№2-130/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року
Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого - судді     Коломеєць І.А.

при секретарях             Перебийніс О.Ю., Тишкевич B.C., Шевчук О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ТОВ „АЛ-КО Кобер", третя особа -
ОСОБА_2про стягнення виплат та відшкодування моральної шкоди і позовом ТОВ
„АЛ-КО Кобер" до ОСОБА_1про зобов'язання вчинити дії та стягнення
помилково виплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся 25.07.2005р. до суду із позовом до ТОВ „АЛ-КО Кобер'1 про стягнення з
відповідача на його користь оскаржуваної різниці по заробітній платі в сумі 520 грн., допомоги у
зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в сумі 655 грн. 68 коп., грошової
компенсації за невикористану відпустку в сумі 1455 грн. 10
коп., індексації доходів за травень 2005р в сумі 2 грн. 72 коп.,
компенсації втрати частини грошових коштів у зв'язку з порушенням термінів їх
виплати в сумі 13 грн. 39 коп., середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного
розрахунку в сумі 4699 грн. 04 коп., вихідної
допомоги при звільненні в сумі 7103
грн. 20 коп.,
збитків, заподіяних внаслідок застосування обману та психічного тиску в сумі 5287 грн. та моральної
шкоди в сумі 20000грн.

В процесі
слухання справи неодноразово змінював та уточнював свої позовні вимоги і у
заяві від 13.09.2006р. остаточно просив суд постановити рішення, яким стягнути
з відповідача - ТОВ
„АЛ-КО Кобер" на його користь заробітну плату за листопад 2004р. в сумі 1883 грн., заробітну
плату за грудень 2004р. в сумі 1883грн., заробітну плату за січень 2005р. в
сумі 1883грн., заробітну плату за лютий 2005р. в сумі 1883грн., заробітну плату
за березень 2005р. в сумі 1883грн., заробітну плату за квітень 2005р. в сумі 8863 грн., заробітну
плату за травень 2005р. в сумі 4724
грн. 51 коп.,
допомогу у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в сумі 1365 грн., грошову
компенсацію при звільненні за невикористану щорічну відпустку в сумі 1934 грн. 38 коп., індексацію
доходів за листопад 2004
р. - травень 2005 р. в сумі 88 грн.56 коп.,
компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх
виплати в сумі 621 грн. 61 коп., середній
заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного
розрахунку в сумі 142
966 грн. 36 коп.,
вихідну допомогу при звільненні в розмірі 3
місячного середнього заробітку в сумі 29120грн., збитки у зв'язку із
застосуванням відповідачем обману та психічного тиску в сумі 13 813 грн. 60 коп. та моральну
шкоду в сумі 20 000 грн. ( т.1 а.с. 258-263).

ТОВ „АЛ-КО
Кобер" 30.08.2006р. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1., у якому
просило зобов'язати останнього подати на ім'я директора ТОВ „АЛ-КО Кобер"
письмові пояснення причин відсутності на роботі за період з 17 по 23 травня 2005р. та
з 25 травня
2005р. по день подачі заяви, або, в разі бажання припинити трудові відносини з
позивачем - подати
їаяву про звільнення його з посади головного бухгалтера, оформлену у
відповідності до вимог чинного трудового законодавства та у порядку і на
підставі, яка визначена п.1 ст.36 КЗпПУ, зобов'язати надати трудову книжку для
здійснення записів про прийняття на роботу та звільнення з роботи в ТОВ „АЛ-КО
Кобер", визнати виплати заробітної плати на ім'я ОСОБА_1., здійснені в
період з 16.05.2005 р. по 30.06.2006 р. у загальній
сумі 4410,76 грн.
такими, що здійснені помилково і підлягають поверненню позивачу, зобов'язати
відповідача повернути на розрахунковий рахунок позивача в установі банку суми
заробітної плати, що були помилково перераховані позивачем на

2

особистий     рахунок
відповідача,     всього 2711,04 грн., крім
викладеного стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати
в сумі 74,11 грн.

Ухвалою
Голосіївського районного суду м. Києва від 07.11.2006р. справи за позовом ОСОБА_1. до ТОВ „АЛ-КО
Кобер" та за позовом ТОВ „АЛ-КО Кобер" до ОСОБА_1. об'єднані в одне
провадження (т.2 а.с.76).

В судовому
засіданні ОСОБА_1. свої уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити,
посилаючись на обставини, зазначені у позові та письмових поясненнях ( т.2 а.с. 239-251). У задоволенні
позовних вимог ТОВ „АЛ-КО Кобер" до нього просив відмовити, вважаючи їх
безпідставними та надуманими.

Представник ТОВ
„АЛ-КО Кобер" в судовому засіданні позов ОСОБА_1. не визнав та просив
відмовити у його задоволенні, позовні вимоги товариства підтримав, посилаючись
на обставини, викладені у позовній заяві та письмових запереченнях ( т. 1 а.с.331-334).

Третя особа - ОСОБА_2про день
та час слухання справи повідомлявся належним чином, у заяві, надісланій на
адресу суду, просив слухати справу без його участі.

Заслухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд достовірно встановив, що ОСОБА_1. був
прийнятий на роботу в ТОВ „АЛ-КО Кобер" на посаду головного бухгалтера
31.08.2004р. наказом № 002-К ( т.2 а.с. 14) та був
звільнений з займаної посади наказом від 25.10.2004р. № 013-К (т.2 а.с. 17).

06.05.2005р.
Святошинський районний суд м.Києва, розглянувши справу за позовом ОСОБА_1., постановив
рішення про скасування наказу від 25.10.2004р. № 013- К, поновлення позивача на роботі та стягнення виплат (т. 1 а.с. 132-135). Вказане рішення
залишено без змін ухвалою Київського міського Апеляційного суду від
18.10.2005р. (т.1 а.с. 136).

Відповідно до
ч.3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

З огляду на
викладене, розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1. в частині стягнення з
відповідача заробітної плати за листопад-грудень 2004р., січень-квітень 2005р.,
суд приймає до уваги, що рішенням Святошинського районного суду від
06.05.2005р. було встановлено, що середньомісячна заробітна плата позивача
становила 237 грн. Цим
же рішенням з відповідача на користь позивача була стягнута середньомісячна
заробітна плата за час вимушеного прогулу за 6 місяців 7
днів, тобто за період з листопада 2004р. по квітень 2005р. включно і
прийшов до висновку, що у цій частині позову слід відмовити. Крім того суд
враховує, що згідно розрахунку, зробленого самим позивачем, за період з
листопада 2004р. по квітень 2005р. ТОВ „АЛ-КО-Кобер" сплатило йому по 237 грн. щомісяця
(Т.1 а.с. 264-265).

На виконання
рішення Святошинського районного суду м. Києва 16.05.2005р. директором ТОВ
„АЛ-КО Кобер" був виданий наказ №07-КА про поновлення ОСОБА_1. на посаді
головного бухгалтера товариства з 25.10.2004
p. (T.2 а.с. 18).

Згідно ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи
викладене та приймаючи до уваги, що згідно витягу із штатного розкладу ТОВ
„АЛ-КО Кобер" заробітна плата позивача у травні 2005р. становила 310 грн. (т.2
а.с.20), а ОСОБА_1. не надано доказів на спростування цієї інформації та не
доведено, що його заробітна плата становила 2120грн., суд прийшов до висновку,
що за травень 2005р. з відповідача на користь позивача слід стягнути 170 грн. 50 коп. (310 грн.:
20 роб.днів х 11 роб. днів = 170,50).

Розглядаючи
позовні вимоги ОСОБА_1. в частині стягнення допомоги у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності, суд приймає до уваги, що згідно листка непрацездатності
ААИ № 164294 позивач перебував на лікарняному з 19.05.2005р. по 23.05.2005р.
(т.1 а.с.99) та прийшов до висновку, що вимоги в цій частині підлягають

3

частковому
задоволенню і з ТОВ „АЛ-КО Кобер" на користь ОСОБА_1. підлягає стягненню
46 грн. 50 коп. (170,50 : 11 раб.днів х 100%: 100% х 3 роб.дні=46,50).

Розглядаючи
позовні вимоги в частині стягнення грошової компенсації за невикористану
відпустку, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 75 КЗпП України щорічна
основна відпустка надається працівникам не менш як 24 календарних дні за
відпрацьований робочий рік. З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1.
після винесення рішення Свіятошинського районного суду про поновлення його на
роботі фактично не працював, прийшов до висновку, що у задоволенні вимог в цій
частині слід відмовити.

У решті позовних
вимог суд також відмовляє позивачу, оскільки згідно його пояснень трудова
книжка по даний час знаходиться у нього, що унеможливлює внесення відповідних
записів як про поновлення його на роботі, так і звільнення з займаної посади.

Посилання
ОСОБА_1. на те, що йому були завдані збитки в зв'язку із застосуванням
адміністрацією ТОВ"АЛ-КО Кобер" психологічного тиску, не знайшли
свого підтвердження в ході судового розгляду справи, позивачем також не надано
доказів заподіяння йому моральної шкоди, в зв'язку з чим вказані вимоги
задоволенню не підлягають.

Розглядаючи
позовні вимоги ТОВ „АЛ-КО Кобер", суд приймає до уваги, що 01.06.2005р.
товариство зверталось до ОСОБА_1. із клопотанням надати трудову книжку для
внесення відповідних записів про поновлення його на роботі та звільнення ( т.2 а.с. 29), проте позивач за
первісним позовом не виконав цього, що унеможливило внесення записів як про
поновлення його на роботі, так і про звільнення з займаної посади і потягло за
собою відповідні наслідки. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги
в частині зобов'язання ОСОБА_1. надати трудову книжку ТОВ „АЛ-КО Кобер"
для внесення відповідних записів підлягає задоволенню.

В той же час суд
вважає, що позовні вимоги в частині надання пояснень з приводу відсутності на
роботі у зазначені у позові ТОВ „АЛ-КО Кобер" періоди, а також подання
заяви про звільнення не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1. надав
адміністрації товариства листок непрацездатності, який підтверджує поважність
відсутності його на роботі, а 24.05.2005р. ним направлена заява про звільнення,
чого не спростовує ТОВ „АЛ-КО Кобер".

Розглядаючи
позовні вимоги в частині визнання помилковою виплати заробітної плати в період
з 16.05.2006р. по 30.06.2006р. в сумі 4410
грн. 76 коп., а
також зобов'язання ОСОБА_1. повернути товариству перераховані на його особистий
рахунок 2711 грн. 04 коп., суд
приймає до уваги, що ТОВ „АЛ-КО Кобер", отримавши заяву ОСОБА_1. від
24.05.2005р. про звільнення з 23.05.2005р., добровільно, з власної ініціативи перераховувало
йому зазначені суми, незважаючи на те, що останній не виходив у вказаний період
на роботу. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що у задоволенні вимог
в цій частині слід відмовити.

На підставі
викладеного, ст.ст. 44,
74,75, 117, 237 КЗпП України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги
«-ОСОБА_1до товариства з обмеженою відповідальністю „

АЛ-КО
Кобер", третя особа - ОСОБА_2про стягнення різниці у заробітній платі,
невірно нарахованої та невиплаченої допомоги в зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності, грошової компенсації при звільненні за невикористану щорічну
відпустку, індексації доходів, компенсації втрати частини грошових доходів у
зв'язку з порушенням термінів їх виплати, середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, вихідної допомоги при звільненні, збитків в зв'язку
із застосуванням обману та психічного тиску, а також відшкодування моральної
шкоди задовольнити частково.

4

Стягнути з ТОВ
„АЛ-КО Кобер" на користь ОСОБА_1заробітну плату за травень 2005 р. в сумі 170 грн. 50 коп., допомогу у
зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в сумі 46 грн. 50 коп., всього
стягнути 217 ( двісті
сімнадцять) грн. У решті позову -
відмовити.

Позовні вимоги
товариства з обмеженою відповідальністю „АЛ-КО Кобер" до
ОСОБА_1задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_1надати ТОВ „АЛ-КО Кобер" трудову книжку для внесення записів про
поновлення на роботі та звільнення з займаної посади. У решті позовних вимог в
частині зобов'язання ОСОБА_1. надати пояснення про відсутність на роботі в
період з 17 по 23 травня 2005р. та
з 25.05.2005р. по 30.08.2006р., подачі заяви про звільнення з посади головного
бухгалтера, визнання помилковою виплати заробітної плати за період з 16.05.2005р.
по 30.06.2006р., а також зобов'язання повернути ТОВ „АЛ-КО Кобер"
помилково перерахованої заробітної плати в сумі 2711 грн. 04
коп. - відмовити.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його
проголошення до Київського міського Апеляційного суду через Голосіївський
районний суд м.Києва.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження до Київського міського Апеляційного суду через
Голосіївський районний суд м.Києва.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не, було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений
строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.