У Х В А Л А

іменем  україни

19 липня 2007 року                                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                        Левченка Є.Ф.,                     Романюка Я.М., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом закритого акціонерного товариства (далі ЗАТ)
«Український мобільний зв'язок» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «Український мобільний зв'язок» про визнання договору та
додаткової угоди недійсними і відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Сімферопольського районного суду Автономної
Республіки Крим від 13 грудня 2006 року та рішення Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 10 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У
березні 2006 року ЗАТ «Український мобільний зв'язок» звернувся до суду із
зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 сторони
уклали договір і додаткову угоду про надання послуг мобільного зв'язку.
Оскільки ОСОБА_1. з ІНФОРМАЦІЯ_2 не здійснював оплату за надані послуги,
товариство просило стягнути з нього заборгованість та штрафні санкції.

ОСОБА_1.
заявив в суді зустрічний позов, в якому просив визнати вищевказаний договір та
додаткову угоду недійсними і стягнути на його користь моральну шкоду.

Рішенням
Сімферопольського районного суду Автономної Республіки  Крим від 13 грудня 2006 року з відповідача на
користь позивача стягнуто 2000 грн. 80 коп. та 81 грн. судового збору. У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 10 квітня 2007 року рішення
суду першої інстанції змінено в частині стягнення суми заборгованості і з
ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто 1201 грн.                21 коп. та судового збору в
сумі 51 грн.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1. ставить питання про скасування судових рішень та
постановлення рішення про задоволення його зустрічного позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно
з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені
статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 10 квітня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                         Левченко Є.Ф.                            Романюк Я.М.