РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

28
лютого 2007 року                                                                      м.Ужгород

Колегія судців палити з цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого -
Дроботі В.В.,

суддів - Чужі
Ю.Г., Кожух О.А.,

при секретарі
Боклах Г.І.,

з участю
прокурора Костак В.В., апелянта ОСОБА_1,

ОСОБА_2,
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому засіданні В М.Ужгороді цивільну справу за
апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 на рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 24 жовтня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор м.Мукачево в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2
пред'явив позов до ОСОБА_3 про визнання заповіту частково недійсним та
встановлення права власності.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько неповнолітньої
- ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 2 житлових
будинків та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1. Єдиним спадкоємцем
згідно заповіту є відповідачка. Право на обов'язкову частку у спадщині має
неповнолітня донька померлого, тому заповіт у цій частині є недійсним з
встановленням за нею права власності на 2/3 частки спадкового майна.

Згодом прокурор змінив позовні вимоги і просив усунути перешкоди в
користуванні спірним будинковолодінням, вселивши неповнолітню ОСОБА_2 в жилий
будинок під літ."Б".

Рішенням суду
позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник відповідачки просить рішення скасувати і
ухвалити нове, яким відмовити прокурору у задоволенні його зміненого позову.
Посилається на те, що обставини справи, які суд вважав встановленими, не доведені.
Окрім того, суд неправильно застосував матеріальний закон.

Колегія вважає,
що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.15 Цивільного кодексу України у випадку порушення,
невизнання або оспорювання цивільного права кожна особа має право на його
захист.

У зміненому позові в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 прокурор зазначав, що
вона має право в порядку спадкування на 2/3 частки майна, в т.ч. право на один
з жилих будинків після смерті її батька. Відповідачка не визнає це. право і
заперечує щодо її вселення в один з житлових будинків.

Є доведеним, що ОСОБА_2 в житловому
будинку під літ. "Б" по АДРЕСА_1 ніколи не проживала.

Цей факт визнала
сама ОСОБА_2

Є також доведеним, що своє право на спадщину вона з 2003 року, тобто після
смерті батька до теперішнього часу не оформила і свідоцтво про право на
обов'язкову долю у спадковому майні не одержала.

Ці обставини ані
прокурором, ані сторонами спору не заперечуються.

Справа №:
22ц-68/07

При доведеності
вказаних обставин висновок суду про необхідність вселення ОСОБА_2 в один з
житлових будинків її померлого батька є передчасним. Він протирічить вимогам
ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу, оскільки своє право на володіння та
користування вказаним об'єктом нерухомості позивачка до теперішнього часу не
оформила.

Враховуючи
наведене, віртуальне право ОСОБА_2 захисту не підлягає.

Відповідно до вимог п.2 та п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України колегія ухвалює нове
рішення, яким відмовляє прокурору у задоволені його зміненого позову.

У зв'язку із скасуванням рішення суду першої інстанції ухвала судді від 15
листопада 2005 року про забезпечення позову втрачає силу.

Керуючись
ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

РІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника відповідачки ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 жовтня
2006 року скасувати, ухваливши нове, яким відмовити прокурору м.Мукачево у
задоволенні зміненого позову в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення в
житловий будинок.

Рішення набуває
чинності після його проголошення, але може бути оскаржене до Верховного Суду
України протягом двох місяців шляхом подачі скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.