Справа № 2-629/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2007 року                  Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області  в складі:

головуючого - судді Пономаренко В.Г.,

при секретарі-
Зеленько А.Є.,  Банникової І.В.,

за участю представника позивача  -Бончук О.О.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті
Кіровограді справу за позовом
Кіровоградська обласна кредитна спілка “Взаємна довіра” до ОСОБА_1,   про стягнення позики та відсотків за користування
позикою,

ВСТАНОВИВ:

У
вересні 2007 року Кіровоградська обласна кредитна спілка “Взаємна довіра”   звернулася в суд з позовом до  ОСОБА_1
про стягнення позики в сумі 4000 грн. та відсотків за користування
позикою в сумі 2800 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що  на підставі заяви відповідача, який вступив
до членів кредитної спілки,  про  надання кредиту , згідно договору позики №
148 від 17.09.2003 року та видаткових касових ордерів № 350 від 17.09.2003
року  на суму 1800 грн. та № 357 від 24.09.2003
року на суму 2200 грн.  відповідачеві
була надана позика в сумі 4000 грн. для розвитку власної справи строком на 12
місяців зі сплатою за користування 60% річних від суми позики. Взятих на себе
зобов”язань  відповідач не виконав.
Посилаючись на зазначене, просив позов задовольнити.

У
судовому засіданні  представник позивача
Бончук О.О., наділена відповідними повноваженнями,  зменшила розмір позовних вимог і просила  стягнути з відповідача 1800 грн. у погашення
суми позики та 1260 грн. відсотків за користування позикою. Від стягнення
з  відповідача  позики в сумі 2200 гн. та відсотків в сумі
1540 грн. представник позивача відмовилася і
ухвалою суду від 23.10.2007 року відмова
від позову  у цій частині прийнята
судом.

Відповідач
ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав. Заперечуючи позов, пояснив, що він дійсно у
вересні 2003 року за проханням ОСОБА_2 , яку він узнав через свою знайому
ОСОБА_3  оформив на своє ім”я документи
на отримання позики в кредитній спілці, підписав договір, видатковий касовий ордер
на видачу йому позики в сумі 1800 грн., але грошових коштів за цією позикою не
отримував. Гроші в зазначеній сумі   були
передані ОСОБА_2 в його присутності і остання пообіцяла повернути позику
кредитній спілці або через нього або самостійно протягом двох місяців. Ніяких
письмових документів  ОСОБА_2, якій були
передані гроші, йому не видавала.  Вона
запропонувала йому за цю послугу 100 грн. від отримання яких від відмовився.  У 2004 році до нього почали надходити  письмові повідомлення кредитної спілки з
пропозицією повернути позику. І тільки тоді він ознайомився з документами, які
підписав. Звертався до ОСОБА_2 щодо повернення суми позики, оскільки він
повірив їй на слово. Остання обіцяла позику повернути, але так цього й не
зробила.  Посилаючись на те, що грошей за
позикою він не отримував. Просив у позові відмовити.

Свідок
ОСОБА_3  суду показала, що у вересні 2003
року  за проханням своєї знайомої
ОСОБА_2  вона познайомила її з ОСОБА_1,
якому та  запропонувала оформити на його
ім”я позику в кредитній спілці на суму 4000 грн. , яку обіцяла повернути за
нього сама протягом двох місяців. Останній спочатку заперечував, пояснюючи що в
нього невеликі доходи, але коли ОСОБА_2
запевнила, що з оформленням документів проблем не буде, він погодився.
Наступного разу вони зустрілися біля кредитної спілки і ОСОБА_1, який мав при
собі паспорт, та знайома ОСОБА_2 ОСОБА_4, пішли до кредитної спілки, а вона і
ОСОБА_2 залишилися на вулиці.  Через
деякий час повернувся ОСОБА_1 і повідомив їм, що всі документи він підписав.
Потім підійшла ОСОБА_4, яка принесли копії документів та гроші в сумі 1800 грн.
, а щодо останньої суми, оскільки позику оформили на 4000 грн., сказала, що
гроші будуть пізніше. Документи і гроші вона передала ОСОБА_1, але той гроші не
взяв і ОСОБА_4 передала їх ОСОБА_2 Та взяла гроші і запевнила, що позику вона
сама поверне  протягом місяця чи двох. З
цих грошей вона запропонувала ОСОБА_1 100 грн, але той відмовився. На цьому
вони розсталися.

Заслухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
установлено, що 17 вересня  2003
року  між кредитною спілкою “Взаємна
довіра”,  в особі голови правління
Чернявської Л.О.,  та членом кредитної
спілки ОСОБА_1   було укладено  договір позики,  за умовами якого кредитна спілка
(позикодавець) надає ОСОБА_1 (позичальнику) позику  в сумі 4000 грн. для розвитку власної справи
терміном  на 12 місяців  зі сплатою 60 відсотків річних від суми
позики, а ОСОБА_1 зобов”язується
повернути кошти та відсотки за користування коштами в строк до 17
вересня 2004 року згідно графіку. Згідно п.3.2 зазначеного договору у разі
порушення позичальником графіка погашення позики плата за користування позикою
збільшується на 10 відсотків.

Заява на
видачу позики  підписана ОСОБА_1 15
червня  2003 року (а.с.26). Видача позики
ОСОБА_1 в сумі 1800 грн.  підтверджується
видатковим касовим ордером № 350 від
17.09.2003 року  на видачу
грошових у зазначеній сумі,  факт  одержання яких засвідчений власноручним підписом  ОСОБА_1, належність якого йому ні на заяві,
ні на договорі позики,   ні на
видатковому касовому ордері відповідач
не заперечував у судовому засіданні.
(а.с. 6)

Доказів
про повернення позики у визначений договором строк відповідач суду не надав. Згідно
наданого позивачем розрахунку сума боргу відповідача по позиці  становить 1800 грн.- основний борг,  1260 грн. - відсотки за користування позикою.

Відповідно
до  статей 41, 42, 48 ЦК України, чинного
на час виникнення правовідносин,
цивільно - правова угода  є
дійсною, тобто такою , що має юридичну силу, якщо вона за формою, змістом,
складом сторін відповідає вимогам закону.

Наданими
позивачем письмовими доказами:
договором позики № 148 від 17.09.2003 року, який  відповідає вимогам закону і має юридичну силу
(а.с.5) заявою ОСОБА_1 про вступ до членів кредитної спілки від 15.09.2003 року
(а.с.25),  прибутковим касовим
ордером   про сплату ОСОБА_1 вступного та
щорічних членських внесків від 17.09.2003 р. (а.с. 4), заявою ОСОБА_1 про
надання кредиту від 15.09.2003 року (а.с.26),
видатковим касовим ордером ,№ 350 від 17.09.2003 року  про видачу позики в сумі 1800 грн.
(а.с.6)  які суд визнає належними
допустимими доказами,  підтверджується
факт укладення договору позики між сторонами і
факт надання кредитною спілкою позики ОСОБА_1 в сумі 1800 грн.

Посилання
відповідача  на те, грошовими кошти в
сумі 1800 грн.,  виданими за договором
позики, укладеним між ним та кредитною спілкою,
розпорядилася  ОСОБА_2 на прохання
якої і було укладено ним зазначений договір на своє ім”я, за умови,  що кошти за позикою буде повертати ОСОБА_2,
не мають правового значення по суті заявлених позовних вимог, так як відповідач
свідомо уклав зазначений договір позики і за його згодою грошові кошти були
передані в розпорядження ОСОБА_2

Відповідно
до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень
ЦК України, який набрав чинності 1 січня 2004 року щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним Кодексом, положення цього Кодексу застосовуються  до тих прав і обов”язків, що виникли або
продовжують  існувати після набрання ним
чинності.

Згідно
до ст. 526 ЦК України  зобов”язання має
виконуватися належним  чином відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не виконав  належним чином взятих на себе  згідно умов договору зобов”язань. Обов”язок
ОСОБА_1 щодо  повернення позики та  та відсотків за користування нею передбачено
п.п3.1, 3.2, п п.4.1,4.3, 6.4 договору позики та ст.ст. 1046-1050, 625 ЦК
України,  тому позов  Кіровоградської обласної кредитної спілки
“Взаємна довіра”  до ОСОБА_1  підлягає задоволенню.

Керуючись  ст. 1046-1050, 625 ЦК України, 10,11, 209,
212, 214-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Кіровоградської обласної кредитної
спілки “Взаємна довіра” до ОСОБА_1, задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь  Кіровоградської
обласної кредитної спілки “Взаємна довіра” 1800 (одна тисяча вісімсот)
грн.  позики,  1260 (одна тисяча двісті шістдесят) грн.
відсотків за користування позикою, 81 грн.
судових витрат у справі.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний
строк   з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної  скарги   або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя