Справа
№ 2-53/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

06 лютого 2007 року.

Новоукраїнський районний суд
Кіровоградської області у складі головуючого -
Карпенко О.Л. при секретарі -
Пономаренко Р,В. за участю:

позивача - ОСОБА_1
відповідачів - ОСОБА_2,
ОСОБА_3 представника органу опіки та піклування - Машковська А.В. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новоукраїнка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3   про
позбавлення   батьківських   прав
щодо   їх малолітньої   дочки
ОСОБА_4,   встановлення   опіки, призначення опікуна та стягнення
аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач,
пославшись на те, що він доводиться дідом малолітньої ОСОБА_4, яка проживає
разом з ним, звернулася до відповідачів з позовом
про позбавлення їх батьківських прав відносно неї, встановлення опіки, призначення
опікуна та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов обгрунтовано тим, що
відповідачі не займаються вихованням та утриманням дитини. В 2000 році відповідачі передали ОСОБА_4
йому і з того часу не відвідують її, матеріально не підтримують, не цікавляться її життям.

В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю і надав додаткові пояснення
про те, що у 1999 році
батько дитини ОСОБА_2 був засуджений і відбував покарання, мати дитини ОСОБА_3
створила іншу сім"ю і ОСОБА_4 спочатку проживала разом з нею, а в грудні 2001 року
відповідачка привела її до нього додому і попросила, щоб вона деякий час пожила
в його будинку доки не налагодяться стосунки в її новій сім'ї, до того ж
відповідачка повідомила, що ОСОБА_4 сама
просилася в неї пожити з дідом та бабою. Він погодився з проханням відповідачки
і з того часу онука живе разом з ним та його дружиною - бабою ОСОБА_4.
Після звільнення від відбуття покарання у 2004 році, відповідач повернувся
додому і в короткий темін знайшов собі співмешканку в ІНФОРМАЦІЯ_1 та став
проживати в неї, але ОСОБА_4 з собою не взяв. З 2001 року він неодноразово зустрічався з відповідачами і
просив надати допомогу в утриманні онуки, але вони не реагувала на його
прохання. Він не створював ніяких перешкод у спілкуванні онуки з батьками, але
ті не виявляли батьківської заінтересованості до дочки, так відповідач бачився
з дочкою рідко, інколи надаваї їй незначні кошти на кишенькові витрати, а
відповідачка лише одного разу намагалася
повернути дочку собі і звернулася у 2006 році до органу

опіки і піклування. Він не заперечував проти проживання
ОСОБА_4 з матір"ю і після засідання опікунської ради Новоукраїнської
міської ради онука пішла разом з своєю матір"ю, але через два - три дні знову
повернулася і повідомила, що до матері більше не піде мотивуючи це негативною
поведінкою вітчима. З того часу ОСОБА_4 з матір"ю не бачилася і
відповідачка не намагалася зустрітися з нею.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав повністю і надав пояснення про те, що
він являється батьком ОСОБА_4. В період з 1999
року по 2004 рік він
був засуджений і відбував покарання у виді позбавлення волі. Після звільнення
повернувся додому до батька, позивача по справі, так як з дружиною шлюб вже був
розірваний. В той час дочка ОСОБА_4 проживала у позивача Протягом кількох
тижнів у нього виникли особисті стосунки з іншою жінкою і вони почали
співмешкати в ІНФОРМАЦІЯ_1, а дочка ОСОБА_4 лишилася жити у позивача. З дочкою
він бачиться рідко і її вихованням практично не займається, але поважних причин
цього назвати не може. Матеріальної допомоги на утримання дитини також не
надає, крім поодиноких випадків надання їй невеликих сум для задоволення її
кишенькових витрат. Він фізично здоровий, інших утриманців не має, працює не
постійно, на сизонних роботах і отримує дохід близько 600 грн. на місяць.

Відповідачка
ОСОБА_3. в судовому засіданні проти позову заперечила і надала пояснення про
те, що вона доводиться матір"ю ОСОБА_4. З 2000 року її шлюб з батьком дитини розірвано і ОСОБА_4 до
січня місяця 2002 року
проживала разом з нею. На той час вона вже мала ще одну дитину. ОСОБА_4
поводилася погано, пропускала уроки без поважних причин, не слухалася її,
одного разу порізала свій одяг, тому вона вимушена була постійно робити їй
зауваження, інколи навіть застосовувала фізичні покарання. ОСОБА_4 тікала з
дому до діда, або ж просилася відпустити її до діда, тому вона в січні 2002 року відвела
дочку до позивача і з того часу ОСОБА_4 постійно проживає в нього. Вона, відповідачка,
не відвідувала дочку в позивача або в школі і зустрічалася з нею лише декілька
разів. В 2006 році
вона звернулася до опікунської ради Новоукраїнської міської ради на засіданні
якої було вирішено, що ОСОБА_4 має проживати з нею, але через три дні дочка
знову пішла жити до позивача. Матеріальної допомоги на утримання ОСОБА_4 вона
не надає за виключенням того, що в літку 2006
року подрувала їй 50
грн. на День народження та 50
грн. влітку 2006 року для
придбання взуття. В теперішній час вона,
відповідачка, фізично здорова, має на утриманні ще двох малолітніх дітей, працює
і отримує регулярний дохід.

Малолітня
ОСОБА_4 в судовому засіданні надала пояснення про те, що з грудня 2001 року вона
постійно проживає з дідом та бабою бо не хотіла проживати з матір"ю та
вітчимом через конфлікти з останім. Погані стосунки з вітчимом у неї склалися
через те, що за будь-які провини він кричав на неї, ображав і бив. За час
проживання з дідом і бабою нею опікувалися лише вони, мати її не відвідувала. В
2005 і в 2006 роках вона
декілька днів була в матері. Першого разу вона пішла до неї сама, а другого
разу після рішення опікунської ради. Однак, їй довелося повернутися до діда
через нові конфлікти з вітчимом. В теперішній час вона не бажає проживати разом
в сім"ї її матері. З приводу матеріальної допомоги матері, може згадати
лише подаровані 50 грн. на
День народження і 50 грн. для
придбання босоніжок до 1-го
вересня. З батьком у неї нормальні стосунки, але бачаться вони рідко так,
як він проживає окремо і

також має свою сім"ю. Батько інколи давав ій по 10 - 15 грн. Вона бажає
в подальшому проживати з дідом та бабою.

Представник
органу опіки та піклування в судовому засіданні дала пояснення про те, що
ОСОБА_4 тривалий час проживає з дідом і бабою. В 2006 році мати дитини зверталася з заявою про встановлення
місця проживання дитини біля неї. На засідані опікунської ради було
рекомендовано проживання дочки біля матері,
але на теперішній час ОСОБА_4 знову проживає з дідом та бабою. Остані
створили нормальні умови для виховання дитини. В будинку відведено окрему
кімнату для ОСОБА_4, на час огляду житлово - побутових умов позивача в будинку тривав ремонт, але
кімната ОСОБА_4 практично відремонтована, вмебльована. Позивач та його дружина
являються пенсіонерами, утримують підсобне господарство. ОСОБА_4 навчається в
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заслухавши
пояснення учасників процесу, думку малолітньої ОСОБА_4, дослідивши письмові
докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановленно сілідуюче.

Згідно свідоцтва
про народження НОМЕР_1
(а.с. 9) ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, її матірю являється ОСОБА_3, а батьком - ОСОБА_2,
відповідачі по справі.

Після народження ОСОБА_4 проживала разом з батьками.

Вироком
Новоукраїнського районного суду від 10
березня 2000 року
відповідач ОСОБА_2 був засуджений за скоєння злочину і відносно нього обрано
покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, строк відбуття
покарання рахується з 06
листопада 1999 року (а.с. ). Відповідач
звільнився від відбуття покарання в листопаді 2003 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвано шлюб між ОСОБА_3 і
ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу (а.с. 10).

З часу
засудження відповідача і до січня місяця 2002
року ОСОБА_4

проживала
разом з матір"ю. В той час відповідачка співмешкала з іншою

особою і
ІНФОРМАЦІЯ_5
народила другу дитину - дочку
ОСОБА_5

(а.с.                      ). Між малолітньою
ОСОБА_4 та її матір"ю і

материним співмешканцем виникали суперечки з приводу
поведінки ОСОБА_4, дитина піддавалася покараням, в тому числі фізизним. Ці
обставини визнані відповідачкою в судовому засіданні і на підставі ст. 61 ч. 1 ЦПК України, не
підлягають доказуванню.

В січні місяці 2002 року
відповідачка передала дочку на виховання дуду та
бабі - ОСОБА_1(позивачу по справі) і
ОСОБА_6. 3 того часу малолітня ОСОБА_4
постійно проживає у позивача. Відповідачка без поважних причин не спілкувалася
з дочкою ОСОБА_4, за виключенням дуже коротких періодів, які обраховуються
декількома днями, в 2005
та 2006 роках.
Ці обставини також визнані відповідачкою в судовому засіданні, а додатково
підтверджуються довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.
4) в якій навчається ОСОБА_4. Матеріальної допомоги на утримання дитини також
не надає.

Після звільнення
від відбуття покарання, відповідач по справі ОСОБА_2 фактично створив іншу
сім"ю, але дочку ОСОБА_4 до неї не прийняв, проживає окремо, рідко
спілкується з дочкою, її вихованням не займається, участі в утриманні дитини не
приймає, без поважних на те причин. Ці обставини визнані відповідачем в
судовому засіданні і не підлягають доказуванню.

Ст. 150 СК України та ст. 12
Закону України "Про охорону дитинства" встановлено обов'язки
батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до
самостійного життя.

Згідно ст. 8 ч. 2 Закону України
"Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитни,
відповідно до законів України. Ст. 8
Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім'ї' разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають
рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, ст. 180 СК України на
батьків покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З урахуванням
встановлених судом обставин справи, суд вважає, що відповідачі ухиляються від
виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки ОСОБА_4, створенню
умов для її гармонійного і всебічного розвитку, забезпеченню її інтересів,
матеріального утримання, а також порушують право дитини на виховання в сім'ї
разом з батьками, або одним з них.

Згідно ст. 12 ч. 6 Закону України
"Про охорону дитинства" батьки несуть відповідальність за порушення
прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від
виконання батьківськиї обов"яхків відповідно до закону.

Ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України
передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по
вихованню дитини.

Згідно висновку
органу опіки та піклування є доцільним позбавлення батьківських прав
відповідачів відносно їх дочки ОСОБА_4 (а.с.      ).

Таким чином, суд
дійшов висновку, що позов про позбавлення відповідачів батьківських прав
відносно їх дочки ОСОБА_4 обгрунтований і підлягає задоволенню.

Згідно ст. 166 ч. 2 СК України
особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо
утримання дитини.

Визначаючи
розмір аліментів, які повинен сплачувати відповідач на утримання дочки ОСОБА_4,
суд враховує ті обставини, що він фізично здоровий, працездатний, тимчасово
непрацюючий, інших утриманців не має, тому розмір аліментів, які він повинен
сплачувати на утримання дочки підлягає встановленню у розмірі 1А частини
всіх видів його доходів, але не менше 30
прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку, щомісячно.

Визначаючи розмір аліментів, які повинна сплачувати відповідачка на

утримання дочки ОСОБА_4, суд враховує ті обставини, що вона фізично
здорова,

працююча (а.с.          ),
має на утриманні ще двох дітей,
тому розмір аліментів які

вона повинна сплачувати на утримання дочки ОСОБА_4
підлягає встановленню у розмірі 1/6
частини всіх видів її доходів, але не менше ЗО прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно.

Статтею 243 СК України передбачено встановлення
опіки або піклування над дітьми, які залишилися без батьківського піклування,
зокрема опіка встановлюється над дитиною у віці до 14 років.
Враховуючи, що, на час розгляду справи ОСОБА_4 виповнилося лише 13 років, над нею
відлягає встановленню опіка.

На підставі ст. 60 ч. З ЦК України суд
встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна
за поданням органу опіки і піклування.

Новоукраїнської
міської ради, як орган опіки і піклування, звернувся до

суду з
поданням (а.с. ) про призначення опікуном ОСОБА_4 її діда

ОСОБА_1, який також подав відповідну заяву. Приймаючи

до уваги, що
позивач доводиться рідним дідом малолітньої ОСОБА_4, яка

тривалий час
проживає в його сім"ї і перебуває на його і його дружини

утриманні,
позивач характеризується позитивно, має змогу забезпечити і

забезпечує спільне проживання з онукою ОСОБА_4 (а.с.                ), обставин, які

б виключали
можливість призначити його опікуном судом не встановлено, тому суд
вважає за доцільне задовільнити подання і призначити позивача опікуном його
малолітньої онуки ОСОБА_4.

Крім того, з
відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, а на користь ТУ
ДСА в Кіровоградській області витрати на інформаційно -технічне
забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. 150, 164, 179, 180, 182, 183, 243 СК
України, ст. 8, 11, 12 Закону
україни "Про охорону дитинства", ст. 60 ч. 1
і 3, ст. 63 ЦК України, ст. 15 ч. 1, 61, 88,209,213, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовільнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 і ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6,
уроженця м. Новоукраїнка, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у
розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше
тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, розпочавши стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_7 і до
досягнення дочкою повноліття ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9, уроженки м. Дніпропетровськ,
на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини всіх
видів її заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, розпочавши стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_7 і до досягнення
дочкою повноліття ІНФОРМАЦІЯ_8.

Встановити опіку
над малолітньою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Призначити
опікуном ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_10

Стягнути з
ОСОБА_2 в дохід держави 51
(п'ятдесят одну) грн. 00
коп. судового збору.

Стягнути з
ОСОБА_3 в дохід держави 51
(п"ятдест одну) грн. 00
коп. судового збору.

Стягнути з
ОСОБА_2  на користь Тереторіального
управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській

області ( ідентифікаційний
код 26241445, розрахунковий
рахунок 0784 в УДК в
Кіровоградській області МФО 823016)
7 (сім) грн. 50 коп.
витрат на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду цивільної справи в Новоукраїнському
районному суді.

Стягнути з
ОСОБА_3  на користь Тереторіального
управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області ( ідентифікаційний
код 26241445, розрахунковий
рахунок 0784 в УДК в
Кіровоградській області МФО 823016)
7 (сім) грн. 50 коп.
витрат на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду цивільної справи в Новоукраїнському
районному суді.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через
Новоукраїнський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та подачі апеляційної
скарги протягом наступних двадцяти днів після подання заяви.

Рішення суду
набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановленний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.