Справа №2-147/07 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 лютого 2007 року                                                                   м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді   РУДНЄВОЇ
О.О. при секретарі ДОЛГАНІНІЙ Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ТОВ
агропромислового об"єднання "Шовковичне", ТОВ "Компанії
Велтон Реал Істейт", ПП "Сервіс-Контракт-Харків", ОСОБА_2,
Управління комунального майна та приватизації Харківської міської Ради,
Дзержинського РВК м. Харкова ,Харківської міської Ради, треті особи- приватний
нотаріус ОСОБА_3, приватний нотаріус ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, КП
"Харківське міське бюро технічної інвентаризації" про визнання
частково недійсним свідоцтва про права
власності та договору купівлі-продажу єдиного майнового комплексу та
примушення до передачі будинку у власність шляхом приватизації та стягнення
моральної шкоди в сумі 1700
гривень,-

Установи в:

У квітні 2002 року ОСОБА_1звернулись з
позовом до Управління комунального майна та приватизації Харківської міської
Ради, третя особа Дзержинський РВК м. Харкова про визнання частково недійсним
свідоцтва про права власності та договору
купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, та примушенню до передачі
будинку у власність.

В позові
позивачка зазначила, що з 1952
року вона постійно мешкає, та(зареєстрована) ,раніше прописана за адресою:
АДРЕСА_1. Раніше цей будинок знаходився у веденні міського розсаднику №1, правонаступником
якого стало відділення «Сокольники»
радгоспу «Гвоздика», далі «Валентина», а в наступний час ТОВ АПО
«Шовковичне». Згідно діючого законодавства позивачка бажає приватизувати
квартиру в будинку, в якому мешкають на протязі тривалого часу. У зв'язку з тим
що відповідач ТОВ АПО
"Шовковичне" заперечував проти приватизації, позивачка вимушена звернутись
з позовом до суду.

23.10.2002 року позивачка
остаточно уточнила свої позовні вимоги ,
та просить зобов'язати передати у комунальну власність Дзержинського РВК м.
Харкова, а останнього, в свою чергу, прийняти, АДРЕСА_1у м. Харкові та передати
її у власність позивачки шляхом приватизації, зобов'язав усіх відповідачів
підготувати усі необхідні документи для приватизації квартири.

До липня 2002 року позивачці
не було відомо про те, що відповідач ТОВ АПО "Шовковичне"
приватизував, та став власником будинку, у якому проживає позивачка.
Довідавшись про це, позивачка відразу звернулась з позовом до суду. У зв'язку з
чим позивачка вважає ,що вона не пропустила термін позовний давності.

По цивільній
справі було постановлено судове рішення 23
листопада 2004 року,
яке скасовано ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 03.03.2005 року, справу
було повернуто на новий розгляд.

В провадженні даного складу суду
справа знаходиться з 18 березня 2005 року. Позивачка уточнила свої позовні вимоги 09.06.2006 року.

В судовому засіданні представник позивачки за дорученням ОСОБА_7 підтримав позовні
вимоги та пояснив, що з заперечень на позов , який надало ТОВ АПО "Шовковичне" при розгляді
справи в минулому складі суду, позивачці стало відомо, що 22.03.1994 р. Фонд
державного майна та організація орендарів «Сокольники»(правонаступником якого є
АПО «Шовковичне») уклали договір купівлі -продажу
єдиного майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1На підставі
цього договору вказаній організації було надано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 22.04.1994 р. Даний
договір, за думкою позивачів, повинен бути визнаний частково недійсним,
оскільки згідно Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств»,
та «Про приватизацію невеликих державних підприємств» - об'єктом
приватизації можуть бути лише нежитлові приміщення.
При цьому, приватизація житлових приміщень регулюється Законом України «Про
приватизацію державного житлового фонду», згідно якого приватизація ( відчуження
квартир ( будинків
) провадиться на
користь громадян, а не на користь юридичних осіб.

Відповідач ТОВ
АПО "Шовковичне" на підставі договору купівлі - продажу передав
право власності на майно, разом з квартирами , в яких мешкають позивачі ТОВ "Компанії Велтон Реал
Істейт", яке в свою чергу перепродало майно ПП
"Сервіс-Контракт-Харків", ОСОБА_2.

ТОВ "АПО
"Шовковичне" та ТОВ "Компанія Велтон Реал Істейт" у судове
засідання не з"явились, про час розгляду справи повідомлені своєчасно та
належним чином, причини неявки суду не сповістили.

Як вбачається з
наданого суду представником відповідача за дорученням ОСОБА_8 для залучення до
матеріалів справи свідоцтва про реєстрацію АПО "Шовковичне" , слідує,
що на підставі запису №400389 від 06.02.2006 року АПО
"Шовковичне" ліквідовано та знято з обліку в Державному реєстрі.

Представник
відповідача ПП "Сервіс-Контракт Харків" за дорученням Ткаченко О.В.
позовні вимоги не визнав, пояснивши суду, що позивачка по справі в своїх
позовних вимогах просить суд фактично позбавити ПП "Сервіс-Контракт
Дарків" права власності на майно, яке
набуто належним чином, його поручитель є належним набувачем, звернувся до
суду з клопотанням про закриття провадження по справі, бо ліквідовано
відповідача АПО "Шовковичне" ,
всі позовні вимоги стосуються саме цього відповідача.

Представник
Управління комунальним майном та приватизації Харківської міської Ради
неодноразово звертався до суду з заявою про можливість розгляду справи в відсутність представника, вважаючи ,що рішення
може бути постановлено на розсуд суду.

Представник
Дзержинського РВК м. Харкова звернувся до суду з заявою про можливість розгляду
справи в відсутність представника.

Треті особи:
ОСОБА_3 ОСОБА_4- приватні нотаріуси у судове засіданні не з"явились, про
час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки
суду не сповістили , треті
особи ОСОБА_5, ОСОБА_6надали суду заяву про можливість розгляду в їх
відсутність, КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" та
ОСОБА_2про час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причини
неявки суду не сповістили.

Харківська Міська Рада повідомлена про час розгляду
цивільної справи своєчасно та належним
чином, в судове засідання не з"явилась ,причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши
сторони та дослідивши докази, що є в справі, прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Судом
встановлено, що позивачка, тривалий час, з 1952 року мешкає, та прописана(нині зареєстрована) у спірному
АДРЕСА_1 Право на вселення у житлове приміщення за вищевказаною адресою виникло
на законних підставах, бо позивачка за цією адресою була зареєстрована належним
чином, проти чого відповідачі (які набували право власності на спірну квартиру
на підставі договорів купівлі-продажу) не заперечували. Договору найму
житлового приміщення ні з яким власником будинку позивачка не укладала, доказів
про сплату комунальних послуг та квартирної плати за проживання суду не надала.

Ті обставини, що
позивачка вселена в спірну квартиру не на підставі ордеру, виданого
Дзержинським РВК м. Харкова суд вважає такими ,що не мають значення для
розгляду справи. Бо відповідачі з позовом про виселення позивачки з спірної
квартири, у зв"язку з тим, що отримала житлову площу не на законних
підставах не звертались, таким чином, суд вважає, що відповідачі по справі не
вважають, що їх право порушено.

22.03.1994 р. був укладений договір купівлі-продажу № НОМЕР_1 єдиного
майнового комплексу між Фондом державного майна Харківської міської Ради та AT
«Сокольники».

Згідно акту
приймання-передачі №НОМЕР_1 від 22.04.1994
p., майно
державного підприємства єдиного майнового комплексу прийняла спілка
(організація) орендарів «Сокольники», згідно додаткам №1, №2. Згідно додатку № 1, п.п.2,3,5
вказані житлові будинки, а також будинок №2.
Таким чином, будинок №
2 був незаконно включений у перелік майна, що викуплений AT
«Сокольники», бо згідно Закону України «Про приватизацію майна державних
підприємств», та «Про приватизацію невеликих державних підприємств» - об'єктом
приватизації можуть бути лише нежитлові приміщення. При цьому , приватизація
жилих приміщень регулюється Законом України «Про
приватизацію державного житлового фонду», згідно якого приватизація (відчуження
квартир (будинків) ) провадиться на
користь громадян, а не на користь юридичних осіб.

Дані обставини
підтверджені висновками експертної комісії Харківського міського БТІ (акт от
21.02.1994р.), яка проводила експертизу основних засобів підприємства
«Сокольники». Згідно цього документу, оцінка вартості будівель та побудов
проводилась, за винятком житлових будинків. Крім того, згідно цього акту у
розділі «Визначення вартості майна, що підлягає приватизації» зазначено, що
вартість майна, що підлягає приватизації, визначається як різниця між вартістю
єдиного майнового комплексу, вартістю майна належного орендарю та державним
житловим фондом. Таким чином, спірний житловий будинок був безпідставно
включений до переліку майна, що викупається AT «Сокольники»
у Фонду державного майна.

АПО " Шовковичне ", діючи на
підставі Статуту ,будучи повідомленим про наявність справи на розгляді у суді,
та не попередивши "ТОВ "Велтон Реал Істейт" про ті обставини, що
майно, яке є об"єктом продажу придбано в власність з порушенням вимог діючого
Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств», та Закону
України «Про приватизацію невеликих державних підприємств», уклало з ТОВ
Компанія

"Велтон Реал Істейт"
договори купівлі -продажу від 18
листопада 2005 року НОМЕР_3(які внесені в
реєстр приватних нотаріусів Харківського
міського округу ОСОБА_3,ОСОБА_9,ОСОБА_10) та копії яких залучені до
матеріалів справи на аркушах 73-85.

В пункті 7 кожного з
вищевказаних договорів Продавець АПО "Шовковичне" вказав, що права на
відчужувану частину житлового будинку у третіх осіб не має.

Будучи
повідомленим про те, що справа знаходиться на розгляді в Дзержинському
районному суді м. Харкова ,
в свою чергу відповідач ТОВ Компанія "Велтон Реал Істейт" 05.07.2006 року уклав
договори купівлі-продажу з ПП "
Сервіс-Контракт Дарків" вказаних частин житлового будинку , які посвідчені
приватним нотаріусом ОСОБА_4 і внесені в реєстр за №№ НОМЕР_2 (арк. .справи 101-107), в п.7 цих
договорів продавець ТОВ Компанія "Велтон Реал Істейт" вказав, що
права на відчужувану частину житлового будинку у третіх осіб не має, не
повідомивши покупця про наявність спору в суді.

Аналогічним
чином ТОВ Компанія "Велтон Реал Істейт" 22.03.2006 року уклало
договір купівлі-продажу з ОСОБА_5та ОСОБА_6(арк.справи 111)

При вирішенні спору
суд виходить з того, що згідно вимог ст.,41 Конституції України право власності
в Україні є непорушним та складається з права володіння, права користування та
права розпорядження майном. Відповідач ПП "Сервіс-КонтрактДарків" є
добросовісним набувачем і визнання приватизації житлового будинку в процесі
здійснення приватизації майна AT "Сокольники" далі АПО "Шовковичне",
по суті суттєво впливає на право власності відповідача, яке набуте на законних
підставах.

На підставі
ст.47 Конституції України кожен громадянин має право на житло. Держава створює
умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у
власність, або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Суд вважає, що
доводи представника відповідача ПП" Сервіс-Контракт, Харків" ОСОБА_8
з того приводу, що права на житло позивачки ОСОБА_1 не порушено є обґрунтованими ,бо власник з заявою про
виселення ОСОБА_1 не
звертався.

Суд вважає ,що
клопотання представника ПП "
Сервіс-Контракт, Харків" за дорученням про закриття провадження по
справі у зв"язку з ліквідацією юридичної особи не підлягає задоволенню,
так як після купівлі-продажу спірного майна має місце правонаступництво.

Суд також
виходить з того, що неодноразово роз"яснено сторонам по справі вимоги
ст.ст..10,11,60 ЦПК
України щодо того, що суд не має можливості вийти за межі позовних вимог. Суд
вважає, що вимоги позивача про покладення на відповідачів обов"язку
передати спірну квартиру в комунальну власність Дзержинському РВК м. Харкова
безпідставні ,бо порушують право відповідача ПП " Сервіс-Контракт,
Харків" на власність, бо як вказано ПП "Сервіс-Контракт, Харків"
є добросовісним набувачем .

Суд виходить
також з тих обставин, що відповідач ПП "Сервіс -Контракт, Харків" неодноразово пропонував позивачці та
її представникові укласти мирову угоду та придбати відповідне житло, проти чого
представник позивачки за дорученням ОСОБА_7 категорично заперечував.

Ст.22
Конституції України передбачає ,що конституційні права і свободи гарантуються і
не можуть бути скасовані.

На підставі
ст.55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

На підставі ст.5
ЦК України 2003 року
акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли після набрання
ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім
випадків коли він пом"якшує або скасовує цивільну відповідальність особи
.Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов"язків, що виникли з моменту набрання ним
чинності

Суд вважає, що
спірні правовідносини між сторонами мають тривалий характер і підлягають
розгляду на підставі Цивільного Кодексу України 2003 року.

На підставі ст. 16 Цивільного Кодексу кожна особа має
право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення
становища, яке існувало до правопорушення і інше.

На підставі
ст.345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі
приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.
Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

На підставі ст..2 Закону України
"Про приватизацію невеликих державних підприємств(малу приватизацію"
від 06.03.1992 року
№2171-ХП об"єктами малої приватизації є: цілісні майнові комплекси
невеликих державних підприємств, віднесених держаною програмою приватизації до
групи А, окреме індивідуальне визначене майно, об"єкти незавершеного
будівництва

На підставі ч
.4ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року з змінами
та доповненнями до нього- право на приватизацію
квартир(будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків
одержують громадяни України ,
які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього закону.

На підставі ч 5 ст.5
вищевказаного Закону України кожний громадянин України має право приватизувати
займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку один
раз.

На підставі
Преамбули до вищевказаного Закону України "Про приватизацію державного
житлового фонду " від 19.06.1992 року " Метою
приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права
громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення
громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування
ринкових відносин."

На підставі ч.2
ст.1 вищевказаного Закону України "
державний житловий фонд -
це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який
знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні
державних підприємств, організацій, установ".

На підставі п.п.
18,21 Положення
Державного Комітету України по житлово-комунальному
господарству від 15.09.1992 року №56 з змінами та доповненнями до нього «
Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян» - у довідці
вказуються всі члени сім"ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним,
а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло.

На підставі ст.. 12 Закону України
«Про власність» право власності в Україні складається з права володіння, права
користування та права розпорядження .
На підставі ст. 13 Закону
України «Про власність» право власності в Україні може набуватися тільки на
законних підставах, до цих підстав відноситься приватизація житла.

На підставі
ст.ст.48,50 Закону України «Про власність» власник може вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку.

На підставі ст..393 ЦК України
правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який
не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника визнається
незаконним та скасовується.

Суд вважає, що
строк позовної давності позивачкою не пропущений, також у частині позовних
вимог про визнання частково недійснім договору купівлі-продажу від 22.03.1994 р. №НОМЕР_1
єдиного майнового комплексу, оскільки про порушення своїх прав вона дізналась
лише при розгляді справи в суді у липні 2002
року.

Згідно ст.76 ЦК
Україні, що діяв на той період часу, строк позовний давності починається з
моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення свого
права.

На підставі
ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється судом у три роки,
але, на підставі ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропуску
строку позовної давності порушене право підлягає захисту.

Щодо розгляду позовних вимог про стягнення моральної
шкоди в сумі 1700 гривень
суд виходить з наступного:

На підставі
ст..
1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями ,діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

На підставі
вимог п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року з змінами
та доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного
Суду України № 5 від 25.05.2001 року « Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи
бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до
чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у
приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров»я, у
порушенні права власності... і т.п.»

Суд вважає, що
своєчасно та належним чином довів до відома учасників процесу вимоги ст.. 10,11,60 ЦПК України щодо
надання доказів по справі сторонами, позивачка належним чином завдання їй
моральної шкоди не довела.

На підставі
ст..79,81 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно
судові витрати, що понесені сплатою судового збору та сплатою за
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

У зв"язку з
тим, що спор є таким, що виходить з права власності суд вважає за доцільне на
користь позивачки стягнути державне мито (судовий збір) в сумі 8,50 гривень, на
користь держави додатково стягнути з відповідачів солідарно 32,50 гривень та 30,00 гривень за
інформаційно - технічне
забезпечення судового розгляду.

Таким чином,
дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні частково та підлягають задоволенню частково.

Керуючись          ст.ст.10,11,60,79,81,209,212,214,215          ЦПК України

ст.ст.22,41,47,55 Конституції
України, ст.ст.5,16,345,393 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12,13,48,50
Закону України «Про власність»,Преамбули, ст.1, ст.5 ч.4,5 Закону України Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду" від 19.06.1992 року з змінами
та доповненнями , п.18
,п.21 Положення Державного Комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року №56 з змінами та доповненнями до нього
« Про порядок
передачі квартир (будинків) у власність громадян», Закону

України «Про приватизацію майна
державних підприємств», ст..2 Закону України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу приватизацію)», -

СУД     ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ТОВ
агропромислового об"єднання "Шовковичне", ТОВ "Компанії
Велтон Реал Істейт", ПП "Сервіс-Контракт-Харків", ОСОБА_2,
Управління комунального майна та приватизації Харківської міської Ради,
Дзержинського РВК м. Харкова Дарківської міської Ради, треті особи- приватний
нотаріус ОСОБА_3 , приватний
нотаріус ОСОБА_4ОСОБА_5, ОСОБА_6, КП "Харківське міське бюро технічної
інвентаризації"",

про визнання частково недійсним свідоцтва про право
власності та договору купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, та
примушення до передачі АДРЕСА_1 у власність
-    задовольнити частково.

Визнати частково
недійсним договір купівлі-продажу від 22.03.1994
р. №НОМЕР_1 єдиного майнового комплексу укладеного між AT
«Сокольники» та Фондом державного майна Харківської міської Ради в частині
викупу у такої житлового АДРЕСА_1

Визнати частково
недійсним свідоцтво про право власності на єдиний майновий комплекс за №НОМЕР_1
від 22.04.1994 р. у частині
права власності на житловий АДРЕСА_1

Щодо покладення
зобов'язання на ТОВ АПО «Шовковичне» ,ТОВ "Компанії Велтон Реал
Істейт", ПП "Сервіс-Контракт-Харків", ОСОБА_2 передати у
комунальну власність Дзержинського РВК м. Харкова, вказаного житла АДРЕСА_1ОСОБА_1в задоволенні
позовних вимог  ВІДМОВИТИ.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1щодо
стягнення моральної шкоди в сумі 1
700 гривень ВІДМОВИТИ.

Стягнути з
відповідачів ТОВ агропромислового об"єднання "Шовковичне", ТОВ
"Компанії Велтон Реал Істейт", ПП "Сервіс-Контракт-Харків",
ОСОБА_2, Управління комунального майна та приватизації Харківської міської
Ради, Дзержинського РВК м. Харкова Дарківської міської Ради на користь ОСОБА_18,50 гривень судових
витрат за сплату державного мита, на користь держави стягнути з відповідачів
ТОВ агропромислового об"єднання "Шовковичне", ТОВ "Компанії
Велтон Реал Істейт", ПП "Сервіс-Контракт-Харків", ОСОБА_2,
Управління комунального майна та приватизації Харківської міської Ради,
Дзержинського РВК м. Харкова Дарківської міської Ради СОЛІДАРНО 32,50 гривень судового
збору (державного мита) та 30,00
гривень витрат за інформаційно- технічне забезпечення судового розгляду
справи.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з
дня проголошення рішення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через
Дзержинський районний суд м. Харкова з наступним поданням протягом двадцяти
днів апеляційної скарги з одночасним направленням копії апеляційної скарги до
суду апеляційної інстанції або шляхом подачі апеляційної скарги у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий  суддя                       О.О.РУДНЄВА.