Справа № 2-66 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15 лютого 2007
року            -                                                    Совєтський районний суд

Автономної Республіки Крим

у складі:          головуючого                                         - судді Кордика С.В.

при секретарі                                         - Коль Н.О.

за участю

представника позивача                          - адвоката ОСОБА_1

представника третьої особи,

яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмету спору                             - Нафонайлова В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Совєтський цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зобов'язання не чинити перешкод позивачу та працівникам Джанкойського
міжміського бюро реєстрації та технічної
інвентаризації у вході до житлового будинку АДРЕСА_1 його огляду та складання відповідних інвентаризаційних документів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору - Сільськогосподарське
товариство з обмеженою відповідальністю "Злагода" Совєтського району
Автономної Республіки Крим,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12 вересня 2006 року звернувся до суду з позовом до відповідачів
про усунення перешкод у користуванні житловим
будинкомАДРЕСА_1 шляхом виселення відповідачів з
зазначеного будинку. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він
придбав зазначений будинок у КСП ім. Чапаева Совєтського району, яке на цей час ліквідовано. Згодом він мав намір продати будинок
відповідачам, однак передумав. Договір між ними не укладався, згоди по істотним
умовам вони не досягли, однак відповідачі відмовляються звільнити будинок
відповідача, тим самим перешкоджають йому користуватися
його власністю.

21 грудня 2006 року позивач змінив позовні вимоги, та просив зобов'язати
відповідачів не чинити перешкод йому та працівникам Джанкойського міжміського
бюро реєстрації та технічної інвентаризації у вході до житлового будинку
АДРЕСА_1 його огляду та складання
відповідних інвентаризаційних документів, при цьому з метою
забезпечення виконання зазначених вимог просив зобов'язати начальника
Совєтського РВ ГУ МВС України в АР Крим направити разом з
ним та працівником БТІ працівника міліції. Змінені позовні вимоги позивач
мотивує тим, що оскільки він придбав зазначений будинок
у власність, повністю за нього розрахувався, то виникла потреба в оформленні права власності на цей будинок та його
державної реєстрації. З цією метою він запросив
спеціаліста Джанкойського міжміського бюро реєстрації та технічної
інвентаризації для здійснення обміру будинку, однак відповідачі створюють
перешкоди в оформленні та реєстрації будинку, а
саме не впустили до будинку спеціаліста БТІ ОСОБА_5 для здійснення відповідних
робіт.

Позовні вимоги про виселення відповідачів з зазначеного будинку позивач
просив залишити без розгляду. У зв'язку з
цим судом була прийнята відповідна ухвала про залишення позовних вимог у
цій частині без розгляду.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, крім того,
пояснив, що придбав спірний будинок як член
колгоспу ім. Чапаева, у якому пропрацював 25 років і якій
вже ліквідований. У цей час він має намір зареєструвати будинок у органах БТІ,
але відповідачі перешкоджають йому в цьому.

2

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений позов,
пояснивши, що позивач вселився у будинокАДРЕСА_1 у 1984 році як член колгоспу
ім. Чапаева,
числіться зареєстрованому у ньому, згодом купив
його. Таким чином на думку представника позивача ОСОБА_2
фактично є власником будинку, однак відповідачі перешкоджають
позивачу здійснити його державну реєстрацію.

ВідповідачОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином судовою повісткою,
при цьому надіслав на адресу суду заяву, у якої просить відкласти
розгляд справи, оскільки він не може з'явитися у судове засідання за станом здоров'я. При цьому на підтвердження поважності
причини своєї неявки відповідач не надав ніяких
доказів, у зв'язку з чим суд не може визнати зазначені у заяві причини неявки
як поважні.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, про час і місце
судового розгляду повідомлялася належним
чином, повідомлень про причини неявки до суду від неї не надходило.

У зв'язку з цим, беручи до уваги, що відповідачі не з'явилися у судове
засідання без поважних причин, враховуючи думку
позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних
доказів у справі, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету
спору, у судовому засіданні не заперечував
проти задоволення позову, оскільки позивач як член колгоспу ім. Чапаева вселився у будинокАДРЕСА_1 на
підставі найму, згодом - у 1991 році, викупив його, сплативши
зазначеному колгоспу 4945 рублів. Таким чином саме позивач має право оформити зазначений будинок у органах державної
реєстрації на своє ім'я і вправі вимагати усунення перешкод у цьому.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідка, дослідивши
матеріали цивільної справи, встановив:

позивач з 16 жовтня 1987 року зареєстрований у будинкуАДРЕСА_1, що підвереджується відповідною адресною довідкою. Позивач проживав у зазначеному будинку на умовах найму як
працівник колгоспу ім. Чапаева Совєтського району АР Крим. У 1991
році позивач сплатив зазначеному колгоспу 4945 рублів, а останній передав
позивачу за це будинок АДРЕСА_1. Правонаступник колгоспу ім. Чапаева - СТОВ "Злагода" на зазначений будинок не
претендує. Зазначені обставини підтверджуються наданими СТОВ
"Злагода" довідками (а.с. 8, 10). Крім того, згідно наданої третьою особою довідки, на балансі СТОВ
"Злагода" житловий фонд взагалі на значиться.

Як вбачається з довідки Джанкойського міжміському бюро реєстрації та
технічної інвентаризації, право власності на
житловий будинок вАДРЕСА_1не зареєстровано. 22 листопада 2006
року виконавчим комітетом Некрасівської сільської ради Совєтського району АР Крим було прийнято рішення заНОМЕР_1, яким ОСОБА_2
було дозволено оформити право власності на ціле
домоволодіння, яке розташовано у АДРЕСА_1. Зазначеним рішення також було
доручено Джанкойському міжміському бюро реєстрації та
технічної інвентаризації видати свідоцтво на право власності на домоволодіння
за встановленою формою.

При цьому, як встановлено у судовому засіданні, позивач зробив замовлення Джанкойському БТІ на інвентаризацію домоволодінняАДРЕСА_1
і 09 листопада 2006 року спеціаліст БТІ ОСОБА_5прибув до
зазначеного будинку для його обстеження, однак відповідачі не
впустили цю особу на територію домоволодіння для проведення необхідних робіт,
що підтверджується відміткою ОСОБА_5, зробленої на бланку замовлення ОСОБА_2 Також зазначені обставини підтверджуються
показами самого позивача, який у відповідності до ст.62 ЦПК України
був допитаний як свідок і показав, що 09 листопада 2006 року на його замовлення
приїхав спеціаліст БТІ ОСОБА_5для виконання робіт по обміру будинку АДРЕСА_1, при цьому відповідачі не дали
можливості йому цього зробити і не пустили на територію
домоволодіння. Те що позивачу були вчинені перешкоди збоку відповідачів також підтверджується листом ОСОБА_3 з яким
він звернувся до суду 23 листопада 2006 року.

Судом встановлено, що відповідачі проживають у будинку АДРЕСА_1 без правових підстав. Так, 26 грудня 2003 року відповідачі
домовилися з позивачем про те, що останній продає їм
зазначений будинок. При цьому відповідачОСОБА_3 дав

3

позивачу 2700
грн., а решту, тобто 13500 грн. зобов'язався виплатити в строк до 26 грудня
2006 року. Однак, у нотаріальної формі, обов'язковість
якої на час написання розписки була передбачена
ст.ст.47, 227 ЦК України (в редакції 1963 року),
сторони договір не укладали. До теперішнього часу сторони також не
уклали відповідного договору купівлі-продажу будинку з дотриманням нотаріальної форми, обов'язковість якої на цей час передбачена
ст.ст.209, 657 ЦК України (в редакції від 16 січня
2003 року). У зв'язку з чим укладений між сторонами правочин з приводу купівлі-продажу спірного будинку є нікчемним в
силу закону. Вимоги про визнання зазначеного правочину дійсним не
заявлялися. При таких обставинах суд доходе висновку, що відповідачі неправомірно перешкоджають позивачу та працівникам
Джанкойського міжміського бюро реєстрації та технічної
інвентаризації в огляді та складанні відповідних інвентаризаційних документів на спірний будинок. У зв'язку з чим суд доходе
висновку, що вимоги про усунення зазначених перешкод підлягають
задоволенню. При цьому вимоги позивача у частині зобов'язання начальника Совєтського РВ ГУ МВС України в АР Крим направити разом з працівником
БТІ також працівника міліції не засновані на законі, оскільки порядок виконання
рішень суду визначений Законом України "Про
виконавче провадження".

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача
належить стягнути судові витрати у рівних
частках у розмірах, передбачених діючим законодавством для позовів немайнового
характеру, а саме: по 04 грн. 25 коп. з кожного у рахунок витрат по сплаті держмита, по 03 грн. 75 коп. з кожного у рахунок витрат
на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 209, 391, 657 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 10, 57, 88, 208,
209, 212-215, 218, 223, 224, 226, 228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Зобов'язатиОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 та працівникам Джанкойського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації у вході до
житлового будинку АДРЕСА_1, його огляду та складання
відповідних інвентаризаційних документів.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 04 (чотири) гривні 25
копійок з кожного у рахунок витрат по сплаті держмита, по 03 (три) гривні 75
копійок з кожного у рахунок витрат на інформаційне-технічне забезпечення
розгляду справи.

У задоволені іншої частини позову -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку. Заява про
апеляційне оскарження заочного рішення суду
може бути подана до Совєтського районного суду АРК протягом десяти днів після його оголошення. Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються
до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Совєтський районний суд
АР Крим, при цьому копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набуває чинності після закінчення десятиденного строку,
передбаченого для подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано, та двадцятиденного строку
для подання апеляційної скарги, який вираховується з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження.