overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 листопада 2007 року                                                            м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Берднік І.С.,
Гуменюка В.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в
с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року
ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом, зазначала, що 16 серпня 2005
року між нею, як опікуном її матері ОСОБА_3, та відповідачем був укладений
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3 на праві
власності. Квартира була придбана відповідачем за 8926 грн. Даний договір був
укладений нею внаслідок збігу тяжких обставин, оскільки тяжко хворіла її мати,
яка 14 жовтня 2005 року померла, на вкрай невигідних умовах та під впливом
обману щодо обставин, які мають істотне значення, а саме відповідач ввів її в
оману відносно ринкової вартості квартири. Також відповідач до цього часу
вартість квартири, зазначену в договорі, їй не сплатив.

Посилаючись на
викладене, просила визнати вказаний договір купівлі-продажу квартири недійсним,
стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі ринкової вартості квартири -
225000 грн. та моральну шкоду в розмірі 225000 грн.

Заочним рішенням
Ворошиловського районного суду м. Донецька від     5 грудня 2006 року позов задоволено
частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений
16 серпня 2005 року між позивачкою та відповідачем. Зобов'язано позивачку повернути відповідачу 8926
грн., а відповідача повернути позивачці спірну квартиру. Стягнуто з відповідача
на користь позивачки 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові
витрати.

Рішенням апеляційного
суду Донецької області від 7 червня 2007 року зазначене рішення суду скасовано,
ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного
суду Донецької області від 7 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

В.І. Гуменюк
Справа № 2-1069/07р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М"Я М
У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 грудня 2007 року Снігурівський районний
суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кріль М.Д.

при секретарі Олійник К.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка справу за позовом

Відкритого Акціонерного Товариства
"Укртелеком"

до
ОСОБА_1

про
стягнення заборгованості за послуги електрозв»язку,

В С Т А Н О В И В:

ВАТ "Укртелеком" в листопаді 2007
року звернулося в суд з даним позовом. В заяві послалося на те, що на підставі
договору надає відповідачці послуги по електрозв"язку, в зв"язку з
чим остання зобов"язана що-місяця сплачувати їх вартість. В порушення умов
договору відповідачка не сплатила 269,04 грн. вартості послуг наданих їй за
період з січня по жовтень 2007 року включно, який і просить стягнути в
примусовому порядку.

Представник відповідача в судовому засіданні
позов підтримав.

Відповідачка до суду не з"явилася, про
час та місце слухання справи належним чином повідомлена, про причини неявки суд
не повідомила.

Дослідив докази суд встановив слідуюче.

Позивач та відповідачка перебувають в
договірних відносинах, відповідно до яких перший надає послуги по
електрозв"язку, а друга, що-місяця, не пізніше 20 числа місяця наступного
за звітним, зобов"язана сплачувати вартість наданих їй послуг, в тому
числі і вартість міжміських переговорів, що стверджується договором від
23.03.2000 року за № 1802.

Відповідачка, в порушення пп.2.2.3,3.1.3.5
вищевказаного договору неповністю сплатила позивачу абоненську плату за
користування електрозв"язком та вартість міжміських переговорів,
заборгувавши, таким чином позивачу - 269 грн. 04 коп. за період з січня по
жовтень 2007 року включно, що стверджується розрахунком ВАТ
"Укртелеком".

Отже позов є обгрунтованим і підлягає до
задоволення на підстав ст.ст. 611,614,623 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215,226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов відкритого акціонерного товариства
"Укртелеком" задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ
"Укртелеком" 269 грн. 04 коп. - заборгованості за послуги
електрозв"язку, 51 грн. - судового збору та 30 грн. - витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а всього 350 (триста п»ятдесят)
грн. 04 коп.

Копію данного заочного рішення направити
ОСОБА_1.

Дане заочне рішення може бути переглянуто
Снігурівським районним судом, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом
10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в
апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через
Снігурівський районний суд шляхом подання в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в 10-ти денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд даного
заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Справа № 2-1088/07р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М"Я М
У К Р А Ї Н И

17 грудня 2007 року
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді КРІЛЬ М.Д.,

при секретарі Олійник К.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка справу за позовом

ОСОБА_1

до
ОСОБА_2

про
стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1. в листопаді 2007
року звернулася в суд з даним позовом. В заяві послалася на те, що з 13 жовтня 1984
року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання
мають двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.
В даний час син ОСОБА_4 перебуває на її повному матеріальному
утримані, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, а тому просить
стягнути з нього аліменти в розмірі 350 грн. щомісяця.

В судовому
засіданні позивачка позов підтримала, позовні вимоги змінила просить стягнути з
відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) до повноліття
молодшого сина.

Відповідач позов визнав, на сплату аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу)
згоден.

Дослідив докази, суд встановив слідуюче.

Позивачка та відповідач перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 1984 року.

Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про його
народження за НОМЕР_1 відділом ЗАГС Снігурівського
районного управління юстиції Миколаївської області.

З 01 листопада 2007
року відповідач матеріальної допомоги на неповнолітнього сина не надає, дитина
перебуває на повному
матеріальному утримані позивачки.

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Так як вимог даного закону відповідач не дотримується,
то позов є обгрунтованим і підлягає до задоволення.

Керуючись
ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
уродженця та мешканця м.Снігурівка
Миколаївської області, не
працюючого,
на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4
частки заробітку (доходу), до його повноліття,
починаючи з 16
листопада 2007 року, але не меньше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь бюджету органу
місцевого самоврядування судовий збір в сумі 51 грн., та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення по розгляду справи - 07 грн. 50 коп.

Заява про апеляційне оскарження може бути подана
на протязі 10 днів з часу проголошення рішення, після чого апеляційна скарга на
протязі 20 днів з часу подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
М.Д.Кріль
справа
№ 2- 943/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2007
року Московський районний суд міста Харкова у складі:  головуючого судді - Гончар В.О. при секретарі
Касліній В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на
те, що він зареєстрував шлюб з відповідачкою 26.09.1981 року. Від даного шлюбу
неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачкою не склалося через
різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, що привело до втрати
почуттів любові та поваги одне до одного. Сімейно-шлюбні відносини припинені з
жовтня 2004 року. Проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. У
зв'язку наведеним позивач просить шлюб розірвати.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася без поважних причин, у зв'язку
з чим, суд розглядає позов в порядку ст. 224 ЦПК України: на підставі наявних у
справі доказів.

Позивач у судовому засідання пояснив, що 26.09.1981 року вони з
відповідачкою вступили до шлюбу. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей.
Причиною розпаду сім'ї явилося те, що між ними стали виникати сварки, в ході
яких відповідачка ображала та принижувала його, у зв'язку з чим просить шлюб
розірвати, витрати, пов'язані з розірванням шлюбу в органах РАГС, покласти на
нього.

Суд вивчивши матеріали справи, вислухавши думку позивача, вважає, що позов
підлягає задовольнянню по наступних підставах.

26.09.1981 року в Палаці одруження „Орджонікідзевський" м. Харкова між
сторонами був укладений шлюб (а.с.5). . Відповідач на примирення не згоден і
наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд розриває шлюб, якщо
буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення, що фактично і встановлено в судовому засіданні.

Керуючись статтями 10, 60, 212, 215 ЦПК України, статтями 110, 112, 160
Сімейного Кодексу України суд -

ВИРІШИВ

Позов
задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1  і ОСОБА_2, зареєстрований 26.09.1981 року в
Палаці одруження „Орджонікідзевський" м. Харкова ї, актовий запис № 2835.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в
бюджет держави сімнадцять гривень з ОСОБА_1

ОСОБА_2, від
видатків звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення ухвали
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.
У х в а л а

іменем  України

5 листопада 2007 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України Прокопчук Ю.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2на рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука Полтавської області від          14 грудня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області від            26 липня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3до відкритого акціонерного товариства “Кременчуцьке
АТП-15307” про відшкодування моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою,

в с т а н о в и в :

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області
від 14 грудня 2006 року , залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 26 липня 2007 року, зазначений позов ОСОБА_2та
ОСОБА_3задоволено частково. Стягнуто з відкритого акціонерного товариства “Кременчуцьке АТП-15307” на користь ОСОБА_3 1000 грн.
моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2просить скасувати постановлені у справі судові рішення в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального
і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відкритого
акціонерного товариства “Кременчуцьке
АТП-15307” на користь ОСОБА_2 10 000 грн. моральної шкоди.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а
тому доводи касаційної скарги в цій частині без наведення конкретних порушень
судом норм процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених
в рішенні фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК
України

у х в а л и в:

ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3до відкритого акціонерного товариства
“Кременчуцьке АТП-15307” про відшкодування моральної шкоди, заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                  Ю.В. Прокопчук
Справа № 2-1530
21 травня 2007 року Ялтинський міський суд
Автономної Республіці Крим у складі: судді Прищепа О. І., при секретарі
Шараповій Т. Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Ялті цивільну справу за позовом  ОСОБА_1
до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,
Відповідачка в  судове засідання не з¢явилась повторно, повідомлялась про день та
час розгляду справи належним чином, телефонограмою,  причин неявки у судове засідання не надала.
До суду надійшла заява з проханням не розривати шлюб, без зазначення підстав та
Позивач у судовому засіданні просить суд про
розірвання шлюбу з відповідачкою з тих підстав, що вони  з 2006 року не ведуть спільного господарства,
не підтримують подружніх відносин, через те різні погляди на сімейне життя,які
призвели до конфлікту. У зв'язку з чим він втратив до дружини почуття любові та
поваги. Їх шлюб носить формальний характер, родина розпалась остаточно у цей
час він має намір створити нову родину з іншою жінкою.
Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов має
бути задоволений за наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони знаходяться в
зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2005 року. Від спільного життя неповнолітніх
дітей не мають.  Сторони припинили
подружні відносини. Позивач не має наміру відновлювати сім'ю.  Примирення меж ними не можливо. Шлюб носить
формальний характер.

Згідно зі ст. 112 СК України, - суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд відповідно до закону ухвалює рішення про
задоволення позову, оскільки подальше спільне життя і збереження сім'ї
суперечили б інтересам сторін.

На підставі викладеного, та керуючись , ст.
ст. 10, 60, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 105,
110-112 Сімейного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб, зареєстрований 01 липня 2005
року відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
(актовий запис № 298), між
ОСОБА_2  та  ОСОБА_1.

Стягнути з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2  на користь
держави 17 (сімнадцять) гривен  з кожного
за видачу свідоцтва про розірвання шлюбу.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду АРК через Ялтинський міський суд в
порядку та строки, встановлені ст.ст. 294, 296 Цивільного процесуального
кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяті днів з дня отримання його
копії.

СУДДЯ-
Справа № 2-776
18 червня 2007 року Ялтинський міський суд
Автономної Республіці Крим у складі: судді Прищепа О. І., при секретарі
Шараповій Т. Ю., розглянув у відкритому попередньому  судовому засіданні в залі суду в м. Ялті
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в  судове засідання не з'явився,
повідомлявся про день та час розгляду справи належним чином, про що свідчить
поштове повідомлення про вручення судової повістки-виклику, причин неявки у
судове засідання не надав.
Позивачка у судовому засіданні просить суд
про розірвання шлюбу з відповідачем з тих підстав, що вони  тривалий час не ведуть спільного
господарства, не підтримують подружніх відносин, оскільки відповідач не
виконував своїх обов'язків. Разом не мешкають біля двох років, у зв'язку з
чим  втратили почуття поваги та любові.
Їх шлюб носить формальний характер, родина розпалась остаточно.
Зі згоди позивачки суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши позивачку, суд вважає, що позов має бути
задоволений за наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони знаходяться в
зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2008 року. Від спільного життя неповнолітніх
дітей не мають.  Відповідач разом з нею
не мешкає з 2005 року, не виконую покладені на нього сімейні обов'язки.

Сторони припинили подружні відносини.
Позивачка не має наміру відновлювати сім'ю. Неявку відповідача до судового
засідання без поважних причин суд також розцінює як відсутність  в нього бажання зберегти родину. Примирення
меж ними не можливо. Шлюб носить формальний характер.

Згідно зі ст. 112 СК України, - суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд відповідно до закону ухвалює рішення про
задоволення позову, оскільки подальше спільне життя і збереження сім'ї
суперечили б інтересам сторін.

На
підставі викладеного, та керуючись , ст. ст.
10, 60, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 105, 110-112 Сімейного
кодексу України,

ВИРІШИВ:

Розірвати
шлюб, зареєстрований 08 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного
стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим  (актовий запис № 312), між  ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 17
(сімнадцять) гривен за видачу свідоцтва про розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 від расходів по сплаті державного
мита за видачу свідоцтва про розірвання шлюбу звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду АРК через Ялтинський міський суд в
порядку та строки, встановлені ст.ст. 294, 296 Цивільного процесуального
кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом,
що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяті днів
з дня отримання його копії.

СУДДЯ- підпис

З оригіналом згідно

Суддя -
Справа № 2- 199/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
березня 2007 року             Садгірський
районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого
судді Асташева С А. при
секретарі Сорохан У.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду із вказаним вище позовом.

Позивач зазначала, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб
22.01.2000 року. Від шлюбу з відповідачем у них є дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження. їхнє сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на життя.
На даний час вони не підтримують шлюбні відносини. Після припинення спільного
проживання сім'єю з відповідачем він не надає матеріальної допомоги на
утримання дочки та не бере участі у її виховання. Вказує, що у неї немає
відомостей про місце роботи відповідача. Однак знає, що відповідач може мати
нерегулярний мінливий дохід, тому доцільно якщо аліменти будуть стягуватися в
твердій грошовій сумі по 250 грн. щомісячно. В зв'язку із наведеним просила
позов задовольнити.

В судовому
засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу.
Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, є дитиною сторін по справі, дитина знаходиться на утриманні
позивача, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Причини ненадання такої допомоги правового значення для справи не мають.

У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову
не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до
ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст.
180-182, 184, 191 СК України, ст.ст.130, 174 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження на
користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн. щомісячно, до досягнення
дитиною повноліття, починаючи з 01.03.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 51 грн.
судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТУ ДСА України в
Чернівецькій області 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м.
Чернівці шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.