Справа
22ц-3272, 2006р.                                                            Головуючий
Категорія: 37            Доповідач  Прокопчук Л.П.
УХВАЛА ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007 року січня
місяця 11 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого
Прокопчук Л.П. Суддів: Вадзінського
П.О., Воронцової Л.П. при секретарі Дибі Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Цюрупинського районного суду від 27 жовтня 2006 року по справі

за
позовом. ОСОБА_1

до

Цюрупинської
міської ради,

Цюрупинського
районного відділу земельних ресурсів,

ОСОБА_2

про визнання
державного акту на право приватної власності на

землю
недійсним.,

встановила:

04 травня 2006
року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що
вона є власницею % частини, а відповідачка ОСОБА_2 - 3/4 частин
АДРЕСА_1. Будинок розташований на земельній ділянці площею 1 070кв.м.

Відповідно до
рішення 30 позачергової сесії IV скликання Цюрупинської міської ради №НОМЕР_1 від 25
квітня 2005 року відповідачці ОСОБА_2 видано державний акт на право власності
на земельну ділянку розміром 0,0711га, який вважає незаконним т.я. вона
втратила можливість користуватися об'єктами належної їй власності і немає
доступу до колодязя, помпи, підвалу, знесено спільний туалет.

Просила визнати
недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ
№НОМЕР_2, виданий 18 липня 2005        року
ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0711га по АДРЕСА_1.

Рішенням
Цюрупинського  районного  суду від 27 жовтня

2006    року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні її
позовних вимог.

На погоджуючись
з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати, постановити нове про задоволення її позову, зазначаючи, що рішення
суду не відповідає вимогам закону та зібраним по справі доказам.

В письмових
запереченнях на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_2 не визнала її та просила
рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши
доповідача, сторони та їх представників, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Із матеріалів
справи вбачається і це встановлено судом, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування
від 09 липня 1997 року належить 3/4 частини житлового будинку, а ОСОБА_1 на
підставі договору дарування від 16 липня 2005 року 1/4  частина житлового будинку по АДРЕСА_1.
Житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 1 070кв.м, з
яких 711кв.м на підставі рішення Цюрупинської міської ради №НОМЕР_1 від 25
крітня 2005 року передано у власність ОСОБА_2

Державний акт
серії АБ №НОМЕР_2 на право приватної власності на цю земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_2 видано 18 липня 2005 року для будівництва та обслуговування житлового
будинку.

Відмовляючи
позивачці у задоволенні її позовних вимог про визнання Державного акту
недійсним суд першої інстанції виходив з того, що Цюрупинською міською радою
при його видачі були дотримані вимоги ст. 118 Земельного кодексу України.

При цьому
матеріалами справи підтверджено, що відповідачці була передана у власність
земельна ділянка в межах, встановлених співвласниками будинку.

Про встановлення
меж: землекористування попередніми співвласниками доведено відповідачкою та її
представником наявними у справі доказами, а саме: актом про встановлення та
узгодження меж: земельної ділянки від 17 лютого 2004 року /а.с.21/, актом про
встановлення меж: земельної ділянки за фактичним використанням від 25 лютого
2005 року /а.с.22/, рішенням виконкому Цюрупинської міської ради народних
депутатів №НОМЕР_НОМЕР_3 /а.с.79/, показами свідків ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5

Оскільки
позивачка ОСОБА_1 стала власницею 1/4 частини будинку лише 16 липня 2005 року,
то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що вона має
рахуватись з вже встановленим порядком користування земельною ділянкою.

Зазначене узгоджується з роз'ясненнями, даними у п.21
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року Про практику
застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ,
відповідно до якого «порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому
числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок,
господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їх угодою залежно від
розміру часток у спільній власності, суд відповідно до ст.88 ЗК приймає до
уваги цю угоду при вирішенні спорів як між співвласниками, так і за участю
осіб, які пізніше придбали
відповідну частку спільної власності на землю або жилий будинок і для яких
зазначена угода також: є обов'язковою. Це правило стосується й випадку, коли
жилий будинок було виділено в натурі».

Суд у своєму рішенні обґрунтовано
дійшов висновку про те, що такий порядок користування не ущемляє законних
інтересів позивачки як у користуванні належною їй частиною будинку та будівель,
так і земельною ділянкою яка знаходиться у її фактичному користуванні.

Отже, підстав
для визначення недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку
розміром 711кв.м виданого ОСОБА_2 не вбачається.

Оскільки доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то підстав для скасування
рішення суду і задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.
303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА   :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Цюрупинського районного суду від 27 жовтня
2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:
Л.П.Прокопчук