Справа
№22ц-562/2007 р.                          Головуючий у 1 інстанції
Категорія 44                                               Доповідач у 2 інстанції Тракало В.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого
2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду

Київської області в складі:

головуючого -
судді Антоненко В.І.,

суддів Поліщука М.А., Тракало В.В.,

при секретарі   Козак І.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали справи за апеляційною

скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Обухівського районного суду Київської

області від   26 грудня 2006 року в справі за скаргою   ОСОБА_1 на

неправомірні дії та постанову
державного виконавця Державної виконавчої служби в

Обухівському районі Київської
області.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
заявника та представника державної
виконавчої служби, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою про визнання неправомірними дій та постанови державного
виконавця Державної виконавчої служби в Обухівському районі від 1 грудня 2006 року про повернення виконавчого листа до суду, який його видав.

Заявниця посилалася на те. що рішенням Обухівського
районного суду Київської області
від 16 січня
2006 року
задоволено її позов до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,154
га по АДРЕСА_1 шляхом відновлення
меж земельної ділянки у відповідності до розмірів
та межових знаків, зазначених у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, виданого 15
грудня 2000
року Українською міською радою. Постановою державного
виконавця Державної виконавчої служби
в Обухівському районі від 31 липня 2006 року було відкрите виконавче провадження з примусового
виконання рішення суду. Проте тривалий період часу рішення суду не виконувалося, а постановою державного
виконавця від 1 грудня
2006 року
виконавчий лист повернуто до суду з тих підстав, що виконати рішення суду без участі боржника ОСОБА_1 неможливо. При цьому
державний виконавець послався на
складені ним акти від 19 жовтня
2006 року,
13 листопада
2006 року
та 1 грудня
2006 року.
Заявниця вважала ці дії та постанову державного виконавця неправомірними, просила скасувати постанову та зобов"язати
виконавчу службу виконати рішення суду.

В ході розгляду справи заявниця уточнила вимоги.
Посилаючись на те, що постановою начальника
Державної виконавчої служби в Обухівському районі від 21
грудня 2006
року скасовано постанову державного виконавця від 1
грудня 2006
року і в цей же день, тобто 21
грудня 2006
року державним виконавцем винесено
нову постанову про закінчення виконавчого
провадження, ОСОБА_1 просила скасувати постанову державного виконавця та просила скасувати постанову
державного виконавця Державної виконавчої служби в Обухівському районі від 21
грудня 2006
року про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від
26 грудня
2006 року
в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
ухвали суду та передачу питання
на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив з того, що
заявниця не відмовившись від
первісного звернення, вимагає в цій же справі скасування іншого рішення,
прийнятого після порушення даного судового
спору і з інших підстав, одночасно змінила предмет і і підстави своїх вимог, що процесуально недопустимо.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки
його зроблено без належного
з"ясування обставин справи та з порушенням норм процесуального права. Так,
в порушення вимог розділу сьомого
ЦПК України, який передбачає контроль суду за виконанням судових рішень, суд
самоусунувся від вирішення скарги на дії та постанову державного виконавця та не розглянув скарги по суті.

За правилами ст.387 ЦПК України у разі встановлення
обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу
державної виконавчої служби задовольнити
вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення , дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені
відповідно до закону, в межах повноважень
державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і
права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В порушення вимог вказаної норми права суд не
з"ясував правомірними чи неправомірними
були дії державного виконавця та його постанова , чи прийняті або вчинені вони відповідно до закону, та не навів мотивів у
рішенні.

За таких обставин, коли ухвала суду постановлена з
порушенням норм процесуального права, вона не може залишатися без змін і
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу
Обухівського районного суду Київської області
від 26 грудня
2006 року
скасувати, справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.