Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-77/ 2007 p.                                 Головуючий у 1 нктаиції: Федоренко Р.Г.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
____                                   УХВАЛА
16 січня 2007 року                                                                          м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палата у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:
Головуючого:                 Ломейка В.О.
Суддів:                           Подліянової Г.С.
При секретарі:          Ткаченко
розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Заводського районного суду міста Запоріжжя від "01" листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої дочки, -
У липні 2006 року до суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею.
В позові зазначала, що дочка перебуває на її
утриманні і продовжує навчання з 01 вересня 2005 року в ВПУ №23 м. Запоріжжя за спеціальністю
"технологія харчування" до ЗО червня 2007 року. Позивач працює в дитячому садку НОМЕР_1 помічником вихователя і одержує заробітну платню в середньому у розмірі 554 грн. 13 коп. Інших заробітків немає. Для нормального навчання дочці позивача необхідні кошти
на проїзд до навчального закладу, придбання підручників і
методичної літератури. Коштів позивача на це не вистачає, тому для нормального навчання дитиня необхідна допомога батька.
Матеріальне становище відповідача дозволяє надавати допомогу дочці на час
На підставі викладеного просила суд стягнути з
відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки в
розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку
щомісячно на час навчання дочки, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від
"01"
листопада 2006 року позов ОСОБА_2 задоволено.

2

Стягнуто зОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку щомісячно
до досягнення нею 23-річного віку за умов продовження нею
навчання.

Стягнення аліментів з ОСОБА_1 здійснювати з 03 липня 2006 року - з дня подачі позову до суду. В частині
стягнення аліментів в межах платежів за один місяць було допущено негайне виконання рішення, також з ОСОБА_1 було стягнуто держмито у розмірі 51 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що мають значення для
справи, просить суд скасувати вищевказане рішення із закриттям провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які брали
участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, доводи скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч1 ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка,
син продовжують навчатися і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть
надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працює помічником вихователя в дитячому садку і одержує щомісячно у
середньому 554, 13 грн.( ас. 9.12). Інших доходів крім заробітної плати не має. На її
утриманні перебуває повнолітня дочка ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається ВПУ-23 (а.с. 10).

Згідно довідки з місця роботи апелянта - ВАТ „ Запоріжсталь", він щомісячно має
заробіток у середньому 1
189,41 грн..

Суд першої інстанції повно дослідив надані докази. Відповідач є
працездатним, має стійкий заробіток, отже може
отримувати дочку, яка навчається.

На заперечення проти позову відповідач посилався на те, що він і його
дружина хворіють.

Між тим надані суду відповідачем шість касових чеків на придбання ліків, не
мають даних пpo те, хто саме сплачував придбання ліків. Крім того, розмір оплати ліків,
згідно цих чеків не перевищує 25 грн. Відповідачем не надані суду
також рекомендації лікаря на придбання ліків, які
необхідні для лікування хвороб, якими страждає відповідач та його
дружина ОСОБА_4.

Будь яких доказів про те, що відповідач і його дружина витрачають щомісячно
550 грн. на
лікування, відповідач суду не надав.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не мав права стягувати з
нього аліменти у частці від його заробітку є
безпідставними, оскільки згідно ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі або у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів.

Посилання відповідача, що позивачка звернулася до суду першої інстанції
після винесення рішення з заявою про відмову від позову не можуть бути
підставою для закриття провадження по справі, оскільки до
апеляційного суду з заявою про відмову від позову позивачка не
зверталася.

З огляду на викладене, підстав для задоволення
скарги і скасування рішення суду першої інстанції колегія не вбачає.

3

Керуючись
СТ.СТ.303,307,
308,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА    :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення   Заводського районного суду міста Запоріжжя
від "01" листопада 2006 року по
цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: