Справа № 2-106/2007 року
РІШЕННЯ

іменем України

З квітня
2007 року
Зміївський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді
Нестерцової Н.В.

секретаря
Онацької В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві справу за
позовом ОСОБА_1, 3-ті особи -
Зміївська районна опікунська рада, опікунська рада при Комсомольській
селищній раді Зміївського району, до ОСОБА_2, 3-тя особа ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006 року
ОСОБА_1. пред'явила позов до ОСОБА_2. про позбавлення батьківських прав.

В подальшому ОСОБА_1. звернулась з уточненим позовом до ОСОБА_2. в якому до
участі в справі залучила опікунську раду при Зміївській районній державній
адміністрації.

У позові ОСОБА_1. вказала, що знаходилась з відповідачем у зареєстрованому
шлюбі з 15 серпня 1997 року по 17 липня 2001 року.

Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

5 червня 2001 року постановою
Зміївського районного суду Харківської області з відповідача було стягнуто
аліменти на утримання сина у розмірі V* частини всіх видів заробітку.

Однак, відповідач в період з 2001
по 2006 року
нерегулярно сплачував аліменти на утримання дитини, внаслідок чого виникла
заборгованість в сумі 7124,79
грн.

ОСОБА_2, як вказано у позові, проживає та працює в м. Москва, отримує
заробітну плату, однак приховує доходи.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу ставив її у скрутне
матеріальне становище. Крім цього, відповідач ухиляється від виконання свого
обов'язку щодо виховання дитини - не піклувався про його фізичний та духовний
розвиток, підготовку до самостійного життя, не цікавився станом здоров'я.

Тому, ОСОБА_2.
необхідно позбавити батьківських прав відносно сина Євгенія.

У судовому засіданні ОСОБА_1. наполягала на задоволенні позовних вимог,
посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Позивач пояснила, що ОСОБА_2 без поважних причин не виявляє батьківської
турботи до сина, забув про його існування, фактично є символічним батьком, який
нечесною та халатною поведінкою зловживає почуттями дитини.

Представник позивача ОСОБА_5. дала аналогічні пояснення за позовом. Вона
додала, що тільки з моменту пред'явлення позову відповідач намагався показати
свої почуття до дитини, звернувся до опікунської ради для встановлення графіку
побачень з сином.

ОСОБА_5. стверджувала, що відповідач подав до суду позов про зменшення
розміру аліментів на утримання сина, що є доказом байдужого ставлення до
дитини.

Представник опікунської ради при Зміївській районній
державній адміністрації Вєрєтєннікова Н. А. просила винести рішення у справі з
урахуванням інтересів дитини.

Вона не
заперечувала проти висновку опікунської ради при Комсомольській

2

селищній
раді щодо недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2. посилаючись на
те, що члени опікунської ради вивчали конкретні обставини, знають ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. за місцем їх проживання.

Представник опікунської ради при Комсомольській селищній
раді Зміївського району Ялова Ю. В. підтримала заключения опікунської ради про
недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2. та вказала на відсутність
підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час, дату та місце
розгляду справи, до суду не з'явився, надав повноваження представляти свої
інтереси ОСОБА_6

В своїх письмових запереченнях ОСОБА_1. позов не визнав, вказав, що не
визнає наявності заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина, оскаржує
її у судовому порядку.

Відповідач вказав, що тимчасово з сім'єю проживає в м. Москва. Після
розірвання шлюбу з позивачем, змінилось його сімейне становище, в серпні 2004
року він вдруге одружився, має малолітню дочку. З 2003 по 2006 рік навчався в
Московському державному будівельному університеті, закінчивши навчання, шукає
роботу.

ОСОБА_2 в своїх письмових пояснення вказав, що надавав позивачу матеріальну
допомогу на утримання сина, придбавав одяг, спортивний інвентар, відпочивав з
ним на морі.

Відповідач вказав, що ОСОБА_1. перешкоджає йому та його близьким
спілкуватись з сином, тому звернувся до опікунської ради з проханням встановити
дні зустрічей з дитиною. ОСОБА_1. впливає на дитину та налаштовує його на те,
щоб він не спілкувався з батьком, тому син робить це таємно, без відома матері.

Представник відповідача ОСОБА_6.
надав суду аналогічні пояснення, підтвердив, що ОСОБА_2 любить свого сина,
а син батька.

Оскільки відповідач проживає в м. Москва, він не мав реальної можливості
більше часу приділяти вихованню сина. Але в період знаходження в сел. Комсомольське
бачиться з сином.

За поясненнями представника позивача, ОСОБА_2 отримав освіту, зараз в
пошуках роботи для того, щоб належним чином забезпечувати дітей.

ОСОБА_6. просить
відмовити у задоволенні позову.

3-тя особа ОСОБА_3
пояснила, що є бабою ОСОБА_4. Рішення в справі може вплинути на її права
щодо онука, оскільки позивач перешкоджає їй в спілкуванні з дитиною, зневажливо
до неї відноситься, не поважає її релігійних почуттів.

ОСОБА_3 пояснила, що
ОСОБА_1. та ОСОБА_2 одружились у ранньому віці. В подальшому, після нетривалого
шлюбу, розійшлись і по суті, відповідач у повній мірі не відчув свого
батьківства на той час. Зараз, коли він здобув освіту, професію, нову сім'ю,
відчув свій обов'язок та бажання виховувати сина.

ОСОБА_3
вказала на те, що таємно зустрічається з онуком тому, що позивач наказує
дитину за такі зустрічі. Тому вона не наполягала раніше на встановленні
офіційних побаченнях, оскільки не хотіла травмувати дитину.

Представник
3-тьої особи ОСОБА_3.
ОСОБА_7. дав аналогічні пояснення.

Він, з урахуванням позовних вимог, не вбачає підстав для позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2.

ОСОБА_7.
вказав, що для вирішення позову повинно бути враховано те, що відповідач
перебував за межами України, тому не мав можливості більше часу приділяти уваги
своєму синові, за відсутності роботи, сплачував такі аліменти, які мав
можливість сплачувати.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухав пояснення сторін, дослідив
надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що
ОСОБА_1. та ОСОБА_2 знаходились в шлюбі в період з 1997 по 2001 рік, що
підтверджується ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу.(а.с.6)

3

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом з матір'ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження.(а.с.5)

ОСОБА_2 має нову
сім'єю та проживає в м. Москва.

ОСОБА_2 в період з 2003
по червень 2006 року
навчався в Московському державному будівельному університеті, що підтверджено
ксерокопією диплому та додатком до нього. (
а.с. 132,133)

Судом встановлено, проти чого не заперечувала позивач, що між нею та
ОСОБА_2. після розірвання шлюбу склалися неприязні стосунки.

ОСОБА_1.
знаходиться в цивільному шлюбі, не працює.

ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання сина, що
підтверджується ксерокопіями квитанцій про поштові перекази на ім'я
позивача.(а.с. 36-46)

Нарахування заборгованості по аліментам, згідно довідки державного
виконавця є спірним, та розглядалось судом, (а.с.7,8)

У відповідності до ст. 11
ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

ОСОБА_1. просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2. на
підставі п.2 ч.1 ст. 164
СК України, тобто як такого, який ухиляється від виконання своїх обов'язків
по вихованню дитини.

Судові не надано доказів того, що ОСОБА_2 свідомо, маючи реальну можливість
виконувати батьківський обов'язок по вихованню дитини, ухиляється від цього
обов'язку.

На думку суду, знаходження сторін в неприязних
відносинах, наявність у кожного із сторін нової сім'ї, знаходження відповідача
тривалий строк за межами України за поважних причин - здобуття освіти
і професії є поважними причинами, які перешкоджали відповідачу здійснювати
систематичне виховання дитини.

До показань свідків ОСОБА_8. -
матері позивача та ОСОБА_9. -співмешканця
позивача про те, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання батьківських
обов'язків, суд відноситься критично, оскільки вони є зацікавленими особами у
вирішенні спору.

ОСОБА_8. не заперечувала проти того, що батько передавав іграшки дитині,
які приносила ОСОБА_3

ОСОБА_9 нетривалий час проживає з ОСОБА_1.

Дитина періодами
проживає з батьками позивача чи з ОСОБА_1.

Пред'явлення позову ОСОБА_2. про зменшення розміру аліментів до 170 грн. на
місяць на утримання сина, не є на думку суду доказом байдужого ставлення батька
до сина, оскільки вирішення питань щодо визначення розміру аліментів з
урахуванням матеріального та сімейного становища платника аліментів передбачено
ст. 182,184,192 СК України.

Згідно висновку опікунської ради при Комсомольській селищній раді
Змі'шського району, підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2. відносно
сина ОСОБА_4 не встановлено. (а.с. 91)

За конкретних обставин, суд не находить підстав для допиту малолітнього
ОСОБА_4 з приводу позбавлення батьківських прав ОСОБА_2., оскільки це може
негативно вплинути на його психічний стан.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_1

Керуючись п.2
ч.1 ст. 164 СК
України, ст. 10,11,60,209,212-215
ЦПК України,

4

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 3 ті особи - Зміївська
районна опікунська рада, опікунська рада при Комсомольській селищній раді
Зміївського району до ОСОБА_2, 3-тя особа ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з
дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подасться протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному
суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржене судове рішення.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений законом, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.