№2-27-07 Повний текст рішення, виготовлений 19 березня 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 березня 2007
року                                                                                                               м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі: головуючий суддя
-Кофанов А.В., при секретарі - Билименко Т.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом З AT "Український
мобільний зв'язок" в особі Запорізької філії до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за послуги мобільного зв'язку, -

встановив:

Позивач -ЗАТ "УМЗ" - звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за послуги мобільного зв'язку. Так, позивач вимагає стягнути з
відповідача: заборгованість за надані послуги зв'язку у сумі 146,22 гривні;
договірну санкцію за невиконання умов договору у розмірі 1021,02 гривні; пеню
за невиконання умов договору у розмірі 6,13 гривень.

У судовому засіданні представник позивача Обелець А.Г.
підтримав заявлені позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Як вказав у
позовній заяві позивач та пояснив у судовому засіданні представник позивача,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року між ЗАТ "УМЗ" та відповідачем ОСОБА_1. був
укладений договір НОМЕР_2 на надання послуг мобільного зв'язку. Відповідачу,
відповідно до умов договору, був наданий телефонний номер, а також особистий
рахунок НОМЕР_1 для проведення розрахунків за послуги мобільного зв'язку.
Відповідно до п.3.2 Договору, відповідач зобов'язався сплачувати рахунки за
надані послуги не пізніше 15-го числа місяця, що йде після розрахункового.
Проте відповідач ОСОБА_1
неналежним чином сплатив рахунки за користування послугами мобільного
зв'язку, рахунки за період з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року
відповідачем не сплачені, внаслідок чого у нього перед ЗАТ "УМЗ"
виникла заборгованість за послуги зв'язку у сумі 146,22 гривні.

Крім того, як вказав у позові позивач та пояснив у
судовому засіданні представник позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 року між ЗАТ
"УМЗ" та відповідачем ОСОБА_1. було укладено додаткову угоду до
зазначеного договору за НОМЕР_2, з терміном дії на 365 днів, з обумовленою його
пролонгацією у разі призупинення надання послуг зв'язку - на час такого
призупинення; згідно із п.1.4 вказаної Додаткової угоди, коли дія основного
договору достроково припиняється у зв'язку із несплатою абонентом наданих йому
послуг зв'язку, абонент зобов'язаний сплатити договірну санкцію у розмірі 3,57
гривень за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії Додаткової угоди.
На час пред'явлення позову сума договірної санкції по цим договорам становить
1021,02 гривні, за періоди часу з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року та з
ІНФОРМАЦІЯ_6 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року, коли у відповідача виникала
заборгованість по сплаті рахунків і надання послуг зв'язку було призупинено.

Крім того, позивач вказав, що відповідно до ст.36 Закону України "Про
телекомунікації",  в  разі
несплати за надані телекомунікаційні послуги відповідач

зобов'язаний
сплатити пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості; сума цієї
пені, відповідно до розрахунку, складає 6,13 гривень

Таким чином, позивач вимагає стягнути з відповідача заборгованість за
послуги мобільного зв'язку у розмірі 1173,37 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_1
позов З AT "УМЗ" визнала частково, вважає завеликими
заявлені позивачем суми заборгованості, за її розрахунками, сума, яка належить
до сплати, становить близько 616 гривень.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає,
що позов ЗАТ "УМЗ" є обгрунтованим частково у зв'язку із наступним.

Як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 року між позивачем ЗАТ
"УМЗ" та відповідачем ОСОБА_1. був укладений договір НОМЕР_2 на
надання послуг мобільного зв'язку; відповідачу, відповідно до умов договору,
був наданий телефонний номер, а також особистий рахунок НОМЕР_1 для проведення
розрахунків за послуги мобільного зв'язку; відповідно до п.3.2 Договору,
відповідач зобов'язався сплачувати рахунки за надані послуги не пізніше 15-го
числа місяця, що йде після розрахункового. Ці обставини підтверджуються
договором про надання послуг мобільного зв'язку (а.с.3) та визнані обома
сторонами по справі.

У судовому засіданні також встановлено, що відповідач ОСОБА_1 неналежним чином
сплатив рахунки за користування послугами мобільного зв'язку, а саме - ним не
сплачені рахунки за період з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року, внаслідок
чого у нього перед ЗАТ "УМЗ" виникла заборгованість за послуги
зв'язку у сумі 146,22 гривні. Ці обставини фактично визнані у судовому
засіданні представником відповідача та підтверджуються довідкою про платежі та
баланс абонента ОСОБА_1 (а.с.5) і довідкою про підключення і призупинення
надання послуг (а.с.6).

Відповідно до ст.526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.4 ч.І ст.611, ч.І ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, зобов'язаний
відшкодувати кредитору завдані цим збитки.

Враховуючи викладене, суд вважає, щ позовні вимоги ЗАТ "УМЗ" в
частині стягнення з ОСОБА_1
основної суми заборгованості у розмірі 146,22 гривні, є такими, що
грунтуються на законі.

Разом з цим суд вважає необгрунтованими вимоги позивача про стягнення з
відповідача договірної санкції за Додатковою угодою від ІНФОРМАЦІЯ_1 року у
розмірі 1021,22 гривні.

Так, відповідно до пп. 1.1, 1.4 зазначеної Додаткової угоди (а.с.4), на
відповідача ОСОБА_1 було
покладено зобов'язання не відмовлятися від основного Договору про надання
послуг мобільного зв'язку, і в разі невиконання цього зобов'язання передбачено
застосування штрафної санкції. Такі умови договору прямо суперечать вимогам ст.
907 ЦК України,
відповідно до яких замовник послуг може в будь-який час в односторонньому
порядку відмовитися від договору про надання послуг, винятків з цього правила
для угод про надання послуг зв'язку законом не передбачено; у зв'язку з цим на
підставі ст.228 ЦК України
викладені положення Додаткової угоди слід вважати нікчемними як такі, що
порушують публічний порядок.

Крім того, суд вважає, що сума штрафної санкції не підлягає стягненню і
відповідно до положень ч.3 ст.551 ЦК
України, оскільки вона значно (більш ніжу дев'ять разів) перевищує суму
основної заборгованості, і нарахована за період, коли послуги зв'язку позивачем
відповідачу фактично не надавалися.

Також позивач вказує, що підставою для нарахування штрафної санкції
відносно ОСОБА_1 відповідно
до п.1.4 Додаткової угоди стало припинення Основного

договору на підставі п.5.2 у зв'язку із
несплатою відповідачем (абонентом) наданих йому послуг зв'язку; таким чином,
вказана штрафна санкція фактично являє собою пеню за несвоєчасне внесення плати
за послуги зв'язку. Між тим, відповідно до ст.1 Закону України № 422-MV "Про
тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення
плати за послуги зв'язку", забороняється нараховувати по розрахунках та
стягувати з громадян України пеню за несвоєчасне внесення плати за послуги
зв'язку. З цих же підстав суд вважає необгрунтованими і вимоги позивача про
стягнення з відповідача суми пені у розмірі 6,13 гривень відповідно до ст36
Закону України "Про телекомунікації".

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що
підлягають задоволенню частково на суму 146,22 гривні.

Судові витрати по справі стягуються з відповідача на
користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

рішив:

Позов ЗАТ "Український мобільний зв'язок" в особі Запорізької
філії до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги мобільного зв'язку, -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на
користь ЗАТ "Український мобільний зв'язок" 146 (сто сорок шість)
гривень 22 копійки заборгованості за послуги мобільного зв'язку.

Стягнути з ОСОБА_1 на
користь ЗАТ "Український мобільний зв'язок" понесені позивачем судові
витрати у розмірі 6 (шість) гривень 30 копійок пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

У задоволенні
решти частини позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з
дня його проголошення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження до
Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд
Запорізької області; апеляційна скарга має бути подана у тому ж порядку
протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.