першій інстанції - Затолочний B.C.
Доповідач-Митрофанова Л.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 січня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді- Михайлів Л.В. суддів: Митрофанової
Л.В., Братіщєвої Л.А. при секретарі: Чубіній А.В. за участю: позивача ОСОБА_1
та його представника ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 13 липня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: відділ громадянства, імміграціїта реєстрації
фізичних осіб Центрально-Мвського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській
області про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю,
виселення із житла,-

ВСТАНОВИЛА:

17.05.2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: відділ громадянства, імміграціїта
реєстрації фізичних осіб Центрально-Міського РВ КМУ УМВС України в
Дніпропетровській області про усунення перешкод у володінні, користуванні та
розпорядженні власністю, виселення із житла, посилаючись на те, що є власником
АДРЕСА_1. Відповідачі: ОСОБА_3 -колишня дружина, ОСОБА_6  її дочка,ОСОБА_5 -чоловік дочки,
зареєстровані у вищевказаному будинку. Відповідачка ОСОБА_3 більше півроку не
проживала у будинку, а вселившись в будинок знову, перешкоджає позивачу у
користуванні належним йому будинку -
не платить комунальні послуги, затіває сварки, перешкоджає його проживанню
та розпорядженню будинком.

Відповідачі ОСОБА_5 не проживали і не проживають у
АДРЕСА_1.

Тому, позивач просив суд про усунення перешкод у
володінні, користуванні та розпорядженні власністю- вищевказаним будинком,
виселити відповідачку ОСОБА_3 із належного йому на праві власності будинку,
зобов*язати відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Центрально-Міського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти
відповідачів з реєстрації в належному йому будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області від 13
липня 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд зобов*язав відділ громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Центрально-Міського РВ КМУ УМВС України в
Дніпропетровській області зняти відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 з
реєстраційного обліку в АДРЕСА_1.

Попередити відповідача ОСОБА_3 про недопустимість
порушення правил співжиття та руйнування і псування житла. .

В іншій частині позовних вимог відмовити за
недоведеністю.

З відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових
витрат зі сплати судового збору -
по 4,25 грн. з
кожного.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду в частині відмови у
виселенні ОСОБА_3 із АДРЕСА_1., та просить ухвалити в цій частині нове рішення
по суті позовних вимог, так як рішення ухвалено з порушенням норм матеріального
та процесуального права. Зокрема, суд при вирішенні спору безпідставно
посилався на відсутність обставин, які свідчать про неможливість спільного
мешкання з відповідачкою ОСОБА_3

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції правильно
керувався вимогами ст.ст.9,156,157 ЖК України.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору дарування
від 12.03.2001 року
позивачу ОСОБА_1 було подаровано домоволодіння АДРЕСА_1, в яке він прописав як члена сім*ї дружину- відповідачку
по справі-ОСОБА_3. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу а.с.8,
сторони 20.03.2006 року
шлюб розірвали, але відповідачка з неповнолітнім сином продовжують проживати у
вищевказаному домоволодінні. Як вбачається з позову ОСОБА_1 однією із підстав
для усунення перешкод в користуванні власністю є те, щ© в будинку проживає
колишня дружина.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що згідно ст. 156 ЖК України члени сім*ї власника житлового будинку, які
мешкають разом із ним у належному йому будинку, користуються житловим
приміщенням нарівні із власником. Припинення сімейних відносин із власником
будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно ч.З ст. 10
ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Позивач не надав доказів тих обставин на які посилався у
позовній заяві, тому, відмовляючи ОСОБА_1 в позові в частині виселення
відповідачки ОСОБА_3, суд першої інстанції правильно зробив свої висновки
згідно вимог ст. 116 ЖК
України.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд при
ухваленні рішення не врахував тих обставин, що відповідачка своєю поведінкою
неуможливлює спільне мешкання з нею в одному будинку та інші доводи скарги,
спростовуються висновками суду.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

На думку колегії суддів, вирішуючи даний спір суд першої
інстанції в досить повному обсязі встановив права і обов*язки сторін, обставини
по справі, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, ухвалив рішення яке
відповідає вимогам закону.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду
ухвалено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права і підстави
для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст.303, 307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА: Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1   та
його   представника ОСОБА_2
відхилити.

3

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області від 13
липня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.