Справа № 2-906/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

Заочне рішення.

20 березня 2007 року.
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого
судді - Поймай
Ю.С.

при секретарі - Марискиній О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Кременчуці справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2006 року ОСОБА_1
звернулась в суд з вищеназваним позовом.

В своїй позовній заяві вказувала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем з 18.09.1997
року, даний шлюб для сторін є першим. Від шлюбу мають неповнолітню доньку,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені в червні 2006 році по причині
того, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем,
внаслідок чого в сім'ї виникали сварки, які призвели до втрати почуття любові
та взаємної поваги, примирення вважає неможливим. А тому позивач просила суд
шлюб розірвати. Місце проживання доньки визначити з нею, витрати, пов'язані з
розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Ухвалою Автозаводського районного суду М.Кременчука, Полтавської області
від 25 вересня 2006 року сторонам по
даній справі був наданий строк для примирення 6 місяців, але сторони не примирились.

Позивач в
судовому засіданні позов підтримала, просила суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув про день, час і місце розгляду
справи повідомлений був належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

Суд, заслухавши пояснення позивача, давши аналіз і оцінку наданим доказам,
знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони 18
вересня 1997 року
зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу мають
неповнолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в червні 2006 року, і з цього
часу вони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати
сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому
засіданні серйозними доводами.

На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню,
оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу
суперечило б інтересам позивача по справі.

Суд вважає необхідним місце проживання неповнолітньої доньки сторін,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
визначити разом з позивачем -
ОСОБА_1.

Витрати по розірванню шлюбу необхідно покласти на відповідача, у вигляді
необхідності сплати мита на користь держави у розмірі 17 грн. 00 коп. за
одержання свідоцтва про розірвання шлюбу. Позивача у зв'язку з цим необхідно
звільнити від сплати мита на користь держави.

Керуючись ст.ст. 14,57-59,208,209,212-215,218,224-228,233
ЦПК України, ст.ст. 104,105,110,112
Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 18
вересня 1997 року в
Дзержинському відділі реєстрації актів громадянського стану, між ОСОБА_2  1966
року народження та ОСОБА_1, 1977
року народження, актовий запис за №
691 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 держмито на
користь держави в сумі 17
грн.00 коп.

ОСОБА_1 від
даного виду платежу звільнити.

Місце проживання неповнолітньої доньки сторін, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити з
матір'ю - ОСОБА_1.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про
перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через
Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення протягом десяти днів з дня проголошення та апеляційної
скарги на рішення суду протягом двадцяти днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про
апеляційне оскарження, апеляційної скарги у випадку їх спільного чи окремого
неподання або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.