У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31  жовтня  2007
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,                                          Костенка А.В.,
Данчука В.Г.,                                Пшонки М.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Тернопільського державного медичного університету ім.                                    І.Я.
Горбачевського про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада
2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської області від 23 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а
:

ОСОБА_1 звернулась в суд
із позовом до Тернопільського державного медичного університету ім. І.Я. Гобачевського про
поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що вона
працювала в Тернопільському державному медичному університеті            ім. І.Я. Гобачевського за
строковими трудовими договороми, а
саме: з 7 лютого 2003 року до 30 червня 2004 року та з 1 вересня 2004 року до 15 вересня 2006 року. Останній
трудовий договір було укладено по 31 серпня 2006 року, однак її з роботи не звільнили, тому вона
вважала, що даний трудовий договір укладено на підставі ст. 391 КЗпП України на
невизначений строк, проте                               18 вересня 2006
року було видано наказ №63-л про її звільнення з роботи, вважає, що даний наказ
є не законним, оскільки її звільнено значно
пізніше, ніж закінчився строк дії трудового договору.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16
листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Тернопільської області від 23 січня 2007 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлені у справі рішення
та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в частині
поновлення на роботі,  посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга
не підлягає задоволенню з таких  підстав.

Відповідно до ч.
2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив
із того, що позивачка як науково - педагогічний працівник після закінчення дії строкового трудового
договору правильно була звільнена
з роботи на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Судом правильно встановлено, що
відповідно до наказу № 58-л від         1
вересня 2004 року позивачка була прийнята на посаду професора патологічної анатомії з секційним курсом
та судовою медициною за
трудовим договором до 30 червня 2005 року.

Наказом ректора Тернопільського
медичного університету ім.
І.Я. Горбачевського №57-л від 25 червня 2005 року на підставі заяви від           17 червня 2005 року ОСОБА_1 продовжено строк трудового договору
до            31 серпня 2006 року.

Оскільки з 30 серпня 2006 року до 15
вересня 2006 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, її було звільнено з роботи у зв'язку із
закінченням строку трудового договору з 15 вересня 2006 року.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції  в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст. ст. 337 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л
и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16
листопада 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської області від 23 січня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

В.Г. Данчук

А.В. Костенко

М.П. Пшонка