Справа № 2-1372
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
квітня 2007 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі:
головуючій судді Цалко А.А., при секретарі Єршовій Я.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Ялтинської міської ради, Ялтинського міського управління земельних
ресурсів про визнання права власності на земельну ділянку, зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивачка
звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить суд
визнати за нею право власності на 125/1000 часток земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язати Ялтинське міське управління
земельних ресурсів видати державний акт на право власності на земельну ділянку.
Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за
заповітом їй на праві власності належить квартира № 3 у будинку АДРЕСА_1.
Раніше ця квартира належала її бабусі ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. При
житті бабусі рішенням № 33 5-ї сесії 24-го скликання від 18 вересня 2002 року
мешканцям домоволодіння АДРЕСА_1 була передана земельна ділянка в спільну
сумісну власність для обслуговування житлового будинку і господарчих будівель.
В рішенні зазначені прізвища усіх мешканців домоволодіння, у тому числі, і
ОСОБА_2. В період оформлення державного акту ОСОБА_2 померла, а 17 листопада
2004 року був отриманий державний акт на право власності на земельну ділянку
площею 0,4617 га у спільну сумісну власність усіх мешканців будинку. Як
співвласник земельної ділянки в державному акті зазначена і ОСОБА_2, тому що на
той момент вона являлася власницею квартири, а у права спадкування після смерті
бабусі вона вступила 06 лютого 2004 року. 15 грудня 2004 року усім мешканцям
домоволодіння були видані окремі державні акти на право власності на земельну
ділянку, однак, їй було відмовлено з тих підстав, що в рішенні Ялтинської
міської ради від 18 вересня 2002 року і в державному акті на право власності на
землю від 17 листопада 2004 року як співвласник земельної ділянки значиться не
вона, а її бабуся ОСОБА_2 Після смерті бабусі вона як спадкоємиця за заповітом
придбала право власності на квартиру та, відповідно, і на земельну ділянку.
Однак, Ялтинською міською радою їй відмовлено в видачі державного акту на
частину земельної ділянки прибудинкової території, в зв'язку з чим, вона
змушена звертатися до суду.

Позивачка
та її представник в судовому засіданні позов підтримали.

Представник
відповідача Ялтинської міської ради просить розглядати справу, ухваливши
рішення відповідно до вимог Закону, з яким вони погодяться.

Представник
відповідача Ялтинського міського управління земельних ресурсів в судове
засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, день та
час розгляду справи був оповіщений завчасно та належним чином, про що в
матеріалах справи мається повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом
встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06
лютого 2004 року позивачці на праві власності належить квартира № 3 у будинку
АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Раніше ця квартира належала бабусі позивачки - ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Ще при житті ОСОБА_2, рішенням № 33 5-ї сесії 24-го скликання від 18
вересня 2002 року мешканцям домоволодіння АДРЕСА_1 була передана земельна
ділянка у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового
будинку, господарчих будівель та споруджень (а.с. 6-8).

В даному рішенні конкретно зазначені прізвища усіх мешканців домоволодіння,
у тому числі, і прізвище ОСОБА_2.

На підставі рішення Ялтинської міської ради мешканцями будинку був
замовлений державний акт на права власності на земельну ділянку в Ялтинському
міському управлінні земельних ресурсів.

В період оформлення державного акту бабуся позивачки ОСОБА_2 померла. Вже
після її смерті, 17 листопада 2004 року був отриманий державний акт на право
власності на земельну ділянку площею 0,4617 га у спільну сумісну власність усіх
мешканців житлового будинку, в якому як співвласник земельної ділянки зазначена
ОСОБА_2

В якості співвласника зазначена ОСОБА_2 в зв'язку з тим, що на момент
прийняття рішення сесією Ялтинської міської ради вона являлася власницею
квартири, а у права спадкування після смерті бабусі позивачка вступила 06
лютого 2004 року.

15 грудня 2004 року усім мешканцям домоволодіння були видані окремі
державні акти на право власності на земельну ділянку. Позивачці було відмовлено
в видачі державного акту з тих підстав, що в рішенні Ялтинської міської ради №
35 від 18 вересня 2002 року і в державному акті на право власності на землю від
17 листопада 2004 року як співвласник земельної ділянки значиться не вона, а її
бабуся ОСОБА_2.

Таким чином, судом встановлено, що на момент смерті бабуся ОСОБА_2 являлася
власницею квартири № 3 у будинку АДРЕСА_1 і 125/1000 часток земельної ділянки,
розташованої на прибудинковій території, які вона разом з іншими співвласниками
будинку отримала від Ялтинської міської ради у приватну власність.

В силу ст. 1218 ЦК України, - до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України, - право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та
споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені.

Оскільки позивачка після смерті бабусі ОСОБА_2 успадкувала усе майно, у
тому числі і квартиру, про що мається відповідне свідоцтво, то вона повинна
отримати у власність і 125/1000 часток земельної ділянки.

Стаття 120 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку
переходить при переході права на будівлю і споруду.

Як видно з плану - додатка до договору про порядок користування цією
земельною ділянкою, усі частки співвласників між ними конкретно визначені з
2001 року, у тому числі і частка ОСОБА_2. Відповідно до цього договору мешканці
і отримали земельну ділянку у спільну сумісну власність від Ялтинської міської
ради.

При таких обставинах, дослідивши усі доказі, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1
законні і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.
ст. 1218, 1225 ЦК України, ст. 120 ЗК України,

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
право власності у порядку спадкування за ОСОБА_1 на 125/1000 часток земельної
ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, у спільній сумісній власності з
громадянами: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, площею 0,4617 га по рішенню 5-ї сесії
24-го скликання Ялтинської міської ради від 18 вересня 2002 року № 33.

Зобов'язати
Ялтинське міське управління земельних ресурсів видати ОСОБА_1 відповідний
державний акт на право власності на земельну ділянку.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд в порядку та строки, передбачені
ст. ст. 294-296 ЦПК України.

СУДДЯ