№ справи 2-25107
РІШЕННЯ

іменем
України

13 лютого 2007 року

Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого - судді Бондар А.В.

При секретарі - Демяненко СІ.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до
Верхньодніпровської міської територіальної

громади Дніпропетровської області
про визнання права власності на житловий будинок з

господарчими та побутовими
спорудами, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до суду з позовом про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно,
посилаючись на те, що в 1946 році вона купила жилий будинок з господарчими та побутовими спорудами, розташований по
АДРЕСА_1, Верхньодніпровського району,
Дніпропетровської області. Договір купівлі-продажу був посвідчений 17 грудня 1946 року в Литвинівській сільській Раді. На той час її
прізвище було ІНФОРМАЦІЯ_1. В 1955 році до будинку були прибудовані
сіни.

В звязку з приєднанням АДРЕСА_2 до
міста Верхньодніпровська в 1959 році їй була видана домова книга, і
вона разом з чоловіком ОСОБА_2, дочкою ОСОБА_3., її
чоловіком ОСОБА_4. були прописані в належнім їй будинку.

31 грудня 1959 року в її будинку трапилась пожежа,
внаслідок чого все, що знаходилось в будинку, в тому числі і папери на вказаний
будинок сгоріли. В звязку з тим , що ніхто в мене правоустанавлюючих документів
не вимагав , то вона їх і не відновлювала. В наступному нею біля житлового будинку були побудовані сарай, літня кухня, навіс , уборна, зроблена відмістка, підведений
водовід, зроблений металева огорожа з сітки, хвіртка.

На цей час за віком та станом здоровя їй потрібен
постійний догляд, вона сама не взмозі утримувати будинок,
має намір його продати в звязку з чим звернулась до „Верхньодніпровського бюро технічної інвентарізацїї" з заявою про
видачу їй відповідних документів.

Однак рішенням реєстратора КП „Верхньодніпровське
бюро технічної інвентарізації" від 18 січня
2007 року їй було відмовлено в реєстрації права власності на жилий будинок в звязку з тим, що вона не надала договору
купівлі-продажу будинку, а також , що вона самочинно на
території домоволодіння побудувала сарай, літню кухню та інші будівлі. Підставою відмови стало також те, що було змінено моє
прізвище та номер будинку.

Всі недоліки нею були усунуті: рішенням виконкому
Верхньодніпровської міськради №НОМЕР_1 моєму будинку був присвоєний
нормер АДРЕСА_1, рішенням НОМЕР_2 того ж числа узаконені самочинно збудовані будівлі.

В судовому засіданні позивач підтримав позов і просив задовольнити його
вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Вислухавши позиввача, вивчивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: як
встановлено в судовому засіданні, в 1946 році позивач купила жилий будинок з
господарчими та побутовими спорудами, розташований по АДРЕСА_1, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської

2

області. Договір купівлі-продажу був посвідчений 17 грудня 1946 року в Литвинівській сільській Раді. На той час її прізвище було ІНФОРМАЦІЯ_1.
В 1955
році до будинку були прибудовані
сіни.

В зв'язку з приєднанням АДРЕСА_2 до міста Верхньодніпровська
в 1959
році їй була видана домова книга, і вона разом з
чоловіком ОСОБА_2, дочкою ОСОБА_3., її чоловіком ОСОБА_4. були
прописані в належнім їй будинку.

31 грудня 1959 року в будинку позивача трапилась
пожежа, внаслідок чого все, що знаходилось в будинку, в
тому числі і папери на вказаний будинок сгоріли. В зв'язку з тим , що ніхто в мене правоустанавлюючих
документів не вимагав , то вона їх і не відновлювала.

В наступному нею біля житлового будинку були
побудовані сарай, літня кухня, навіс , уборна, зроблена відмістка, підведений водовід, зроблений
металева огорожа з сітки, хвіртка.

На цей час за віком та станом здоров'я їй потрібен
постійний догляд, вона сама не взмозі утримувати будинок,
має намір його продати в зв'язку з чим звернулась до „Верхньодніпровського бюро
технічної інвентарізації" з заявою про видачу їй відповідних документів.

Однак рішенням реєстратора КП „Верхньодніпровське
бюро технічної інвентарізації"" від 18 січня 2007 року їй було відмовлено в
реєстрації права власності на жилий будинок в зв'язку з тим, що
вона не надала договору купівлі-продажу будинку, а також , що вона самочинно на території
домоволодіння побудувала сарай, літню кухню та інші будівлі. Підставою відмови стало також те, що було змінено моє
прізвище та номер будинку.

Всі недоліки нею були усунуті:
рішенням виконкому Верхньодніпровської міськради №НОМЕР_1 моєму будинку був присвоєний номер АДРЕСА_1, рішенням НОМЕР_2 того ж числа узаконені самочинно
збудовані будівлі.

Вищенаведені обставини підтверджуються - технічним паспортом на жилий будинок з господарчими та
побутовими спорудами з якого вбачається що власником будинку по АДРЕСА_1, міста Верхньодніпровська є саме
позивач;

·
свідоцтвом про укладення мною шлюбу
від 30
червня 1973 року з якого вбачається, що її дошлюбне
прізвище було ІНФОРМАЦІЯ_1;

·
квитанціями про сплату позивачем
страхових платежів за будинок та податку на землю.

·
рішеннями виконкому
Верхньодніпровської міськради про дозвіл на узаконення на імя позивача самочинно збудованих будівель по АДРЕСА_1, міста Верхньодніпровська, та затвердження адреси її будинку;

·
домовою книгою на будинок з якого
вбачається, що саме позивач найбільш тривалий час мешкає в будинку по АДРЕСА_1, міста Верхньодніпровська;

- актом узаконення об'єкту самовільної забудови.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право
вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження
майном. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається другою особою, а також в разу утрати ним
документа, підтверджуючого його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно ч.З ст. 376 ЦК України право власності на
самовільно збудоване нерухоме майно може бути по рішенню суду
визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови
надання земельної ділянки у встановленому порядку особі уже під збудоване
майно.

За таких підстав позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст..ст..
10,60,212-214 ЦПК України, суд -

3

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з
господарчими та побутовими спорудами розташований по АДРЕСА_1, міста
Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, та складається   з жилого будинку А-1 загальною площею
37.4 м.кв., сіней- а-1, сарая-Б"-1, літньої кухні-Б-1,навіса-В-1, вбиральні - Т-1, мощення - 1, водогіна №4,
паркана №1, паркана №2, хвіртки №3, всього загальною дійсною вартістю 12 869 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після поданя заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: /