддів
судової палати  в  цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області у складі: головуючого -
СлавгородськоїН.П., суддів: Базовкіної Т.М., Мурлигіної О.Я., при секретарі
Бобуйок І.Ф., за участю: позивачки ОСОБА_1., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну справу
за  апеляційною  скаргою
державного підприємства „Суднобудівний завод ім. 61 Комунара" (далі -
„Суднобудівний завод ім. 61 Комунара")
на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 27 жовтня 2006
ОСОБА_1  до ДП „Суднобудівний завод
про скасування наказу і поновлення на роботі, стягнення середнього
ОСОБА_1. звернулася з позовом до ДП „Суднобудівний завод ім. 61 Комунара"
про скасування наказу і поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.
Позивачка зазначала, що знаходилася з відповідачем у трудових відносинах,
наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 р. була звільнена з посади інженера-конструктора 1
категорії конструкторсько-технологічного відділу (далі - КТВ) на підставі п. 1
ст. 40 КЗпП України, в зв'язку зі скороченням її посади. Вважає звільнення
проведено з грубим порушенням трудового законодавства, оскільки не було
враховано її переважне право на залишення на роботі, запропоновані вакантні
посади не відповідають її кваліфікації, без звернення за попередньою згодою до
профспілкового комітету первинної профспілкової організації Всеукраїнської
професійної спілки „Захист справедливості" (далі - ППО ВПС „Захист
справедливості"), а вона є членом цього комітету.
Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 жовтня 2006 р.
визнано незаконним наказ про звільнення ОСОБА_1., вона поновлена на роботі з 21
червня 2006 p.,
стягнено на її користь з ДП „Суднобудівний завод ім. 61 Комунара" 4795
грн. 70 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без утримання
прибуткового податку й інших обов'язкових платежів. Вирішено питання про
стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ДП „Суднобудівний завод
ім. 61 Комунара"

просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення
про відмову в задоволенні

позовних вимог, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального

права.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається
на необґрунтованість доводів скарги і просить залишити рішення суду без змін.

Заслухавши судцю-доповідача, пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи і перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що з 1974 р. ОСОБА_1. працювала на
ДП „Суднобудівний завод ім. 61 Комунара". З 2005 р. по теперішній час
позивачка є членом профспілкового комітету ППО ВПС „Захист
справедливості", який діє на підприємстві. Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 р. вона
звільнена з посади інженера-конструктора 1 категорії КТВ за п. 1 ст. 40 КЗпП
України без попередньої згоди профкому та ради Миколаївської міської
профспілкової організації ВПС „Захист справедливості", куди адміністрація
не зверталася з письмовим поданням. Постановами профкому від 15 вересня 2006 р.
та ради від 14 жовтня 2006 р. відмовлено в наданні згоди на розірвання з
ОСОБА_1. трудового договору.

Крім того, у зв'язку із скороченням об'єму робіт було
запропоновано скоротити одну посаду інженера-конструктора 1 категорії БТМ КТВ,
яку займала позивачка. Однак, у травні 2006 р. з БТМ була звільнена за власним
бажанням інженер-конструктор 2 категорії ОСОБА_2. і у зв'язку із її звільненням ця посада була скорочена.
Вказана обставина не була прийнята адміністрацією до уваги і ніяких
обґрунтувань про необхідність скорочення посади, яку займала позивачка, суду не
надано.

За таких обставин суд правильно дійшов висновку про те,
що позивачка була звільнена без законних підстав, а тому обгрунтовано у
відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України визнав наказ про її звільнення
незаконним, поновив її на попередній роботі та стягнув з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі не спростовують
висновки суду щодо незаконності звільнення позивачки, звільнення якої проведено
з порушенням ч. 2 ст. 252 КЗпП України.

Керуючись
статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державного підприємства „Суднобудівний завод ім. 61
Комунара" відхилити, а рішення Центрального районного суду міста Миколаєва
від 27 жовтня 2006 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але протягом двох місяців з дня набрання законної сили може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України.