РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2-90/681 2007 рік

18 квітня 2007 року                                                                                            смт.Черняхів

Черняхівський
районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді                                    Моніча Б.С.

при
секретарі                                             Юрченко
Т.Р.

з участю
позивачки:                                  ОСОБА_1.

представника
позивачки:                         ОСОБА_2.

представників
відповідача:                       Ляшенко
Т.Г., Ґнота Ю.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.Черняхові справу за позовом

ОСОБА_1до
Черняхівської центральної районної лікарні про визнання записів у трудовій
книжці недійсними та ін., -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 13.12.06
звернулася із позовом, в якому вказала, що з 21.08.1987 року працювала та працює у Черняхівській центральній
районній лікарні на посаді санітарки тубкабінету, однак при зверненні до
відповідача він видав їй довідки, з яких вбачається, що в 1994 році вона
переведена на півставки санітарки фтизіатричного кабінету та наркокабінету, а в
1997 році їй
скорочено 0,25 ставки
санітарки фтизіатричного кабінету, про що є записи у трудовій книжці під
номерами 13 та 14 відповідно.
Просила визнати ці записи недійсними і зобов'язати відповідача видати довідку
про те, що вона працювала з 21.08.1987
року і працює по даний час на посаді санітарки тубкабінету.

Під час судового розгляду справи позивачка пояснила, що з 1987 року вона працює
у відповідача на посаді санітарки тубкабінету і продовжує працювати на цій
посаді по сьогоднішній день. На початку жовтня 2006 року вона звернулася до відповідача з проханням видати їй
відповідну довідку про період безперервної роботи на посаді санітарки
тубкабінеті. Дане прохання було зумовлене її бажанням вийти невдовзі на пенсію
і оформити необхідні документи для пред'явлення в управління Пенсійного Фонду.
Дана довідка була б підставою для виплати їй пільгової пенсії відповідно до
списку №2. Натомість
відповідачем їй було видано дві незрозумілі довідки від 03.10.06 та 17.10.06. Зміст даних
довідок вказував на те, що вона працювала санітаркою у наркологічному кабінеті,
що не відповідає дійсності. Вона жодного дня не працювала на посаді санітарки
наркокабінету, що підтвердять свідки, які з нею працювали. Будь-яких заяв про
переведення на інші посади вона не писала, з будь-якими наказами про
переведення на інші посади її теж не ознайомлювали. Лише з 2004 року вона за
сумісництвом працювала прибиральницею у нарко та психіатричному кабінетах.
Просила визнати недійсними записи №№13
та 14 у
трудовій книжці, які вказують на її переведення на інші посади, а також
зобов'язати відповідача видати їй довідку про час роботи на посаді санітарки
тубкабінету з 21.08.1987
року. Зазначила, що лише в 2001
році їй скоротили 0,25
ставки санітарки тубкабінету. А у 2004
році дали ще 0,25 ставки
санітарки психіатричного кабінету. Чому цих записів за 2001 рік у трудовій
книжці немає пояснити не змогла, оскільки трудова книжка знаходилася у відповідача
і їй не було відомо, які записи ним робилися. Вказала, що з 2004 року працювала у
нарко-психіатричному кабінеті на 0,25
ставки, згоди на переведення, яке зазначене у трудовій книжці, вона не
надавала, лише писала заяву про надання їй 0,25 ставки по поліклініці. На час розгляду справи в суді вона
продовжує працювати санітаркою у тубкабінеті і з 1987 по 2001
рік її обов'язки не змінювалися. В цей період вона працювала на посаді
санітарки тубкабінету. В судовому засіданні позивачка висунула додаткові позовні
вимоги та просила визнати її переведення згідно записів у трудовій книжці №№13-14 незаконним та
поновити її на попередній роботі. Також зазначила, що її ніхто не ставив до
відома, що в 1994 та 1997 роках у лікарні
було скорочення штатів.

Представник позивачки ОСОБА_2. підтримав пояснення позивачки та просив
задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Гнот Ю.В. пояснив, що в 1994 та 1997 роках у лікарні
відбулися скорочення штатної чисельності працівників. Працівники про це повідомлялися
шляхом вивішення відповідних наказів по лікарні. Позивачка про це знала, як і
знала про те, що у 1994 році
відбулося скорочення ставки санітарки тубкабінету і залишилося лише 0,5 ставки. Оскільки
була можливість надати їй 0,5
ставки у психнаркокабінеті, то їй була надана така ставка. Вказував, що
позивачка дала на це свою усну згоду, посилався, що письмової згоди на це не
потрібно. В 1997 році у
лікарні знову пройшло скорочення і в тубкабінеті лишилося 0,25 ставки
санітарки. Про це також позивачка повідомлялася на зборах. Накази по скорочення
вивішувалися скрізь в лікарні. З приводу скорочення проводилися загальні збори
працівників, на яких за два місяці до скорочення

2

працівників
повідомляли про це. Накази про скорочення і переведення виносилися головним
лікарем на підставі наказів МОЗ України.

Представник відповідача Ляшенко
Т.Г. підтримала пояснення Ґнота Ю.В.

З показів свідка
ОСОБА_3. вбачається, що вона з 1993
року стала працювати лікарем фтизіатричного (туберкульозного) кабінету. З
того часу позивачка працювала санітаркою тубкабінету і виконувала всі обов'язки
санітарки. Зазначила, що вона також була членом профспілки лікарні, однак
достовірно повідомити про скорочення, які мали місце у лікарні не змогла.
Вказала, що позивачка деякий час працювала на 0,75 ставки, а потім їй додали ще 0,25 ставки.

Свідок ОСОБА_4.
в судовому засіданні показала, що працювала з 1968 до 1994
року в Черняхівській центральній районній лікарні медсестрою. В 1987 році почала
працювати нова лікарня і позивачка стала працювати санітаркою тубкабінету на
повну ставку. З 01.04.1994
вона пішла на пенсію, але наскільки їй відомо позивачка продовжувала
працювати санітаркою у тубкабінеті і продовжує там працювати по даний час.

Свідок ОСОБА_5.
в судовому засіданні показала, що працює медсестрою у тубкабінеті Черняхівської
центральної районної лікарні з 1986
року. З 1987 року
позивачка працює у цьому ж кабінеті на посаді молодшої медсестри-прибиральниці
(санітарки). На цій посаді працює по даний час і виконує всю роботу, яка з цим
пов'язана. Про те, що в 1994
та 1997 роках
відбувалося скорочення посади санітарки тубкабінету їй невідомо, позивачка весь
час працювала у тубкабінеті.

З трудової
книжки позивачки вбачається, що під номером №12 у ній міститься запис про те, що згідно наказу №96 від 20.08.1987 року вона
переведена на посаду санітарки тубкабінету. Із записів під номерами 13 та 14 слідує, що з 01.04.1994 року позивачка
на підставі наказу №14 від 28.03.1994 переведена на 0,5 ставки санітарки
тубкабінету та на 0,5 ставки
санітарки наркокабінету, а з 17.02.1997
року на підставі наказу №5
від 17.02.1997 року їй
скорочено 0,25 ставки
санітарки тубкабінету і залишено 0,25
ставки санітарки тубкабінету, та 0,5
ставки санітарки наркокабінету.

Відповідно до
наказу №14 від 28.03.1994 року позивачку - санітарку
флюорокабінету переведено на 0,5
ставки санітарки фтизіатричного (туберкульозного) кабінету та 0,5 ставки санітарки
наркокабінету з 01.04.1994
року (а.с.33-35). Як слідує із даного наказу він під підпис позивачці він
не доводився. Цим же наказом скорочено 0,5
ставки санітарки фтизіатричного кабінету у штатних посадах Черняхівської
центральної районної лікарні (ЦРЛ).

Судом
встановлено, що відповідно до даного наказу перед переведенням позивачка нібито
перебувала на посаді санітарки флюорографічного кабінету, що суперечить запису
у її трудовій книжці під №12
від 21.08.1987 року, з
якого слідує, що з цієї дати вона переведена на посаду санітарки тубкабінету
наказом №96 від 20.08.1987 року.

Наказ №96 від 20.08.1987 року в судове
засідання не наданий, однак з урахуванням того факту, що сторонами в судовому
засіданні не оспорювався факт роботи позивачки на посаді санітарки тубкабінету
з 21.08.1987 року, а
також підтвердження даного факту показами свідків даних у судовому засіданні,
суд при винесенні даного рішення виходить з того, що з 21.08.1987 року позивачка
працювала на посаді санітарки тубкабінету.

Відповідно до
наказу №5 від 17.02.1997 року по
Черняхівському ТМО скорочено 102,5
посад, в тому числі і 0,25
посади санітарки (ОСОБА_1). Як слідує із даного наказу він під підпис
позивачці не доводився (а.с.60-76). Оскільки трудовий договір з позивачкою цим
наказом не був розірваний, суд розцінює його як наказ, яким істотно змінені
умови праці позивачки і яким вона фактично переведена на іншу роботу.

Позивачка в
своїх поясненнях суду зазначала, що лише в 2001 році їй стало відомо по те, що було скорочено 0,25 ставки санітарки
тубкабінету і на це вона дала згоду, а в 2004
році вона писала заяву про надання їй 0,25
ставки санітарки тубкабінету, щоб отримувати повну ставку.

Будь-яких
записів про скорочення 0,25
ставки санітарки тубкабінету у 2001
році трудова книжка позивачки не містить, вона містить лише запис про таке
скорочення у 1997 році,
про що йшлося вище. Також суду не представлені відповідні накази про таке
скорочення у 2001 році.
Представники відповідачів з цього приводу пояснювали, що таких наказів по
Черняхівській ЦРЛ у 2001
році не виносилося.

З виписок із
особового рахунку ОСОБА_1. слідує, що їй нараховувалася заробітна плата
виходячи із тих записів, які є у трудовій книжці (а.с.77-102). Разом з тим,
дані особові рахунки не містять будь-яких підписів позивачки, а тому вони самі
по собі не вказують на її поінформованість про перебування на посадах,
зазначених у трудовій книжці, та на дотримання відповідачем вимог законодавства
України щодо порядку переведення та скорочення працівників. Інших доказів на
підтвердження поінформованості позивачки про її переведення в судове засідання
не надано.

Відповідно до наказу №165 від 29.09.04
щодо ОСОБА_1. значиться: «...молодшій медсестрі-прибиральниці тубкабінету
поліклініки дозволено надати 0,25
ставки прибиральниці психіатричного кабінету з 13.09.04...». На відміну від
інших наказів, про які йшлася мова вище і які не містили посилань на будь-які
заяви

з

ОСОБА_1. тощо, підставою для винесення цього наказу
значиться особиста заява позивачки (а.с. 141-142).
З формулювання даного наказу також слідує, що на момент його винесення
ОСОБА_1. працювала на посаді санітарки (молодшої медсестри-прибиральниці) тубкабінету.  При цьому він не містить будь-яких відомостей
про те, що позивачка працює у наркокабінеті.

В матеріалах
справи міститься зазначена заява позивачки, згідно якої їй надано 0,25 ставки санітарки
психіатричного кабінету (а.с. 140).

З колективних договорів,
які діяли в Черняхівській ЦРЛ, слідує, що адміністрація лікарні зобов'язувалася
дотримуватися вимог діючого законодавства, яке регулює трудові відносини, та
повідомляти зокрема не менш як за 3
місяці профком лікарні про скорочення (а.с.143-194).

З досліджених в
судовому засіданні довідок від 03.10.06
№2027, від 17.10.06
№3048 (а.с. 11-12), а також
нотаріально засвідченої 24.07.06
фотокопії трудової книжки позивачки слідує, що станом на 24.07.06 трудова книжка
позивачки не містила записів під №№13-15,
а останнім записом про трудовій книжці є запис під номером 12, згідно якого з 21.08.1987 року позивача
переведена на посаду санітарки тубкабінету згідно наказу №96 від 20.08.1987 року. Зазначене
вказує на те, що вперше про порушення порядку її переведення позивачка
дізналася лише в жовтні 2006
року, а тому вона звернулася до суду у строки встановлені ст.233 КЗпП
України.

Крім того,
даними доказами підтверджено, що записи у трудовій книжці позивачки
відповідачем проводилися в порушення п.п.2.3, 2.4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок
працівників», затвердженої Наказом №58
від 29.07.03 Міністерства
праці, Міністерства Соціального захисту населення та Міністерства Юстиції
України, які передбачають, що записи у трудових книжках повинні провадитися у
точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на
відповідну статтю, пункт закону і вносяться власником роботодавцем після
видання наказу, але не пізніше тижневого строку. З пояснень сторін в судовому
засіданні також встановлено, що в порушення п.2.5 цієї ж інструкції позивачку
не ознайомлювали з кожним записом, що був внесений до її трудової книжки.

Дослідивши
подані сторонами докази суд прийшов до висновку по наявність підстав для
задоволення пред'явленого позивачкою позову в повному обсязі.

Статтею 32 КЗпП України
передбачено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі,
організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу,
організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою,
організацією, допускається тільки за згодою працівника. У зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при
продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну
істотних умов праці - систем
та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування
неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування
посад та інших - працівник
повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні
умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи
в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до
ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або
уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною
професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення
на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або
працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган
доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення
працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці.

Відповідно до
ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного
переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній
роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі
незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте
органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Незважаючи на
те, що ухвалою суду від 07.02.07,
винесеною у даній справі, відповідача було зобов'язано представити до суду
ряд документів, в тому числі й ті, що підтверджують персональне попередження
позивачки про наступне вивільнення і виконання Черняхівською ЦРЛ своїх
обов'язків по пропонуванню позивачці іншої роботи, а також документи, що
підтверджують надання згоди позивачки на переведення на іншу роботу, зміну
істотних умов праці, стороною відповідача в судове засідання не подано
зазначених доказів, надано лише накази про переведення позивачки на іншу
роботу, скорочення штату тощо. З врахуванням специфіки регулювання трудових
відносин законодавством України, яке передбачає, що трудові книжки під час
роботи працівника зберігаються у роботодавця, суд приходить до висновку, що ці
обставини мала доводити сторона відповідача, що нею зроблено не було.

Крім того, виходячи із вимог ст.ст.10, 11 60, 61 ЦПК України, суд
не може за власною ініціативою відшуковувати та витребовувати докази у справі,
а тому виносить рішення у справі лише на підставі тих доказів,

4

які були надані сторонами в судове засідання.

Понесені позивачкою судові витрати
суд стягує з відповідача на її користь згідно ст.88 ЦПК України.

Також суд стягує
з відповідача судовий збір на користь держави, від сплати якого позивачка була
звільнена при зверненні до суду.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.32, 49-2,
231-233, 235 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України
«Про практику розгляду судами трудових спорів», ст.ст.З, 10, 11, 60, 61, 88, 212-216, 367 ЦПК
України, «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої
Наказом №58 від 29.07.03 Міністерства
праці, Міністерства Соціального захисту населення та Міністерства Юстиції
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до
Черняхівської центральної районної лікарні (смт.Черняхів, вул.Калініна, 42) про визнання
записів у трудовій книжці недійсними, про визнання переведення на іншу роботу
незаконним, про поновлення на попередній роботі санітарки тубкабінету, про
зобов'язання відповідача видати довідку про час її роботи на посаді санітарки
тубкабінету задовольнити повністю.

Визнати
переведення позивачки з 01.04.1994
року на 0,5 ставки
санітарки фтизіатричного (туберкульозного) кабінету та на 0,5 ставки санітарки
наркокабінету відповідно до наказу №14
від 28.03.1994 року
незаконним. Відповідний запис під №13
у трудовій книжці позивачки визнати недійсним.

Визнати
скорочення позивачці 0,25
ставки санітарки фтизіатричного (туберкульозного) кабінету з 17.02.1997 року на підставі
наказу №5 від 17.02.1997 року незаконним.
Відповідний запис під №14
у трудовій книжці позивачки визнати недійсним.

Поновити
позивачку ОСОБА_1. на попередній роботі -
санітарки фтизіатричного (туберкульозного) кабінету.

Зобов'язати
Черняхівську районну лікарню видати ОСОБА_1. довідку про час її безперервної
роботи у лікарні на посаді санітарки фтизіатричного (туберкульозного) кабінету
з 21.08.1987 року.

Рішення в
частині поновлення ОСОБА_1. на попередній роботі допустити до негайного
виконання.

Оригінал
трудової книжки ОСОБА_1. повернути на адресу Черняхівської районної лікарні для
приведення її у відповідність до даного рішення суду.

Стягнути з
Черняхівської районної лікарні на користь ОСОБА_1. понесені нею судові витрати
у справі згідно квитанції №000601311
від 13.12.06 про
сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн. 50 коп.

Стягнути з Черняхівської районної
лікарні судовий збір в розмірі 8
грн. 50 коп. на
користь держави.

На рішення може
бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня його
проголошення.

На рішення може
бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через
Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 20-ти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуючий - суддя:
(підрив

Копія вірно:

Суддя:

Б.С.Моніч