У Х В А Л А

Іменем  України

2 липня 2007 року                                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                Берднік
І.С.,

Данчука
В.Г.,

Косенка
В.Й.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та Київської міської ради, треті особи: Головне управління земельних
ресурсів Київської міської державної адміністрації, садівниче товариство
“Наука”, Український державний інститут по проектуванню підприємств рибного
господарства і промисловості, - про зобов'язання повернути частину земельної
ділянки, скасування рішення Київської міської ради щодо передачі у власність
частини земельної ділянки та визнання частково недійсним державного акту про
право приватної власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2006 року ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 та Київської міської ради, у якому просив скасувати рішення
Київської міської ради НОМЕР_2 “Про приватизацію земельних ділянок садівничого
товариства “Наука” Дніпровського району” в частині передачі ОСОБА_2 в приватну
власність земельної ділянки, розміром 32,89 кв. метри, визнати частково
недійсним Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку від
21 серпня 2000 року НОМЕР_1 в частині набуття ОСОБА_2 права власності на зазначену
вище земельну ділянку та зобов'язати ОСОБА_2 повернути йому вказану земельну
ділянку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15
вересня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 1
лютого 2007 року, ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 15 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від       1 лютого 2007 року
скасувати й ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному
обсязі.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15
вересня 2006 року та ухвала апеляційного суду м. Києва від 1 лютого 2007 року
постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав
для їх скасування немає.

Керуючись ст. ст. 332, 345 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15
вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 лютого 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                       І.С. Берднік

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко