Справа № 2-622/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада  2007
року              Кіровоградський
районний суд  Кіровоградської області в
складі:

головуючого - судді Пономаренко В.Г.,

при  секретарі -
Переверзєва І.О.,

за участю  сторін,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді справу за позовом   ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання  права власності
на нерухомість,

ВСТАНОВИВ:

У
вересні  2007 року ОСОБА_1.  звернулася
в суд із зазначеним позовом до
відповідача.  Позивач зазначала,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3. з яким вона проживала в незареєстрованому шлюбі
з 1978 року по день його смерті. За час спільного проживання з померлим
ОСОБА_3. вони збудували житловий будинок з господарськими спорудами  по АДРЕСА_1, Кіровоградського району,
правовстановлюючі документи на який оформлені на ім”я померлого ОСОБА_3.  Оскільки спірний будинок побудований  нею та померлим ОСОБА_3. в результаті їх
спільної праці, за спільні кошти, він є спільною сумісною власністю її та
померлого ОСОБА_3. і вона має право на 12 частину  цього будинку. Відповідач є сином померлого
ОСОБА_3 і спадкоємцем останнього за законом і має право в порядку спадкування
на 12 частину спірного будинку, належну померлому ОСОБА_3. Оскільки визнати
своє право на спірний будинок вона не має можливості,   вона вимушена звернутися до суду.

Посилаючись
на зазначене,  просила визнати за нею
право власності на 12 частину спірного будинку, без виділу її частки в натурі,
а за відповідачем  право власності на 12
цього ж будинку в порядку спадкування після смерті його батька  У судовому засіданні свої вимоги підтримала.
.

Відповідач
ОСОБА_2.  позовні вимоги визнав і проти
задоволення вимог позивачки не заперечував,
про що  надав суду письмову заяву.
При цьому підтвердив, що його батько ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і позивач
ОСОБА_1. прожили разом як чоловік і дружина протягом 24 років, разом побудували
спірний житловий будинок, тому він не заперечує проти визнання за позивачкою
права власності на 12 частину цього будинку.

Відповідно
до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що  відповідач
ОСОБА_2. є сином  ОСОБА_3., який
помер  ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті
ОСОБА_3. відкрилася спадщина на земельну ділянку, щодо якої  померлий ОСОБА_3  склав заповідальне розпорядження на користь
відповідача ОСОБА_2, яку останній прийняв і згідно повідомлення Кіровоградської
районної державної нотаріальної контори
О2.06.2003 року на ім”я відповідача видано свідоцтво  про право на спадщину за заповітом  на земельну ділянку  для ведення ТВС, а також на не охоплений
заповітом   житловий будинок ,
розташований  по АДРЕСА_1,
Кіровоградського району.  Свідоцтво про спадщину
на зазначений житловий будинок  не
видавалося.

Матеріалами
справи підтверджено, що спірний житловий будинок, правовстановлюючі документи
на який оформлені на ім”я померлого ОСОБА_3.,
зведений померлим ОСОБА_3.  та  позивачем ОСОБА_1., які проживали однією
сім”єю, вели спільне господарство з 1978 року по день смерті ОСОБА_3.,   за час їх
сумісного проживання (1984-1988 рр),
в результаті спільної праці та за спільні кошти.

Положеннями ч.1 ст. 61 ЦПК України  передбачено, що  обставини, визнані сторонами та іншими
особами , які беруть участь у справі,  не
підлягають доказуванню.

Згідно до ч.4 ст. 367 ЦК України майно, набуте
в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім”ї, є їх
спільною сумісною власністю.  Відповідно
до  ч. 2 ст. 370 цього Кодексу у разі
виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.              Відповідно до
ч.1 ст. 1261 ЦК України  у першу
чергу на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні
після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно
до ч.1 ст. 1245 ЦК України  частина
спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на
загальних підставах.  До числа цих
спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини
була передана за заповітом.

Таким
чином, визнання відповідачами пред”явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню.

Керуючись  ст. ст.367, 370  1261, 1245
ЦК України,   ч.4 ст. 174, 213-215  ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 1931 року
народження, право власності на 12 частину житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами
№АДРЕСА_1Кіровоградського району, Кіровоградської області.

Визнати
за ОСОБА_2, 1959 року народження, в порядку спадкування за законом після
смерті  ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на  12 частину житлового
будинку з господарськими будівлями і спорудами
№АДРЕСА_1Кіровоградського району, Кіровоградської області.

Ухвалу
суду  від 26.09.2007 року про
забезпечення позову  скасувати.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний  строк   з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної  скарги
або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя