Справа №2-135-2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого -
судді Помазан В.А.

при секретарі -
Фалькової І.М.,

за участю адвоката -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в
місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Панютинської селищної Ради Лозівського району Харківської області про визнання
права приватної власності на домоволодіння,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до
відповідача про визнання права приватної власності на домоволодіння, в якій
зазначають, що вона до 2003
року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його
смерті залишилось спадкове майно, а саме: %
частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Після його смерті вона звернулася, у встановлений законом
строк із заявою до Лозівської державної нотаріальної контори про прийняття
спадщини за законом, як спадкоємець 1-ї
черги.

06.02.2004
року в Лозівський нотаріальній конторі вона отримала свідоцтво про право на
прийняття спадщини за законом.

Коли прийшов час знайомитись з документами для вирішення
питання про визнання права власності на житловий будинок з надвірними
спорудами, їй стало відомо, що цей будинок, де мешкали батьки чоловіка, ОСОБА_3
- батько ОСОБА_4, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_2 та матір -ОСОБА_5, яка померла у ІНФОРМАЦІЯ_3, не належав їм
в повному обсязі, а лише Ул частини будинку з надвірними спорудами, а !4
частина належала сину колишньої господарки цього будинку, ОСОБА_6, яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Ознайомившись з документами, позивачу стало відомо про
власника 'Л частини
будинку, сина колишньої господарки ОСОБА_6 - ОСОБА_7, який
знаходився на фронті Великої Вітчизняної Війни та пропав безвісти у грудні 1943 року.

Ні колишня власниця будинку - ОСОБА_6, ні
батьки чоловіка ОСОБА_3, ні вона сама, ні її син ніколи не бачили в обличчя
загиблого ОСОБА_7

Про те, що її свекор - ОСОБА_4 мешкав в цьому будинку з 1949 року, власником
якого є ОСОБА_6 та доглядав за нею до її смерті разом зі своєю дружиною,
ОСОБА_5 свідчить довідка Панютинської селищної ради депутатів та трудящихся Лозівського
району Харківської області від 21.05.1976
року.

Починаючи з 1949
року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до 1989
та 1991 року
жили в цьому будинку, платили за землю. Використовували його за своїм
призначенням, красили, білили, проводили ремонт та інше.

В цьому будинку виріс її нині померлий чоловік - ОСОБА_3, в
будинку та його подвір'ї виріс їх син.

її чоловік, ОСОБА_3, разом з нею, ОСОБА_2, доглядали
немічних старих батьків, а після їх смерті майже 13 років проводили весь час в селі Хлібне, фактично вступили
до спадкування майном, а саме будинком та надвірними спорудами.

Позивач у судове засідання з'явилася, підтримала свої
вимоги, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання з'явилася,
позов визнала, не заперечувала проти визнання права власності на домоволодіння
за позивачем, крім того пояснила, що дійсно 1А домоволодіння
належить ОСОБА_7, але він ніколи в цьому будинку не мешкав, так як він пропав
безвісти в період ВВВ, що підтверджується документально.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали
справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, так як у судовому
засіданні встановлено, що позивач до 2003
року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 42).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме:
житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1
(а.с. 20).

Пізніше позивачу стало відомо, що вищевказаний будинок,
де мешкали батьки померлого чоловіка - батько ОСОБА_4, який помер 21 квітня
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17) та матір - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16),
не належав їм в повному обсязі, а лише гА частини будинку з
надвірними спорудами, а Ул частина належала сину колишньої господарки (ОСОБА_6,
яка померла 23 грудня 1958 року) вищезазначеного будинку - ОСОБА_7, який
знаходився на фронті Великої Вітчизняної Війни та пропав безвісти у грудні 1943
року, що підтверджується довідкою Лозівського об'єднаного міського воєнного
комісаріату від 11 травня 1976 року (а.с. 8).

Про те, що позивача свекор - ОСОБА_4 з 1949
року по день смерті ОСОБА_6 мешкав спільно з нею по АДРЕСА_1, свідчить
довідка Панютинської селищної ради депутатів та трудящихся Лозівського району
Харківської області від 21 травня 1976 року (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно жили в
цьому будинку, використовували його за своїм призначенням, красили, білили,
проводили ремонт платили земельний податок. В цьому будинку виріс і нині
померлий чоловік позивача -
ОСОБА_3

Чоловік позивача, ОСОБА_3, разом з нею, ОСОБА_2,
доглядали немічних старих батьків, а після їх смерті майже 13 років проводили
весь час в селі Хлібне, фактично вступили до спадкування майном, а саме
будинком та надвірними спорудами.

Таким чином, позивач сумлінно стала фактичним набувачем
вищевказаного домоволодіння з відповідними надвірними будівлями і спорудами,
так як фактично мешкала з чоловіком в ньому, доглядали за ним, проводили
необхідні роботи та ремонти, тобто майно перейшло в її володіння.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов
задовольнити в повному обсязі визнати за позивачем право приватної власності на
житловий будинок з відповідними надвірними будівлями і спорудами розташованого
за адресою: АДРЕСА_1
в порядку спадкування.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 212, 213, 215 ЦПК України,
ст. 328, 392, 1258,
1261, 1268 ЦК України України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Панютинської селищної Ради Лозівського
району Харківської області про визнання права приватної власності на
домоволодіння - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на житловий
будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1,
дійсною вартістю 15340 грн., зобов'язавши Лозівське бюро технічної
інвентаризації зареєструвати вказаний житловий будинок з надвірними спорудами
за ОСОБА_2, після смерті ОСОБА_3, померлого; ІНФОРМАЦІЯ_1 і пропавшого безвісти
у грудні 1943 року ОСОБА_7, який знаходився на фронті Великої Вітчизняної
Війни.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч
4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: