Справа № 2-50 / 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року                                                                                               м.
Гребінка

Гребінківський
районний суд Полтавської області у складі:

Головуючої судді
- Кривчун Т.О. при секретарі - Сапі A.M.,

за участю
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_8, відповідачів
ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гребінка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах своїх та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи Українська
універсальна біржа, орган опіки і піклування Гребінківської районної державної
адміністрації, державна нотаріальна контора Гребінківського району Полтавської
області в особі державного нотаріуса Науменко Валентини Михайлівни, про
визнання договору міни квартири таким, що відбувся, та про визнання права
власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007
року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те,
що, згідно договору міни №
НМН Г-3 від 02 грудня 1998 року, з
відповідачами, оформленого на Українській універсальній біржі, здійснили обмін
належної їм на праві власності квартири АДРЕСА_1,
балансова вартість якої становить 20937,94
грн., на квартиру АДРЕСА_2
у цьому ж будинку, яка належала на праві власності ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, балансова вартість якої становить 26773, 11 грн (надалі -
Договір).

Зазначають, що на даний час, , в нотаріальній
конторі їм відмовили в оформленні документів на вищевказану квартиру, в
зв"зку з оформленням угоди на біржі, що спонукало їх звернутися до суду.

Вважають, що обмін квартир фактично відбувся, а договір міни є дійсним,
оскільки відповідає справжній волі сторін, однак формально права власності на
квартиру АДРЕСА_2 вони не
набули.

У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали
повністю, прохали їх задовольнити.

Відповідачі
позов визнали та не заперечували щоодо його задоволення.

Третя особа - орган
опіки і піклування Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської
області - у судове
засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце
розгляду справи, звернулися до суду з заявою, в якій, при винесенні рішення
покладаються на розсуд суду.

2

Третя особа -
державна нотаріальна контора Гребінківського району Полтавської області -у судове
засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце
розгляду справи, звернулися до суду з заявою, в якій просили розглянути справу
у їх відсутності.

Третя особа - Українська
універсальна біржа - у судове
засідання не з'явилися, хоча повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
у попередньому судовому засіданні.

Відповідно до ч.4 ст. 130
ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється рішення в порядку,
встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174
ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, відповідачів, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.328, 334
ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом,
зокрема, із правочинів, та виникає з моменту передання майна.

За правилами абз.2 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного
кодексу України (в редакції 16.01.2003
року, який набрав чинності з 01.01.2004р.), положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати
після набрання ним чинності.

Згідно ст.ст. 715,
716 ЦК України, за договором міни кожна із сторін зобов'язується
передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Право
власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання
зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено
договором або законом. До договору міни застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж.

Судом встановлено, що, згідно договору міни № НМН Г-3 від 02 грудня 1998
року, оформленого на Українській універсальній біржі, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
належну їм квартиру номер вісім загальною площею 54,6 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, обміняли на
квартиру номер сім, загальною площею 42,7
кв.м., житловою площею 20,4
кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власниками якої є ОСОБА_1,
ОСОБА_2, які діють за себе та від імені своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ОСОБА_4.

Внаслідок укладеного договору міни квартира номер вісім в
будинку АДРЕСА_1
перейшла у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють за себе та від імені своїх
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4.

На даний час постало питання про оформлення документів на вказану квартиру,
однак у нотаріальній конторі позивачам відмовили, в зв"язку з
недотриманням нотаріальної форми договору.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється позивачами і
відповідачами, сторони по договору міни №
НМН Г-3 від 02 грудня 1998 року домовилися
щодо усіх істотних умов договору, умови даного договору виконали, кожна із
сторін передала другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар,
і, з моменту укладення договору фактично володіють і користуються вказаним вище
майном, в т.ч. позивачі
- квартирою номер
вісім в будинку АДРЕСА_1. Таким
чином, суд вважає, що правочин між сторонами відбувся, підстав для визнання
даного договору недійсним, судом не виявлено.

Оскільки сторони виконали усі умови договору міни, на підставі якого
позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх неповнолітні діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 отримали у
власність

3

двокімнатну
квартиру номер вірім загальною.площею 54,6
кв.м., житловою площею 28,5
кв.м. по вул. Короленка, будинок АДРЕСА_1, то, у
відповідності до ч.2 ст.12 ЗУ
„Про власність", вони набули право власності на вказану квартиру на
підставі укладення угоди, не забороненої законом.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК
України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 2,4,12 Закону України
„Про власність", ст.ст. 6,
220, 328, 334 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 8,11,59-60, ч. 4 ст. 130, ч.4 ст. 174, ст. ст.212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати договір №НМН Г-3 міни від 02 грудня 1998 року в частині
обміну квартири АДРЕСА_2
Полтавської області, між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1, ОСОБА_2 в
інтересах своїх та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження -дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_2 Полтавської
області.

Судові витрати
віднести на рахунок позивачів.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через
Гребінківський районний суд Полтавської області. Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294
ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.