Справа № 22-109307 р.                                        Головуючий по 1 інстанції - Шляпін О.В.
Категорія - 5                                                               Доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

20 березня 2007 року                      Апеляційний суд Донецької області в

складі:

Головуючого - Курило В.П.

суддів: Шамрило Л.Г., Санікової О.С.

при секретарі -
Степаненко В.Б. розглянув у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 02
березня 2005 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до СДП "Укрспец'юст", ВДВС Куйбишевського РУТО м. Донецька, ОСОБА_2, 3-я особа приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу
ОСОБА_3 про визнання частково
недійсним свідоцтва про право власності №2517, виданого на ім'я ОСОБА_2,
-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 02 березня 2006 р.
було задоволено позов ОСОБА_1 до СДП "Укрспец'юст", ВДВС Куйбишевського РУЮ м. Донецька, ОСОБА_2, 3-я особа
приватний нотаріус Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання частково недійсним
свідоцтва про право власності №2517, виданого на ім'я ОСОБА_2

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 14.12.2006 р. принесла апеляційну
скаргу, в якій просила скасувати рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм процесуального права. В
обгрунтування доводів апеляційної скарги, відповідачка посилається на те, що суд розглянув справу у її відсутність на
підставі акту, складеному 23.02.2005 р. працівниками ЖЕУ №1, який не відповідає дійсності, оскільки вона постійно проживає за
місцем реєстрації разом з батьками і нікуди не вибувала з адреси, на яку суд
направляв судові повістки.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5
підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 і представник відповідача СДП „Укрспец'юст" ОСОБА_6 заперечували проти доводів скарги,
просили скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача ДВС у Куйбишевському районі м. Донецька ОСОБА_7 розгляд апеляційної скарги залишив на розсуд
апеляційного суду.

2

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін і їх представників, перевіривши доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно ст. 311 ч.1 п.3 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу
розглянуто за відсутністю будь-кого з осіб, які
беруть участь у справі, належним чином не повідомлених про
час і місце судового засідання.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що об'єктом публічних торгів з реалізації арештованого майна, належного
боржнику ОСОБА_8, які відбулись 24.10.2002 р. і на яких одержала перемогу
ОСОБА_2, було домоволодіння, розташоване на
земельній ділянці площею 0,0600 га за адресою:
АДРЕСА_1. Виручені від реалізації домоволодіння кошти в розмірі 6700
грн. за мінусом суми комісійної винагороди пішли на погашення боргу
ОСОБА_8 перед ОСОБА_1 який згідно виконавчому листу
№2-851-00, виданому Куйбишевським районним судом м. Донецька,
становить 8482,19 грн. Відповідно до свідоцтва про право власності, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі належно оформленого акту про проведення публічних торгів по реалізації майна ОСОБА_8 02.07.2003 р. за реєстром №2517, ОСОБА_2
належить право власності на земельну
ділянку площею 0,0600 га та житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані на території Куйбишевського району по АДРЕСА_1 м. Оскільки земельна ділянка не була
оцінена і не являлася об'єктом
вищезазначених публічних торгів, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про
визнання частково недійсним свідоцтва про право власності від 02.07.2003 р. за реєстром №2517, яким нотаріально
посвідчено право власності ОСОБА_2 на
земельниу ділянку площею 0,0600, розташовану
АДРЕСА_1, підставні і підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 09.11.2004 р., в якому приймали участь всі сторони та їх представники,
судом була оголошена перерва до 03.12.2004 р.
для надання можливості ОСОБА_2 і ОСОБА_1 вирішити спір у
добровільному порядку (а.с.68-51). За заявами
відповідачки ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_4 розгляд справи був відкладений на 21.12.2004 р., а у зв'язку з хворобою судді Шляпіна
О.В. - на 21.01.2005 р. (а.с.75-77,81). Розгляд справи з 21.01.2005 р.
перенесено на 15.02.2005 р. по причині неявки в судове засідання відповідачів представника „Укрспец'юст" та ОСОБА_2, а з 15.02.2005 р. на 02.03.2005 р. за письмовим клопотанням
представника позивача ОСОБА_4 та у зв'язку з неявкою ОСОБА_9 і приватного нотаріуса ОСОБА_2 (а.с. 194,207). 02.03.2005 р. суд
першої інстанції розглянув справу та постановив
рішення у відсутність відповідачки ОСОБА_2, яка не була у встановленому порядку повідомлена про час і місце судового засідання (а.с.216-226). Відомостей про вручення
відповідачці судових повісток на 21.12.2004 р., 21.01.2005 р., 15.02.2005 р. і 02.03.2005 р. або заяви про розгляд справи у її
відсутність в матеріалах справи немає. Направлені
ОСОБА_2 на адресу: АДРЕСА_2 судові повістки на зазначені дні
судових засідань були повернуті до суду за зпливом строку зберігання, у зв'язку
з відмовою від отримання, з відміткою пошти „не
проживає" та актом від 23.02.2005 р., складеним працівниками

3

ЖЕУ №1 про не виявлення відповідачки у місці проживання (а.с.196-199, 202-203, 210-212), що свідчить про порушення судом
ст.ст.94, 172 ЦПК України 1963 р. в редакції, яка діяла на час розгляду справи.

У відповідності
з ч.3 ст. 94 ЦПК України, коли особа, яка викликається,
не буде виявлена у місці проживання, повістку вручають будь-кому з дорослих членів сімї, які проживають разом
з нею, а при відсутності їх - домоуправлінню або адміністрації за місцем
роботи.

З пояснень ОСОБА_2 та заяв її матері ОСОБА_10 і сусідки ОСОБА_11, які були додані до апеляційної скарги,
вбачається, що відповідачка постійно проживає за
вищезазначеною адресою разом з батьками (а.с.234-236).

Згідно ч.3 і ч.4 ст.172 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання, незалежно від причин, позивача або
відповідача, яким повідомлено у встановленому порядку про час і
місце судового засідання, суд розглядає справу за наявності у справі
достатніх матеріалів про права та взаємовідносини
сторін. У разі, якщо суд визнає за потрібним, щоб сторона, яка не з'явилася, дала особисті пояснення, він
відкладає розгляд справи. У разі неявки
в судове засідання відповідача за викликом суду відповідно до ч.3 цієї статті суд розглядає справу на підставі наявних у
справі матеріалів.

Оскільки відповідачка не давала суду пояснень відносно заявлених ОСОБА_1 вимог, а суд першої інстанції ухвалою не визнав
за потрібним, щоб вона дала особисті пояснення, та при
відсутності відомостей про вручення ОСОБА_2 судових
повісток, передбачених законом підстав для розгляду
справи і ухвалення рішення у відсутність останньої не було.

Таким чином, рішення суду постановлено з грубим порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування
і передачі справи на новий розгляд згідно ст.311 ч.1 п.3 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303,311,313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення
Куйбишевського районного суду м. Донецька від 02 березня 2005 року скасувати, справу направити на новий розгляд до того
ж суду в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду
України протягом двох місяців після набрання законної сили ухвалою апеляційного
суду.