Справа 2-1899 2007 р.
Рішення

Іменем України

13
березня 2007
року                               Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого - судді Троценко Т. А.

При секретарі:                           Онищук
О. О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Бердянську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користування
власністю, виселення,

Встановив:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовною заявою, яку
підтримав в судовому засіданні
пояснив, що він має на праві власності 215 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

З відповідачкою він знаходився в зареєстрованому шлюбі,
від якого дітей не мають, 16.
11. 2004 року шлюб розірвано, але ОСОБА_2.,
не маючи будь -
яких підстав, залишилась проживати в будинку, відмовляється
його звільняти.

Крім того, на її прохання він прописав сина відповідачки
від першого шлюбу ОСОБА_3., який
ніколи в будинку не проживав, речі його там відсутні.

Враховуючи, що проживання в його частині будинку
відповідачки заважає йо­му
в повній мірі користуватись своєю власністю, просить виселити її, а ОСОБА_3 зняти з реєстрації, оскільки його прописка не
дозволяє йому розпоряджатись буди­нком на свій розсуд.

ОСОБА_2. в судовому засіданні проти позову заперечує, пояснивши,
що вона живе в будинку з колишнім
чоловіком, оскільки їй ніде жити, крім того, вона та­кож має в будинку частину,
оскільки вкладала туди гроші та свою працю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засіданні не явився, про день, час і місце слухання справи сповіщений належним чином, причини
неявки суду не повідомив, заперечень
проти позову не надав, і суд згідно до ст. 224 ЦПК України розглядає справу заочно.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про необхідність
задоволення позову ОСОБА_1 з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником 215 частин
житлового будинку АДРЕСА_1
на підставі договору дарування, посвідченого 21.

09. 1988 року державним нотаріусом Бердянської державної
нотаріальної контори ОСОБА_4 реєстр
№ 1-7295 і
зареєстрованого в МБТІ 12. 10. 1988 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, 16
листопада 2004
року шлюб між сторонами розірвано.

Як свідчить позивач і не заперечує відповідачка ОСОБА_2.,
не дивлячись на розірвання шлюбних
відносин, вона продовжує проживати в будинку чоловіка, оскі­льки вважає, що має
на це право, бо вкладала гроші в ремонт та переобладнання бу­динку.

Судом не можуть бути прийняті до уваги її твердження,
оскільки рішенням Бе­рдянського
міськрайонного суду від 14. 09. 2006 року
ОСОБА_2 відмовлено в позові про визнання частки домоволодіння спільною
сумісною власністю, визнання права власності на частку домоволодіння,
встановлення порядку користування буди­нком.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 16.
11. 2006 року рішення зали­шено без зміни.

У відповідності до ч. З ст. 61
ЦПК України обставини, встановлені
судовим рі­шенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено
ці обставини.

Як вбачається з довідки голови вуличного комітету №
19 ОСОБА_2.
прожи­ває в будинку АДРЕСА_1 без прописки, а ОСОБА_3. прописаний за да­ною адресою.

ОСОБА_1. у зв'язку з пропискою ОСОБА_3. вимушений
здійснювати оплату комунальних послуг за
кількістю прописаних осіб, ОСОБА_2. проживає в будинку без його на те згоди, що порушує його права на користування,
розпоряджен­ня своєю власністю, оскільки він не
може повною мірою здійснювати свої права по користуванню та розпорядженням будинком.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право
вимагати усу­нення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм май­ном.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про власність» власник може
вимагати усунення будь - яких
порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Суд вважає, що позов ОСОБА_1 законний, обґрунтований,
доведений на­лежними доказами, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 391 ЦК України, ст. 48 Закону України «Про власність», ст. 61,
212-215,
224 ЦПК України, суд

Вирішив: Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Усунути перешкоди в користуванні
ОСОБА_1 своєю власністю -
квартирою АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_2 звільнити незаконно займане
приміщення, та анулювати реєстрацію ОСОБА_3 за даною адресою.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний
суд. Заяву про апеля­ційне
оскарження може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рі­шення, а апеляційну скаргу -
протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеля­ційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом десяти днів після отримання його копії.