Справа №2-327/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року Голосіївський районний суд м.Києва в
складі:

головуючого -
судді Нєсвєтової Н.М.,

при
секретарі Літоміній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві
справу за позовом ОСОБА_1до приватного підприємця ОСОБА_2про спонукання до
внесення запису у трудову книжку, стягнення заробітної плати та відшкодування
моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2005 року ОСОБА_1. звернулась до суду зі скаргою / в порядку глави
31-А ЦПК України в ред. 1963
року / на бездіяльність приватного підприємця ОСОБА_2., просила визнати
неправомірною його бездіяльність та зобов»язати його здійснити записи в
трудовій книжці про прийом на роботу та звільнення з роботи, видачу довідки про
середній заробіток за час фактичної роботи, надання відповіді на скаргу від
17.01.2005 року.

В процесі розгляду справи, ОСОБА_1., змінила свої вимоги і у вересні 2006
року звернулася до суду з позовом до відповідача про спонукання до внесення
запису у трудову книжку та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що
з 24.06.2004р. по 31.12.2004р. вона працювала у приватного підприємця ОСОБА_2.
оператором ксерокопіювання. Відповідач з невідомих причин відмовився внести
відповідні записи до її трудової книжки. Просила спонукати відповідача внести
відповідні записи у трудову книжку, виплатити їй різницю між мінімальною та
фактично отриманою нею заробітною платою у розмірі 578грн. та відшкодувати
заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 10 000грн.

В
судовому засіданні позивачка підтримавши позов, просила його задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, суду пояснив, що він є приватним
підприємцем та має власний кіоск. У нього працюють три продавці, товарознавці,
які оформлені належним чином. Позивачка дійсно приходила до нього, бажаючи
працювати продавцем, однак, він відмовив їй, оскільки вважав її кандидатуру не
належною. Просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідків дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2. дійсно є приватним
підприємцем, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію, виданим
Московською РДА м.Києва 01.07.1997 року. (а.с. 113).

Відповідач має власний кіоск, що розміщений в
орендованому приміщенні на виході зі станції метро «Арсенальна» (а.с.122,125).

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні фінансових документів
приватного підприємця, книги обліку працівників, трудових договорів укладених з
працівниками, книги обліку матеріальних цінностей які приймаються продавцями і
в яких вказані приз віща продавців, книги обліку доходів отриманих від продажу
товару, всі працівники відповідача оформлені належним чином, крім того, серед
них позивачка ОСОБА_1. не значиться.

З огляду на вищевикладене, суд не бере до уваги посилання позивачки на те,
що вона працювала у відповідача і що цей факт підтверджується також наданим
фото, на якому дійсно серед продавців зображена позивачка, оскільки, вказані
обставини спростовуються

2

матеріалами справи. Щодо фото, суд вважає, що це також не є належним
доказом того, що позивачка перебувала з відповідачем у трудових відносинах.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищезазначене, а також той факт, що позивачка не надала доказів
на підтвердження своїх вимог, суд не вбачає підстав для задоволення позовних
вимог.

Керуючись
ст.ст. 10,60,212,215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1до приватного підприємця ОСОБА_2про спонукання до внесення
запису у трудову книжку, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної
шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва
через Голосіївський районний суд м.Києва
протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження

ПРОТЯГОМ 10 ДНІВ.