УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 травня 2007 року                                                                                                м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої                   -           судді Кожух О.А.

суддів                           -        Чужа Ю.Г., Дідик В.М.

при секретарі                            -        Шпонтак В.В.

за участю:   позивачів за зустрічним
позовом -ОСОБА_3, ОСОБА_4

та її представника ОСОБА_9, третіх осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, ОСОБА_8 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_2 на рішення Виноградівського
районного суду від 6 лютого 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до податкової інспекції у Виноградівському районі про визнання її спадкоємцем, яка прийняла
спадщину після смерті батька, та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи на стороні позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - про встановлення права власності
на будинок в порядку спадкування за законом, -

встановила:

ОСОБА_1 у грудні 2006 року звернулась із позовом
до податкової інспекції у Виноградівському районі та,
уточнивши позовні вимоги (а.с.68), просила суд визнати її спадкоємцем
яка прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_10, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Позов мотивувала тим, що після смерті батька, який заповітного розпорядження не залишав,
залишилось спадкове майно - житловий будинок в АДРЕСА_1, що належав померлому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною
ділянкою, право власності зареєстроване у РБТІ.
ОСОБА_1 вказувала, що проживала і проживає у вказаному будинку, організувала похорони батька; провела ремонт в будинку; доглядає за господарством, тому фактично прийняла
спадкове майно, проте не оформила спадкові права. Коли між
нею та онуками спадкодавця (її племінниками) виник спір щодо майна, вона звернулася до суду. ОСОБА_1 від спадщини не відмовлялась, заяв не писала, нотаріальних дій не
виконувала, грошей за майно не позичала і не брала. Вчасно не подала заяву до
нотконтори, тому звернулася до суду за захистом свого права.

ОСОБА_3 - невістка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року спадкодавця ОСОБА_10, звернулася до суду із зустрічним позовом в
інтересах своєї неповноліт­ньої
доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_1, і просила суд у перві­сному
позові відмовити та визнати право власності на житловий будинок  у

Справа № 22 - ц - 630/07                                                        Номер рядка статистичного звіту: 26

Головуючий в першій інстанції: Ключкович В.Ю. Доповідач: Кожух
О.А.

2

АДРЕСА_1, за ОСОБА_4. Зустрічний позов мотивувала тим, що після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10 (батька її чоловіка та діда її доньок), відкрилася спадщина - спірний житловий
будинок. Як до, так і після смерті ОСОБА_10 у спірному житловому будинку
проживала сім'я його сина ОСОБА_11, який прийняв
спадщину. Прийняття ОСОБА_11 спадщини після смерті ОСОБА_10 не
заперечувала й позивачка за первісним позовом
ОСОБА_1 Після смерті вже ОСОБА_11 в будинку залишились проживати його доньки та дружина - ОСОБА_3 ОСОБА_1 не подавала заяви про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_11 до
нотконтори, не проживала у спірному будинку ні до, ні після смерті спадкодавця.
Нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини до
нотконтори в 9 років та 6 місяців без будь-яких причин. Крім того, спадкоємцями після смерті ОСОБА_10 є ще й ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 (спадкоємці в порядку представлення після смерті ОСОБА_14), які подали заяву
про відмову від належних їм часток на користь ОСОБА_4, в інтересах якої подано зустрічний позов. Позивачка за
первісним позовом ОСОБА_1 отримала
від сестер ІНФОРМАЦІЯ_3 2 тисячі доларів США, після чого подала завірену належним чином заяву про відмову від
часток у спадковому майні на користь ОСОБА_4

Рішенням Виноградівського районного суду від 06.02.2007 року в задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_1 до
податкової інспекції у Виноградівському районі
відмовлено. Зустрічний позов - задоволено та визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1.

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі,просять рішення суду першої інстанції скасувати. Вказуючи на порушеня судом норм матеріального та процесуального права
просять визнати ОСОБА_1 та її сина спадкоємцями першої черги, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року в АДРЕСА_1, а також відмовити в задоволенні зустрічного позову.

В надісланих на
адресу апеляційного суду запереченнях та в судовому засіданні апеляційного суду позивачі за зустрічним позовом та треті
особи вказали, що у апеляційній
скарзі наведені неправдиві факти щодо ряду обставин, вважають рішення суду першої існтанції законним і
обгрунтованим та просять залишити без змін, а апеляційну скаргу-
відхилити.

Апелянти в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, повторно не з'явились без поважних
причин. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і
обгрунтованість рішення та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних
висновків.

Вирішуючи спір суд першої інстанції керувався відповідними положеннями
Цивільних кодексів України в редакції 1963 та 2003 років, що регулюють питання спадкового права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Виноградові помер ОСОБА_10, який є батьком позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 і дідом для
ОСОБА_4 і третіх осіб за зустрічним позовом. Після його смерті залишилось
спадкове майно -житловий будинок по АДРЕСА_1. Померлий ОСОБА_10 заповіту не залишив. Також судом встановлено, що на час
смерті ОСОБА_10 (крім померлого) в будинку були прописані
і фактично проживали три його сини - ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 які були спадкоємцями першої черги ОСОБА_10 і які, проживаючи у
будинку, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК
України (1963 року) прийняли спадщину після його смерті.  Крім них у будинку були зареєстровані та
проживали дружина та діти

3

ОСОБА_11 - ОСОБА_3 (дружина) та доньки ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_4. ОСОБА_13 та ОСОБА_12
одруженими не були. Крім того, у померлого у 1997 році ОСОБА_10 ще
був син ОСОБА_14 та донька ОСОБА_1 (позивачка ОСОБА_1), які проживали
окремо, заяв про прийняття спадщини, відповідно до
п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року) не подавали. Після смерті ОСОБА_13 (ІНФОРМАЦІЯ_5) та ОСОБА_12 (ІНФОРМАЦІЯ_6) власником будинку по АДРЕСА_1 став ОСОБА_11, прийнявши після їх мерті спадщину як спадкоємець другої
черги (ст. 530 ЦК України 1963 року), оскільки брат
ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_1 відповідних заяв про прийняття
спадщини не подавали.

Судова колегія погоджується із висновком суду
першої інстанції про відмову ОСОБА_1 у позові, оскільки нею не
доведено фактичного або юридичного, відповідно до
вимог ст. ст. 548, 549 ЦК України (1963 року), прийняття спадщини після смерті
батька ОСОБА_10

Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1
проживала та проживає у спірному будинку,
спростовуються матеріалами справи - згідно даних про місце проживання у паспорті (а.с.119), та даних із ВГІРФО
Виноградівського РВ УМВС України у Закарпатській
області ОСОБА_1 з 15.02.1980 зареєстрована у АДРЕСА_2 (а.с. 184).

Що стосується зустрічного позову, то судова колегія виходить з наступного.

ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіту не залишив. Згідно наявних у матеріалах справи довідок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані у АДРЕСА_1 з 25.12.1989 та з 14.11.2005, відповідно (а.с. 184), проживали у вказаному будинку і на
час смерті ОСОБА_10 - у 1997 році, і на час смерті ОСОБА_11 (49, 150, 151, 153, 184). ІНФОРМАЦІЯ_4 року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (а.с. 175). ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (дві доньки
померлого), вийшовши заміж, залишили будинок у АДРЕСА_1. Таким чином, єдиною спадкоємицею ОСОБА_11, що був власником будинку по АДРЕСА_1, є ОСОБА_4, яка прийняла спадщину відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України (2003
року).

Виноградівською державною нотаріальною конторою
ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину
видано не було, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок. Такий документ знаходився у
ОСОБА_1 та був приєднаний до позовної
заяви. Наявні у матеріалах справи заяви ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 і ОСОБА_15 про відмову від спадщини правового значення не мають, оскільки, за їх
же свідченням, були подані у листопаді 2006 року - після спливу передбаченого
ст. 1270 ЦК України строку, проте такі заяви
підтверджують, що між ними та ОСОБА_4 спору щодо спадкового майна
немає.

За таких обставин судова колегія погоджується із
висновком суду першої інстанції по зустрічному позову щодо
визнання права власності на житловий будинок у АДРЕСА_1 за ОСОБА_4.

Судом першої інстанції правильно встановлено характер правовідносин сторін та норми права які їх регулюють. На думку колегії суд
правильно застосував норми як Цивільного кодексу України в
редакції 1963 року - які діяли на час смерті ОСОБА_10 (1997 рік), ОСОБА_13 (ІНФОРМАЦІЯ_5) та ОСОБА_12 (ІНФОРМАЦІЯ_6) та на час відкриття спадщини після їх смерті, так і норми Цивільного кодексу України 2003 року, оскільки ОСОБА_11 -
батько ОСОБА_4 - помер у 2005 році.

4

Відповідно до ст. 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування. Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги
та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ЦПК
України).

Щодо вимоги апеляційної скарги про визнання
спадкоємцем першої черги що прийняв спадщину після смерті
ОСОБА_10 сина ОСОБА_1, то вона не заслуговує на увагу,
оскільки апеляційний суд перевіряє рішення су­ду першої інстанції в межах заявлених у суді першої інстанції вимог, а така
вимога позивачем ОСОБА_1 не заявлялась.

Зважаючи на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює,
та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються, тому, відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 її
представника ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Виноградівського районного
суду від 6 лютого 2007 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом
двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.