Справа №2-1170/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25"
квітня 2007 p.                               Солом'
янський районний суд м. Києва

в складі:
головуючого судді                     Оксюти Т.Г.

при
секретарі                             Богуславець
І.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Інфанта» до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної  шкоди
заподіяної внаслідок ДТП,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної
шкоди в сумі 30 797,05 гривень заподіяної Дорожньо-транспортною пригодою, а
також просить стягнути вартість послуг по проведенню експертизи в сумі - 350,00
грн. та судові витрати в сумі - 236,96 грн. гривень.

Свій позов обґрунтовує тим, що 05.07.2005 року на
перехресті вул. Соломянської та Протасів Яр в м. Києві сталася
Дорожньо-транспортна пригода, а саме відповідачОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ
2106» днНОМЕР_1, здійснив зіткнення з автомобілем «Субару» д/н НОМЕР_2, що
належить позивачу на праві власності, завдавши позивачу значної матеріальної
шкоди.

Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок порушення правил дорожнього руху відповідачем ОСОБА_1, який порушив
п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

В результаті вказаного зіткнення автомобіль позивача було суттєво
пошкоджено і згідно звіту з визначення вартості матеріального збитку № 1868 від
15.07.2005 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Субару» д/н
НОМЕР_2 становить 21 695,77 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, уточнив позовні
вимоги в частині стягнення матеріальних збитків зменшивши вимоги з 30 797,05
грн. до 21695,77 грн.

ВідповідачОСОБА_1 та його представник
в судовому засіданні позов визнали частково. Пояснили, що на їх думку вартість
відновлювального ремонту згідно з висновком дослідження є завищеною. Вважають,
що дійсна вартість відновлювальних робіт складає близько 10-12 тисяч гривень,
які відповідач може виплачувати лише зі своєї заробітної плати.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вивчивши та
оцінивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи № 3-1063405, постанови
судді Солом'янського районного суду м. Києва ОСОБА_2 від 26.07.2005 року
ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП
05.07.2005 року, а саме в тому, що він керуючи автомобілем «ВАЗ 2106»
днНОМЕР_1, здійснив зіткнення з автомобілем «Субару» д/н

AI 2322 AC,
що належить позивачу на праві власності, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил
дорожнього руху України. На відповідача було накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 17 грн. Дана постанова не скасована та
набрала законної сили. (а. с. 18)

Обставини події підтверджені також протоколом про адміністративне
правопорушення з яким був згоден відповідач, схемою ДТП яку він підписав
без зауважень, поясненнями написаними ним власноручно.

Згідно висновку звіту ТОВ «Експертна компанія» Укравтоекспертиза -
Стандарт» з визначення вартості матеріального збитку № 1868 від 15.07.2005 року
розмір матеріальної шкоди, заподіяної володільцю автомобіля «Субару» д/н
НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження під час ДТП, визначається як вартість відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу деталей і становить 21 695,77 грн. (а. с. 46-50)

У суду не виникає сумніву у вірності висновку спеціаліста, дослідження
проведене повно і всебічно. Відповідач був присутній при огляді транспортного
засобу та не зазначив жодних зауважень щодо його проведення.

Судом встановлено, що за проведення автотоварознавчого дослідження позивач
сплатив 350,00 гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням,
(а. с. 26)

Отже, матеріальні збитки, заподіяні позивачу ТОВ «Торгівельний дім
«Інфанта» джерелом підвищеної небезпеки, яким керував відповідач ОСОБА_1 становлять : 21
695,77 грн. + 350,00 грн. = 22 045,77 грн.

Судом встановлено, що автомобіль «Субару» д/н НОМЕР_2 належить позивачу ТОВ
«Торгівельний дім «Інфанта» на праві власності, (а. с. 6)

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК
України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК
України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом,
утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК
України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується
винною особою.

Вина водія ОСОБА_1 в скоєнні ДТП
доведена і підтверджується складеним протоколом про адміністративне
правопорушення та постановою суду про накладення адміністративного стягнення.

Пленум Верховного суду України у Постанові „Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992
року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла,
за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що під володільцем джерела
підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного
господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору
оренди, довіреності тощо).

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1, який керував
автомобілем «ВАЗ 2106» днНОМЕР_1, внаслідок чого позивач поніс значні
матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП, а тому суд
приходить до висновку, що з нього повинно бути стягнуто всю суму матеріального
збитку заподіяного позивачу.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог,
характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань
потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Суд погоджується з доводами позивача про заподіяння йому матеріальної
шкоди, яку він оцінює у 21 695,77 грн.

Суд критично ставиться до доводів відповідача та його представника, про те,
що сума матеріальних збитків завищена, оскільки вони бездоказові та не знайшли
свого підтвердження в ході судового засідання.

Згідно вимог ст.ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові
докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті
докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на
які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись ст.ст. 23, 625, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст.
57, 59, 60, 62, 64, 84, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року (з наступними змінами), суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Інфанта»
до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний
дім «Інфанта» з ОСОБА_1, що проживає : АДРЕСА_1 - 21 695,77 грн. матеріальної
шкоди, 350,00 грн. витрат на проведення експертизи та судові витрати в сумі -
236,96 грн., а всього  - 22 282 грн. 73
коп.

Рішення може бути оскаржено на протязі 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яка подається в десятиденний термін з дня проголошення
рішення.