Справа
№ 22-ц-363/2007 року Категорія:
Головуючий 1 ін. -Буцький В.В. Доповідач - Котелевець А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11
квітня 2007
року судова колегія судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -
Коростійової В.І.,

суддів -              Котелевець А.В., Кіпенко І.С,

при секретарі -
Полубан С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_3, на ухвали судді Ленінського районного суду м. Харкова
від 23 листопада
2006 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу та поділ майна, -

встановила:

В листопаді 2006 року ОСОБА_2
звернулась у суд із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ
майна.

Позивачка
вказала, що з 1997 року
перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, має сина 1999 року народження.
Відповідач погано до неї ставився, зловживав спиртними напоями, у зв'язку з чим в січні 2006 року шлюбні стосунки припинені. За час спільного житія вони
придбали майно, щодо поділу якого виник спір.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила розірвати шлюб і
здійснити поділ майна, а з метою забезпечення позову - вжити відповідні
заходи.

Ухвалами судді
Ленінського районного суду м. Харкова від 23
листопада 2006 року у
даній цивільній справі відкрито провадження з призначенням попереднього
судового засідання і задоволена заява про забезпечення позову.

Позов забезпечений шляхом
накладання арешту на:

· нежитлову
будівлю літ. «А-1» загальною площею 201,1
кв. м. по вул. Минайленка, 9,
в м. Харкові;

· трикімнатну квартиру АДРЕСА_1;

· садовий
будинок НОМЕР_2 на
території Рай-Єленівського дачного товариства ветеранів Великої Вітчизняної
війни;

-              автомобілі
Volkswagen Polo, реєстраційний
НОМЕР_1, і «Audi» A6,

реєстраційний НОМЕР_2;

· петельну
машину Minerva
№ 62761Р2 виробництва Чехії; три оверлоки класу 51; дві швейні машини 1022
М; брусовочну фортуну №
53; прес Malkan;
стіл з паровисмоктувачем; праску Silter NSPR/MM2035 дволітрову; три
праски дволітрові; оверлоки Джукі №
816 і Агат № 31920; ніж Mayer № 015327; 21 швейну машину Siruba
за номерами 3295322,
3284427, 5329841, 5249989, 5249927,
5329942, 53291161, 5329180, 3293583, 3293625, 3232094, 3294033, 3295320,
3295326, 3294181, 5329815, 3294157, 3294053, 3293773, 5329172, 3295314, що
знаходяться у приміщенні швейного цеху по вул. Минайленка, 9, в м. Харкові;

· житлову будівлю АДРЕСА_2;

- двоповерховий
гараж НОМЕР_3 на
території автогаражного кооперативу
«Патрон» по вул.

Барикадній
в м. Харкові;

-   брусовочну фортуну; стіл з паровисмиктувачем; праску Silter
NSPR/MM2035

дволітрову; три парові праски; десять швейних машин класу 22М; десять машин
Siruba; ніж

Mayer; дві машини для вишивання, що знаходяться по АДРЕСА_2.

На зберігання ТОВ фірми «Бордо» передано: автомобілі Volkswagen Polo, реєстраційний НОМЕР_1, і Audi, реєстраційний
НОМЕР_2, а також обладнання, що знаходиться по вул. Минайленко, 9, і по АДРЕСА_2,
зазначене вище.

В апеляційних скаргах представник відповідача ОСОБА_1, посилаючись на
порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судді
суду першої інстанції і постановити нові ухвали про відмову ОСОБА_2 в
задоволенні заяви про забезпечення позову і повернення їй позовної заяви для
подання до належного суду. При цьому, зокрема, зазначає, що провадження у
справі було відкрито з порушенням правил підсудності, а арешт накладений на
частину майна, яке не є власністю подружжя.

Апеляційна
скарга про відкриття провадження у справі не підлягає задоволенню; апеляційна
скарга про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а ухвала судді
суду першої інстанції - зміні з
підстав, передбачених п. 2
ст. 312 ЦПК
України.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України
позови до фізичної особи пред'являються в суд за місцем її проживання.

Позови про розірвання шлюбу можуть
пред'являтися за місцем проживання позивача також у разі, якщо на його
утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом
здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За
домовленістю подружжя справа може розглядатися за місцем проживання будь-кого з
них /ч. 2 ст. 110 ЦПК України/.

За правилами ч. 1 ст. 114 ЦПК України
позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається із
матеріалів справи, спір виник з приводу розірвання шлюбу і розподілу майна, що
є сумісною власністю подружжя. При цьому, на утримані ОСОБА_2 знаходиться
неповнолітня дитина - син
ОСОБА_4, 1999 року
народження.

Посилаючись на
припинення шлюбних стосунків і неможливість добровільного поділу майна,
позивачка звернулась до суду із відповідним позовом за місцем свого проживання,
тобто до Ленінського районного суду м. Харкова /а.с. 3-8/.

Разом з тим,
відповідач також звернувся з аналогічним позовом за місцем свого проживання,
тобто до Жовтневого районного суду м. Харкова, і ухвалою судді цього суду
провадження у справі було відкрито /а.с. 31-34/.
Проте ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області від 6
березня 2007 року
скасована ухвала судді Жовтневого районного
суду м. Харкова від 22 листопада 2006 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третіх осіб - ЗАТ «Кредит-Банк», Акціонерно-комерційного
банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про розірвання шлюбу і розподіл майна,
а справа передана на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова.

З урахуванням
викладеного, а також вимог ч. 1
ст. 117 ЦПК
України, згідно якої спори між судами про підсудність не допускаються, підстав
для скасування ухвали судді Ленінського районного суду м. Харкова про відкриття
провадження у справі немає.

Оскільки позови
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виникають
з одних правовідносин, крім того позов останнього вже знаходиться на розгляді в
Ленінському районному суді м. Харкова, дана справа підлягає об'єднанню зі
справою за позовом відповідача.

Відповідно до ч.
1 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення
позову.

Посилаючись на те, що користування і володіння
відповідачем спільним майном може призвести до його втрати, відчуження або
пошкодження, ОСОБА_2 заявила відповідне клопотання про забезпечення позову.

За таких обставин суддя
вправі був забезпечити позов, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення
суду. Посилання в апеляційній скарзі на розгляд заяви про забезпечення
позову суддею одноособово не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки суддя під час розгляду цивільних справ діє від
імені суду, що закріплено ч. 1
ст. 18 ЦПК
України.

Однак, враховуючи те, що
застосуванням відповідного заходу порушуються права відповідача щодо володіння
і користування майном, судова колегія вважає за необхідне змінити вид забезпечення позову з накладання
арешту на майно на заборону вчиняти будь-які дії, направлені на його
відчуження.

Крім того,
судова колегія вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання позивачки
про передачу майна на зберігання ТОВ фірми «Бордо». Остання не довела, що
невжиття саме такого заходу забезпечення може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Проте, в
задоволенні клопотання ОСОБА_3
в частині зняття арешту з майна, розташованого по вул. Минайленко, 9, в м. Харкові,
судова колегія вважає за необхідне відмовити.

Статтею 59 Закону України
від 21 квітня 1999 року /з
наступними змінами/ «Про виконавче
провадження» закріплено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом
про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Представники
відповідача пояснили, що обладнання швейного цеху, розташованого за вказаною
адресою, належить на праві користування швейній модельній студії, а саме - ТОВ «Кредо», яке орендує дане приміщення у відповідача.
Власником цього обладнання є СПД-ФО ОСОБА_5.

Якщо ОСОБА_5
вважає, що це обладнання належить йому, він не позбавлений можливості
звернутись до суду із відповідною заявою. ОСОБА_3
таке право не належить.

Керуючись ст.
ст. 303, 307 ч. 2 п. 2, 312 п. 2, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу про відкриття провадження у справі відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу про забезпечення позову задовольнити
частково.

Ухвалу судді
Ленінського районного суду м. Харкова від 23
листопада 2006 року про
відкриття провадження у справі залишити без змін.

Ухвалу судді
Ленінського районного суду м. Харкова від 23
листопада 2006 року про
забезпечення позову змінити.

Змінити вид
забезпечення позову з накладання арешту на майно, яке зазначене в резолютивній
частині ухвали судді Ленінського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2006 року, на заборону вчиняти будь-які дії, направлені на
його відчуження.

В задоволенні
клопотання ОСОБА_2 про передачу на зберігання ТОВ фірми «Бордо» майна, яке
зазначене в резолютивній частині ухвали судді Ленінського районного суду м.
Харкова від 23 листопада
2006 року, - відмовити.

Об'єднати дану
справу зі справою за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третіх осіб - ЗАТ «Кредит-Банк», Акціонерно-комерційного
банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про розірвання шлюбу та розподіл майна.

Ухвала набирає чинності негайно і
оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.