Справа №2709                                                             Головуючий
у 1 інстанції Русанова Т.Т.
Категорія 22                                                                  Доповідач
УХВАЛА Іменем України

10 квітня 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого
судді Зубової Л.М. суддів Лук'янової СВ.,
Барсукової О.І.

при секретарі
Іванові В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу
за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1, третіх осіб: прокуратури Луганської
області, Управління МВС України в Луганській області на ухвалу Первомайського міського
суду Луганської області від 13 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Державного бюджету України в особі Первомайського відділу Державного
казначейства України, треті особи прокуратура Луганської області, Управління
МВС України в Луганській області, Лисичанський міський суд Луганської області,
Апеляційний суд Луганської області про відшкодування моральної шкоди, завданої
незаконними діями органів слідства, прокуратури і суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача і його
представника, представник третьої особи -прокуратури Луганської області,
перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд

встановив:

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування ухвали
Первомайського міського суду Луганської області від 13 листопада 2006 року і постановления нової ухвали про
стягнення з Державного бюджету України на його користь 2122200 грн. у
відшкодування моральної шкоди і 1115 грн. 85 коп. у відшкодування судових
витрат через неправильне застосування судом норм матеріального права. Суд в
ухвалі не навів підстав, які б мали суттєве значення для зниження йому розміру
суми у відшкодування моральної шкоди з 2122200 грн. до 200 тисяч гривень. Суд
визнав правильною методику експерта при визначенні йому орієнтовного розміру
компенсації моральної шкоди. Але з точки зору суду експерт не врахував рівень
життя в Україні, розмір видатків на відшкодування моральної шкоди, спричиненої
незаконними діями, у Державному бюджеті України на 2006 рік; кількість громадян,
яким відшкодовується моральна шкода державою. Він вважає, що ці доводи суду є
безпідставними, а стягнута судом сума у відшкодування йому моральної шкоди не
відповідає спричиненій йому моральній шкоді (а.с.410-413).

В апеляційній скарзі третя особа - прокуратура Луганської області ставить
питання про скасування ухвали Первомайського міського суду Луганської області
від 13 листопада 2006  року     і
ухвалення  нового  рішення
про   стягнення  на
користь  позивача  у

відшкодування моральної шкоди суми, виходячи із розміру не менше одного
мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством
і судом через порушення судом норм матеріального і процесуального права. Сума у
відшкодування позивачу моральної шкоди стягнута судом з порушенням норм Закону
України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і судом",
ст.ст. 1167, 1176 ЦК України. Позивач не надав доказів погіршення відносин з
оточуючими людьми, негативних наслідків морального характеру, в тому числі
погіршення стану здоров'я, звільнення з роботи, негативного відношення до нього
сусідів, знайомих тощо. Допитані в суді свідки спростовують пояснення позивача
про погіршення його відносин з оточуючими. Розмір заробітної плати, стягнутий з
Державного бюджету на користь позивача за період його знаходження під арештом і
в місцях позбавлення волі складає 13699 грн. 26 коп. У порівнянні з цією сумою
стягнення на користь позивача у відшкодування моральної шкоду 200 тисяч гривень
є явно завищеним (а.с.402-404).

В апеляційній скарзі третя особа - Управління МВС України в Луганській
області ставить питання про скасування узвали Первомайського міського суду
Луганської області від 13 листопада 2006 року і ухвалення у справі нового
рішення про відмову у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди
через порушення судом норм процесуального права. За результатами розгляду
справи суду необхідно було ухвалити рішення, а не ухвалу. Суд неправильно
вказав в ухвалі строки для її апеляційного оскарження. У відповідності до вимог
Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і
судом" із заявою про відшкодування моральної шкоди позивач спочатку
повинен звернутися у відповідний орган дізнання, слідства, прокуратури, які
скоїли дії. Але позивач з позовом про відшкодування моральної шкоди звернувся
безпосередньо в суд. Судом не визнано незаконними застосування до позивача міри
запобіжного заходу, його допиту, пред'явлення обвинувачення, засудження. Всі
дії посадових осіб ОВС, здійснені відносно позивача, були проведені у
відповідності до вимог КПК України і під наглядом прокуратури. В судовому
засіданні позивач збільшив позовні вимоги з 1 мільйона до 2122200 грн., але не
надав доказів у підтвердження підстав для збільшення суми позову. Без
врахування вимог об'єктивності, розумності і справедливості суд визначив суму у
відшкодування позивачу моральної шкоди (а.с.405-406).

В судовому засіданні апеляційного суду позивач і його представник повністю
підтримали доводи апеляційної скарги позивача і не визнали апеляційні скарги
третіх осіб; представник третьої особи - прокуратури Луганської області
підтримав доводи апеляційної скарги третьої особи, яку він представляв, і не
визнав інші апеляційні скарги; інші учасники розгляду справи не з'явилися в
судове засідання, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином,
що підтверджується відповідними розписками.

Ухвалою Первомайського міського суду Луганської області від 13 листопада
2006 року частково задоволено зазначений позов і з Державного бюджету України з
єдиного казначейського рахунку на користь позивача у відшкодування моральної
шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і
суду, стягнуто 200 тисяч гривень і 1115 грн. 85 коп. - судові витрати.

Апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому
задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи
на новий розгляд у той же суд через наступне.

Згідно п.4 ч.І ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Закони України „Про Державний бюджет України на 2005 рік" (ст.33
(після змін від 20 грудня 2005 року - ст. 37), на 2006 рік (ст.35) і на 2007
рік (ст.33) встановили порядок відшкодування шкоди, спричиненої громадянину
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і судів.
Згідно цьому порядку відшкодування здійснюється Державним казначейством України
в межах бюджетних призначень, затверджених у Державному бюджеті України на цю
мету.

Наказом Державного казначейства України від 20 січня 2005 року №8,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2005 року за
№211/10491, затверджений Порядок виконання Державним казначейством України
рішень суду щодо відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, а також судів. Згідно п.1.2
цього Порядку виконання судових рішень, які передбачають відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури, а також судів, здійснюється Державним казначейством України за
приписами Державної виконавчої служби України за черговістю їх надходження, за
рахунок і в межах бюджетних асигнувань, затверджених у Державному бюджеті на цю
мету.

Аналізуючи ці нормативні акти, можна зробити єдиний висновок, що належним
відповідачем у справі за позовом ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,
спричиненої незаконними діями слідства, прокуратури і суду, є Державне
казначейство України, оскільки лише останнє вказаними Законами України „Про
Державний бюджет" наділене правом списувати у безспірному порядку на
користь конкретної фізичної особи встановлену до відшкодування суму коштів з
єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України; відшкодовані суми
обліковуються Державним казначейством України та відображаються у звітності про
виконання Державного бюджету.

Представник Державного казначейства України не залучався до участі у справі
і не приймав участі у розгляді справи, оскільки в матеріалах справи відсутня
відповідна довіреність на представництво Державного казначейства України в суді
під час розгляду зазначеної справи. Таким чином, розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1, суд першої інстанції вирішив питання про права і обов'язки особи
(Державного казначейства України), яка не брала участь у справі. Ця обставина є
грубим порушенням вимог процесуального права і безумовною підставою для
скасування рішення суду першої інстанції з направленням справи на новий розгляд
у той же суд.

Враховуючи викладене в сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційні
скарги позивача і третіх осіб підлягають частковому задоволенню, ухвала суду
першої інстанції від 13 листопада 2006 року - скасуванню з направленням справи
на новий розгляд у той же суд.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.І п.5, 311 ч.І п.4, 313, 315, 317 ЦПК України,
апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги позивача ОСОБА_1, третіх осіб - прокуратури Луганської
області, Управління МВС України в Луганській області   задовольнити частково.

Ухвалу Первомайського міського суду Луганської області від 13 листопада
2006 року скасувати, справу направити на новий розгляд у той же суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду України.