АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22/18                                                     Головуючий
у суді 1 -ї
інстанції: Бучик А.Ю.
Категорія 39                                                           Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

Іменем  України

21 березня 2007
року   апеляційний суд Житомирської
області у складі:

головуючого Рафальської І.М..

суддів Зарицької Г.В., Балашкевича С.В.,

при секретарі Сухоребрій Т.А.,

з участю сторін, представників, третьої особи, . ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного банку „Енергобанк" в
особі філії банку в м.Житомирі про зміну формулювання причини звільнення з
роботи, стягнення заборгованості по зарплаті, середнього заробітку,
відшкодування моральної шкоди, зобов'язання видати трудову книжку, копії
наказів, довідку за апеляційною скаргою позивача на рішення Богунського райсуду м.Житомира від 29 травня 2006 року.

встановив:

У грудні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом /
1.02.06р. позовні вимоги уточнені/, у якому просив зобов'язати відповідача
видати наказ про його звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України, стягнути з
відповідача на його користь 4644
грн.57 коп., в т.ч. заборгованість
по зарплаті, компенсація за невикористану відпустку 755 грн.59 коп.,
тримісячний середній заробіток -
1888 грн. 98 коп. у зв'язку
з порушенням відповідачем законодавства про працю та на відшкодуванням
моральної шкоди 2000 грн./
Моральна шкода обґрунтовується тим, що адміністрація протидіяла його
звільненню, внаслідок чого він переніс моральні та фізичні страждання/. Також
просив зобов'язати відповідача видати йому належним чином засвідчену копію
наказу про звільнення з роботи, довідку про перебування з відповідачем у
трудових відносинах із зазначенням наказів про прийняття та звільнення з
роботи. У судовому засіданні доповнив свої вимоги та просив змінити
формулюванням звільнення -
на ч3 ст.38 КЗпП України у зв'язку з тим, що відповідач не виконує вимоги
законодавства про працю та зобов'язати відповідача видати йому належно
оформлену трудову книжку.

Рішенням
Богунського райсуду м.Житомира
від 29 травня 2006 року у
задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній
скарзі позивач просив рішення райсуду
скасувати, оскільки вважає його незаконним та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його вимоги; посилається на те, що судом неповністю з'ясовані
обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи та на те, що райсудом
порушено норми матеріального та процесуального права.

2

Розглянувши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Як видно з
матеріалів справи, ОСОБА_1
працював у відповідача з 21.08.2004
року /а.с.64/ на посаді економіста.

Наказом НОМЕР_1 від
10.10.2005р. він був звільнений із займаної посади за п.4 ст.40 КЗпП України
/за прогул/.

На заміну цього
наказу на підставі заяви ОСОБА_1 був виданий наказ НОМЕР_2 від
17.10.2005р. про звільнення позивача за ст.38 КЗпП України / за власним
бажанням/ /ах. 67,77,78,79/.

Заробітна плата,
в т.ч. і
компенсація за невикористану відпустку у розмірі 559 грн. 13
коп. ОСОБА_1 була нарахована і зарахована на платіжну картку, чого позивач
не заперечує/а.с.75, 78,89/.

Доказів про те,
що була затримка розрахунку відповідача з позивачем останній не надав.

Щодо видачі
трудової книжки, то позивач відмовився від отримання оригіналу трудової книжки
з відповідно зробленими записами /а.с.86/. Відмовився він від її отримання і в
судовому засіданні райсуду,
про що ствердив в апеляційному суді.

Отже, райсуд прийшов до
правильного висновку, що відповідач при звільненні позивача не порушив вимоги
законодавства.

Що стосується
відмови у задоволенні вимоги про видачу позивачу копії наказу про звільнення
його з роботи та видачу довідки про роботу в даній установі, то апеляційний суд
в цій частині рішення скасовує та ухвалює в цій частині нове рішення про
задоволення цих вимог, оскільки вони є законними.

Так, позивач у
своїй заяві просив адміністрацію видати йому копію наказу про звільнення/а.с.8,17/, чого
відповідачем зроблено не було-.

Крім того, відповідно
до ст.49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати
працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в
установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу
роботи і розміру заробітної плати. За заявою ОСОБА_1/а.с.17/ така довідка теж
видана не була.

Тому апеляційний суд ці вимоги задовольняє.

Керуючись ст.ст.
47, 49 КзПП
України, ст.ст. 303,
304, 307,308, 309, 313,314,316 ЦПК України, апеляційний суд

в и р іш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Богунського райсуду
м.Житомира від 29
травня 2006 року
скасувати в

частині
відмови у задоволенні позовних вимог про видачу позивачу копії наказів про

звільнення
з роботи та довідки про роботу у акціонерному банку „Енергобанк",
ухваливши

в цій
частині нове рішення.                                                                                    '

Зобов'язати
акціонерний банк „Енергобанк" видати ОСОБА_1 копії наказів про звільнення
його з роботи в даній установі та довідку про роботу у цій установі.

В решті рішення райсуду
залишити без зміни.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців

Головуючий   Судді