Справа №
Категорія №
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01.02.2007    p.        Нахімовський    районний
суд   м.    Севастополя в  складі
: головуючого   судді
Єзерського П.О.

при
секретарі            Шибкової М.М.

розглянувши
у   відкритому   судовому
засіданні     цивільну   справу
за     позовом   ОСОБА_1
до   ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ :

Позивач
просить  стягнути     з
відповідачки     залишок     суми
боргу   у   розмірі

10650    гривень, посилаючись    на
те,    що    відповідно до    договору
позики,    нотаріально

засвідченого 04.01.2003 р.,   він надав їй 15750 гривень строком
до 4.09.2003 р. Відповідачка

повернула
йому  тільки   5100
гривень,   решту суми  повертати
відмовляється.

З  урахуванням
порушення  відповідачкою
зобов'язання,  просив  стягнути суму основного  боргу,
з  урахуванням  індексу інфляції   і  3%
річних   за весь
час   прострочення, а всього 10939 гривень.

Крім того,
стягнути   збитки,   що становлять   суму
витрат   по   справі
у розмірі   1000

ривень .

Представник відповідачки позов не визнав і пояснив, що
договір позики від 4.01.2003р.є    безгрошевим,  гроші
за  цим    договором
Іванова не  одержувала.   Оформлення
такого

договору пов'язано із заняттям    ними
підприємницькою діяльністю .

Так ,
у грудні 2002 р.
ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_2 (як
підприємця ), що з
січня 2003

р.   він подасть
заяву   про розірвання   договору суборенди   нежилого приміщення, якщо вона не виплатить
йому   3 тисячі доларів США (
15750 гривень). На той
момент у неї   відсутня була така
сума.   За його відмову від оренди
нежилого приміщення   шляхом подачі   заяви в ДКП «Аррікон»    документів
на реконструкцію  приміщення   (щоб
вона надалі   мала нагоду
його   приватизувати ),   він
запропонував   підписати   угоду
і   нотаріальний   договір
позики, по якій вона нібито
узяла   у  нього у
борг грошові кошти у  розмірі  15750 гривень.

ОСОБА_1
завірив,   що поверне   їй
нотаріальний   договір   позики
у   разі   виплати

компенсації за угодою
про відмову   від договору  оренди.
Дані документи  вони  підписали

2 січня
2003 р.   і   4.01.2003 р.,   а 4.01.2003 р. ОСОБА_1   подав
заяву   в ДКП «Аррікон» про і
відмову   від оренди   на нежиле
приміщення.

Після    проведення   експертизи
24   січня   2003
p.,   вона   уклала
договір    оренди   на

і нежиле
приміщення .    Протягом   2003
р.    по   червень
2004 р.   віддавала
ОСОБА_1     його дружині   по   300
гривень
щомісячно   в   обміні
на   його   обіцянку
віддати     документи на
реконструкцію,   яку  вони здійснювали  в
рамках договору про спільну діяльність.

3  матеріалів справи вбачається, що виниклі між сторонами
правовідносини регулюються   розділом 71 ЦК України .

Даючи оцінку
представленим   доказам, суд  приходить до висновку  про необґрунтованість  вимог
позивача,   оскільки  договір позики є  безгрошевим.

Згідно  ст. 1046
ЦК  України,    за договором    позики
одна  сторона  (
позикодавець )

передає     у   власність
другій   стороні   (
позичальникові )   грошові   кошти
або   інші   речі ,
визначені  родовими  ознаками,
а  позичальник  зобов'язується    повернути
позикодавцеві  таку ж суму
грошових   коштів (суму позики).

Договір
позики      є   укладеним
з   моменту    передачі
грошей     або   інших
речей,

визначених родовими ознаками .

3 тексту
договору позики ( а.с. 5)
не вбачається
передача грошей ОСОБА_1 ОСОБА_2,

а представник
відповідачки   цю обставину
категорично   заперечував . При таких
обставинах не можна вважати,
що між сторонами укладений договір позики .

В запереченнях
на позов ( а.с. 49 ) і в суді
представник відповідачки стверджував ,
що вказаний договір є безгрошевим, оформлений у виконання угоди від 02.01.2003 р. про відмову
ОСОБА_1 від оренди на нежиле приміщення .

Доводи представника відповідачки заслуговують уваги і
підтверджуються розпискою, представленою позивачем ОСОБА_1 в додатку до
позову з обґрунтовуванням про нібито частковому погашенні сумі боргу у розмірі 5100 гривень, а також
відомістю виплати компенсації магазин «Грінфорт» за 2003 - 2004 р., складену
позивачем і ним підписаної (а.с. 68 ), договором оренди
від 24.01.2003 р.

Вказані документи свідчать про виплату ОСОБА_2 грошових
коштів в рамках укладеної  угоди  про відмову від оренди і виплати  компенсації.

З урахуванням викладеного,   підстав
для задоволення   позову суд   не
вбачає .

Оскільки решта вимог знаходиться залежно від дозволу
суперечки про борг, а в позові позивачу відмовлено, не підлягають задоволенню
вимоги позивача про стягнення суми
індексації і відсотки,   а
також   витрати   по справі.

На підставі ст. 1046,
1051 ЦК України, керуючись ст. 10,11,60,209,212-215
ЦПК України,

ВИРІШИВ

Упозові
ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про; стягнення грошових   коштів -
відмовити .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до 02.03.2007 р. до
апеляційного суду м. Севастополя через Нахімовський районний суд м.
Севастополя, шляхом: подачі в 10
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги до апеляційного суду м. Севастополя через
Нахімовський районний суд м. Севастополя ,
з подачею її копії до апеляційної
інстанції   або в порядку , передбаченому   ч. 4
ст. 295 ЦПК
України.

Суддя