Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13
лютого 2007 року  Березнегуватський
районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого
судді                                                                   Молчанова О.Г.,

при
секретарі                                                                           Білій
О.А.,

з участю
адвоката                                                                    ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате  цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про поновлення та продовження процесуального строку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачки про поновлення та продовження
процесуального строку, в позові зазначив, що 30 грудня 2001 року
Березнегуватським район­ним судом було винесено рішення по справі № 2-216 про
стягнення з відповідачки боргу в сумі 3257,09 грн. 5 вересня 2002 року
виконавчий лист було направлено в відділ ДВС Березнегуватського району для
стягнення боргу. На рахунок позивача в відділенні Ощадного бан­ку надходили
кошти, але він їх не одержував, так як оформив доручення з цього приводу на
свою дружину - ОСОБА_4. Тривалий час позивач не користувався рахунком і не
перевіряв його стан. В кінці 2006 року йому стало відомо, що на його рахунок
надійшло лише 388 грн. 03 коп. У відділі ДВС Березнегуватського району йому
пояснили, що виконавчий документ було направлено на адресу позивача 23 квітня
2003 року, в зв'язку з тим, що відповідачка не працювала і майно в неї було
відсутнє. Виконавчий лист позивач не отримував, а отримала документ його
дружина, з якою в теперішній час він не проживає і не спілкується. Виконав­чий
лист дружина позивачеві не повернула, в зв'язку з чим він пропустив строк для
повтор­ного направлення документу для виконання рішення суду. Позивач просить
суд поновити та продовжити строк по виконавчому листу № 2-216 від 30 грудня
2001 року про стягнення бор­гу з ОСОБА_2 для передачі в відділ ДВС
Березнегуватського району для виконання

В
судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, викладені в позовній заяві,
просить суд позов задовольнити.

Відповідачка
в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивач пропустив строки
без поважних причин і не надав суду доказів поважності пропуску процесуальних
строків. Просить суд в задоволенні позову відмовити.

Представник
відповідачки - адвокат ОСОБА_3 -в судовому засіданні пояснила, що строки
пропущені з вини самого позивача, який протягом більше ніж три роки не
цікавився ходом виконання рішення суду від 30 грудня 2001 року. Просить суд в
задоволенні позову відмови­ти.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи, відповідні їм право­відносини
та дослідивши надані докази, приходить до слідуючого. На підставі рішення Бере­знегуватського
районного суду Миколаївської області від 30 грудня 2001 року позивач отри­мав
виконавчий лист про стягнення з відповідачки боргу в сумі 3257,09 грн.(а.с.4).
Всього було стягнуто на користь позивача 388,03 грн.(а.с.8). Виконавчий лист
було повернуто пози­вачеві 23 квітня 2003 року, що не заперечує і сам позивач.
Згідно з інформацією, наданою на­чальником ДВС у Березнегуватському районі
виконавче провадження по справі №2-216/2001 року знищено 14 липня 2006 року по
акту про знищення виконавчих проваджень. На думку суду позивачем не надано
жодного доказу в підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої позовні
вимоги, а також про поважність причин пропуску процесуальних строків.

При
таких обставинах суд вважає, що позов не підлягає задоволенню на підставі
ст.ст. 21,22 Закону України "Про виконавче провадження", ст.73, 371
ч.1 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.
10,11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд ,-

2

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_1в задоволенні позову до ОСОБА_2про поновлення та продовження
процесуального строку.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляцій­ної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.