Справа
№2-23/2007 p.
РІШЕННЯ

іменем      України

29 січня 2007 року                                                                                         м. Теребовля

Теребовлянський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої судді Янішевської Л.С.,

при секретарі Страхоцькій М.В.,
Кузій Н.С.,

за участю прокурора Савки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Теребовлі цивільну справу

за позовом                  ОСОБА_1

до                                  ОСОБА_2

третя  особа                   орган
опіки  та піклування  -  служба у справах
неповнолітніх

Монастириської районної державної
адміністрації

про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно двох малолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на те, що відповідач з грудня 1996 року ухиляється від виконання своїх батьківських
обов»язків по їх утриманню та вихованню.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5 позов про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підтримав,
вказавши, що відповідач не приймає участі у вихованні малолітніх
дітей, які перебувають на повному утриманні позивачки і проживають із її матір»юОСОБА_6, призначеної рішенням
виконавчого комітету Гориглядівської сільської
ради Монастириського району Тернопільської області НОМЕР_1опікуном дітей. У
зв»язку із наведеним малолітні діти позбавлені батьківської
турботи.

Прокурор проти задоволення позову не заперечує, пояснивши, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей повністю
відповідатиме інтересам останніх.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду
справи.

За наведених обставин, приймаючи до уваги вимоги ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу без
особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо
доказів про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір і відповідно до
ст.224 ЦПК України ухвалити у даній справі заочне рішення.

Дослідивши та оцінивши докази у
справі, суд встановив.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком
малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про їх народження
відповідно НОМЕР_2, виданих 18.07.1995 року та 17.03.1997 року Гориглядівською сільською радою Монастириського району Тернопільської
області. Малолітні діти народились під час шлюбу, укладеного
між позивачкою і відповідачем 15.10.1994 року, який в
подальшому, а саме 05.11.1997
року, сторонами розірвано.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що понад 8 років ОСОБА_2 не проживає із своїми
малолітніми дітьми в АДРЕСА_1 та не займається їх вихованням, до них не
навідується та не цікавиться їх розвитком.

Відповідно до довідки Гориглядівської сільської ради НОМЕР_3 та виписки із будинкової книги № 3 для реєстрації громадян, проживаючих в АДРЕСА_1, ОСОБА_2 27.05.2003 року вибув із вказаного села до АДРЕСА_2, де і проживає.

Факт ухилення від виконання ОСОБА_2 своїх обов»язків по вихованню дітей підтверджується постановою судді Монастириського
районного суду від 03.12.1996 року про стягнення з відповідача
аліментів у розмірі Ул на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, рішенням цього ж
суду від 26.05.2006 року про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 154 грн. щомісячно на утримання малолітнього
сина ОСОБА_4.

Як вбачається із інформації відділу Державної виконавчої служби у Теребовлянському районі від 13.10.2006 року ОСОБА_2 з березня 2006 року по вересень 2006 року злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання
своїх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3

Згідно з висновком органу опіки та піклування від 10.01.2007 року позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його
дітей повністю відповідатиме інтересам останніх, оскільки ОСОБА_2 самоусунувся
від виконання батьківських обов'язків і не піклується про
дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки
зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати
належні умови для розвику її природних здібностей, поважати
гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 ч.І ст. 164 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько
можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За наведених обставин, приймаючи до уваги інтереси малолітніх дітей, необхідність забезпечення умов для їх нормального
виховання та розвитку, суд приходить до
переконання, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати представник позивачки
просить покласти на неї.

Керуючись ст. 10,60,212,215 ЦПК України,
ст. 164,165
Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України
"Про охорону дитинства", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган
опіки та піклування - служба у справах неповнолітніх
Монастириської районної державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Теребовлянського районного суду протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.