АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем  України

21 березня 2007 року

Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого -
судді                         Франовської
К.С.

суддів                                                 Широкової
Л.В.

Товянської О.В.

при секретарі судового

засідання                                            Забеліній
О.О.

з участю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 19 січня 2007 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

встановив:

У серпні 2006 р. позивач
звернулася з даним позовом, просила суд стягнути з відповідача на її користь на
утримання та виховання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
закінчення ним навчання -
30 червня 2007 року
аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2006 року. Посилалася
на те, що син після досягнення повноліття продовжує навчання в учбовому
закладі-вечірній загальноосвітній школі III ступеня № 2 м. Житомира , форма навчання - денна. В період
навчання син не має можливості працювати та утримувати себе, тому відповідач як
батько зобов'язаний сплачувати аліменти.

Рішенням
Богунського районного суду м. Житомира від 19 січня 2007
р. позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1, 1966 р. н., уродженця м. Хмельник
Вінницької області на користь ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 09.09.2006 року аліменти на
утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 частки всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, на період її навчання до
досягнення нею 23 річного
віку. Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави судові витрати в розмірі 51 грн. судового
збору та 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідач ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та

Справа № 22ц/661 Категорія  36

Головуючий у суді 1-ї
інст.Грибан І.О. Суддя-доповідач Франовська К.С.

2

процесуального права.

Апелянт
зазначає, що його син ОСОБА_3 є повнолітнім, і в змозі себе сам утримувати. Він
по бажанню може відвідувати уроки вранці або ввечері, тому, це не перешкоджає
йому працевлаштуватись. Судом не враховано, що навчання у вечірній школі є
безкоштовним, учні школи підручниками забезпечені, школа знаходиться за місцем
проживання, що не потребує матеріальних затрат.

Крім того, він сплачує
аліменти в розмірі 1/6 всіх
видів заробітку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також по
кредитному договору апелянт сплачує кошти за придбання холодильника.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення, рішення- скасуванню з ухваленням нового про
відмову у позові, виходячи
з наступного.

Судом
встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до лютого 2000 року. Від шлюбу
мають сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3.
(а.с.4-5), який на даний час є учнем вечірньої загальноосвітньої школи III
ступеня № 2 м.
Житомира, де буде навчатися до одержання атестата  30
червня 2007 року
(а.с.6).

З матеріалів
справи встановлено, що після розірвання шлюбу батьків ОСОБА_5 залишився
проживати з матір»ю, в даний час ніде не працює, (а.с.7).

Відповідно до
ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані
утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть
надавати матеріальну допомогу. Тобто, право на утримання безпосередньо
пов»язане з навчанням

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що повнолітній син сторін потребує матеріальної
допомоги у зв»язку із навчанням, а батько має змогу надавати допомогу. Проте з
таким висновком не може погодитись апеляційний суд . Відповідно до
ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вирішуючи спір, суд не звернув уваги на те, що позивач не
подала жодних доказів на

обгрунтування позовних вимог, а саме, щодо витрат,
які    пов»язані з навчанням сина у

вечірній школі і у зв»язку з чим він потребує
матеріальної допомоги, окрім матері, ще і від

батька. Сама позивач також не подала доказів на
підтвердження свого майнового стану ,

лише повідомила, що є приватним підприємцем і працює на
єдиному податку.

За таких обставин у суду першої інстанції не було
передбачених законом підстав для

висновку про наявність у ОСОБА_5 потреби у матеріальній
допомозі батька у

зв»язку із навчанням у вечірній школі.

Апеляційний
суд  виправляє  помилку
суду  першої  інстанції,
скасовуючи  рішення  і

ухвалюючи нове про відмову у позові за необґрунтованістю.

Позивач ,
а також особисто    ОСОБА_5, не позбавлені
права у подальшому, при

наявності передбачених
законом підстав, звернутись до суду із позовом про стягнення

аліментів з батька ОСОБА_1 на утримання у зв»язку із
навчанням.

3

Керуючись ст. ст. 303-304,307, 309, 313-314,
316 ЦПК України, апеляційний суд,

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1   задовольнити .

Рішення
Богунського районного суду м. Житомира від 19 січня 2007
року скасувати і ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у зв»язку із
навчанням відмовити за необґрунтованістю вимог

Судді

Рішення може
бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий