АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 січня
2007р.
М.Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого:          Градовського Ю.М.

суддів:                     Бітова А.І.

Суворова В.О. при
секретарі:         Лабунській Т.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Одесі справу за-апеляційною скаргою
Управління праці та соціального захисту населення Балтської районної державної
адміністрації на постанову Балтського районного суду Одеської області від 1
червня 2006р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального
захисту населення Балтської районної державної адміністрації про визнання
незаконною бездіяльності відповідача та стягнення недоплаченої одноразової
щорічної грошової допомоги інвалідам війни 3 групи,

ВСТАНОВИЛА:

У
березні 2006р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління праці та
соціального захисту населення Балтської районної державної адміністрації про
визнання незаконною бездіяльності відповідача та стягнення недоплаченої
одноразової щорічної грошової допомоги інвалідам війни 3 групи.

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в період 2003-2005 років йому не
донарахована та не доплачена щорічна одноразова матеріальна допомога в розмірі 7 мінімальних
пенсій за віком, яка передбачена Законом України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту". Тому позивач просить зобов'язати
відповідача провести нарахування та виплатити заборгованість в загальній сумі 2802,25  грн.

Постановою
Балтського районного суду Одеської області від 1 червня 2006р. позов задоволений. Визнана незаконною
бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Балтської
районної державної адміністрації по недонарахуванню та невиплаті одноразової
щорічної грошової допомоги ОСОБА_1, як інваліду війни 3 групи. Зобов'язано
Управління праці та соціального захисту населення Балтської районної державної
адміністрації провести нарахування та виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої
одноразової щорічної грошової допомоги інваліду війни 3 групи в розмірі 2802,25
грн.

Справа № 22а-143/07

Категорія
АП: 38

Головуючий
у 1 інстанції:
Драгомерецький MM.

Доповідач:
Градовський Ю.М.

Начальник Управління праці
та соціального захисту населення Балтської районної державної адміністрації
звернувся в суд із апеляційною скаргою, просить постанову суду скасувати,
прийняти по справі нову постйнрву лро відмову в позові, посилаючись на
порушення норм права.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обгрунтованність постанови
суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про
залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 відповідно до
посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.5)
встановлена третя група інвалідності та відповідно до ст. 13 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на
щорічне отримання до 5 травня разової грошової допомоги інвалідам III групи у
розмірі - сіми мінімальних пенсій за віком. Відповідно до Постанови КМУ №279
від 13 лютого 2002р. мінімальна пенсія за віком у 2003р. складала - 47,30грн.,
відповідно до Закону України №1058-1У від 9 липня 2003р. мінімальна пенсія у
2004р. складала - 92,45грн., відповідно до Закону України №2291-ГУ від 23
грудня 2004р. мінімальна пенсія у 2005р. складала 332грн. Однак, не дивлячись
на ці норми, Законами України „Про бюджет" на 2003р.,2004р.,2005р.
обмежений розмір щорічних виплат, та позивач отримав разову грошову допомогу
фактично у 2003р. - 90грн.,
у 2004р. - 120грн.,
у 2005р. - 250грн.
Виходячи з того, що зазначені норми закону значно звужують права позивача на
отримання розміру щорічної грошової допомоги, суд вважав необхідним позовні
вимоги задовольнити.

Вирішуючи
спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну
природу спірних взаємовідносин і закон, який їх регулює.

Так,
судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, не спростовується
сторонами, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.5)
ОСОБА_1 є інвалідом війни. За правилами ст. 13 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня
інвалідам виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи -
десять мінімальних пенсій за віком; інвалідам II групи -
вісім мінімальних пенсій за віком; інвалідам III групи -
сем мінімальних пенсій за віком. Постановою КМУ №279 від 13
лютого 2002р. мінімальна пенсія за віком встановлена у 2003р. - 47,30грн.,
Законом України №1058-1У від 9 липня 2003р.
мінімальна пенсія у 2004р. встановлена -
92,45грн., Законом України №2291-ГУ від 23 грудня 2004р. мінімальна пенсія у 2005р. встановлена - 332грн.

Однак не
зважаючи на зазначені норми Закону та вимоги Конституції, яка визначає, що
права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, позивачу виплатили
щомісячну грошову доплату у меншому розмірі, посилаючись на норми Закону
України „Про державний бюджет на 2003р.", Закону України „Про державний
бюджет на 2004р.", Закону України „Про державний бюджет на 2005р.", які значно
зменшили розмір виплат.

Відповідно
до ст.8 Конституції України, в Україні визначається і діє принцип верховенства
права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати
їй. Норми Конституції України є норми прямої дії. Звернення до суду для захисту
конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.

Зі
змісту ст.22 Конституції України вбачається, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права
і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів
або

Справа № 22а-143/07

Категорія
АП: 38

Головуючий
у 1 інстанції:
Драгомерецький М.М.

Доповідач:
Градовський Ю.М

внесення
змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав
і свобод.

Враховуючи,
що прийнятими Законами України „Про державний бюджет" на"
2003,2С04,2005р.р. значно звужені права і свободи громадянина, а у даному
випадку  ОСОБА_1 суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про задоволення вимог, та обгрунтовано  зобов'язав нарахувати  та
виплатити  недоплачену  грошову допомогу.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що Законами України „Про державний бюджет" на 2003р.,
2004р., 2005р. значено звужені права ОСОБА_1, які надають йому право на
отримання щорічної грошової допомоги у розмірі сіми мінімальних пенсій за
віком.

В
доводах апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм права.
На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

При
таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно
встановлені фактичні обставини по справі, постанова суду відповідає вимогам
ст.ст. 159,163КАС
України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.202,206КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Балтської районної
державної адміністрації Одеської області залишити без задоволення.

Постанову
Балтського районного суду Одеської області від 1 червня 2006р. залишити без зміни.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом одного
місяця з дня набрання законної сили.