Справа
Категорія - 22(2)                                                                    у 1 інстанції - Ткаченко С.В.
Доповідач - Братіщева Л.А.
УХВАЛА

Іменем  України

2007р. лютого 21 дня колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого:                Неклеси
В. І.

суддів:                            Братіщевої Л.А.,
Соколан Н.О..

при
секретарі:       Бондаренко І.В .

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Державного
казначейства України на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу
від 06 червня 2006р. у справі за позовом ОСОБА_1 до УМВС України в
Миколаївській області, Державного казначейства України про стягнення моральної
шкоди, -

Встановила:

У лютому 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 02
грудня 2003 року він був викликаний в Казанківській РВ УМВС України в
Миколаївській області на 17-30 год.,
де і був затриманий працівниками міліції та відправлений в камеру, яка не
облаштована туалетом, умивальником, належним ліжком. В камері він знаходився до
10.00 год. наступного
дня. З грудня 2003 року його доставили до суду, де його звільнили. Але відносно
нього була відкрита, адміністративна справа, згідно протоколу НОМЕР_1, яким він
звинувачувався в тому, що ніби то 28 листопаду 2003 року чинив опір працівникам
міліції при виконанні ним своїх службових обов'язків.

Постановою судді
Казанківського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2003 року,
адміністративне провадження по даному протоколу було закрите у зв'язку з
відсутністю складу адміністративного провадження.

Затриманням яке
є незаконним йому була нанесена моральна шкода, яку він оцінив у 50 000грн. і
що виразилось у тому, що його воля була обмежена, він був позбавлений іжї, не
міг виконувати свої трудові обов'язки. Про його затримання стало відомо
великому колу осіб і це нанесло великої шкоди його діловій репутації.

2

Відповідачем по
справі, згідно позовної заяви ОСОБА_1, вказав УМВС України в Миколаївській
області з якого і просив стягнути на його користь у відшкодування заподіяної
йому незаконною затримкою, утримання під вартою, моральної шкоди 50 000грн.

У травні 2006
року ОСОБА_1 доповнив свій позов, вказав в якості відповідача і Державне
казначейство України.

Рішення суду від
06 червня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволений частково. З Державного
казначейства України на користь ОСОБА_1 стягнута моральна шкода у розмірі 1
000грн. та кошти за надання юридичної допомоги у розмірі 300грн.

В апеляційній
скарзі Державне підприємство України просить змінити рішення суду, стягнувши
моральну шкоду у сумі 1 000грн. та кошти за надання юридичної допомоги у
розмірі 300грн. з Державного бюджету України, посилаючись на те, що Державне
казначейство здійснює лише обслуговування державного бюджету, державне казначейство
України є самостійною юридичною особою, самостійно несе відповідальність за
своїми зобов'язаннями, ніяких порушень прав та законних інтересів позивача не
допускало.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1 з вказаним позовом звернувся до суду у лютому
2005 року, а у травні 2006 року доповнив свої позовні вимоги.

Ухвалюючи
рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального
законодавства.

З 1 вересня 2005
року набрав чинності Кодекс Адміністративного судочинства України і відповідно
до п.7 прикінцевих та перехідних положень КАС України заяви у справах, що
виникають з адміністративних відносин подані і не розглянуті до набрання
чинності КАС України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Але, при
розгляді даної справи, суд не з'ясував обсяг позовних вимог і порядок в якому
належить розглядати дану справу, оскільки згідно ст. 17 КАС України позов
ОСОБА_1 потрібно було розглядати в порядку адміністративного судочинства
України.

За таких
обставин, рішення суду першої інстанції є незаконним і підлягає скасуванню з
направленням на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно п.5ч.1ст.311
ЦПК України та прикінцевих та перехідних положень КАС України.

3

Крім цього, суду
1 інстанції при новому розгляді справи потрібно звернути увагу на перелік
наслідків, вказаних в ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянину незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України,
Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 04 березня
1996 року № 6/5/3/41, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06
березня 1996 року № 106/1131 з наступними змінами і доповненнями, згідно якого
підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянину на підставі вказаного Закону.

Керуючись
ст.ст.303, 307, п.5ч.1ст.311, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Державного казначейства України задовольнити частково.

Рішення
Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 06 червня 2006 року
скасувати.

Справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.