Справа
№  2-112/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого     Денисової
Т.С.

при секретарі                        Халупи
М.С.

з участю позивачки        ОСОБА_1 відповідачки     ОСОБА_2 представників відповідача
Борщівської міської ради

Мотилевич О.П.
та Коника Р.Б. представника відповідача Борщівського районного відділу
земельних ресурсів Сабітової О.В.

представника відповідача відділу
містобудування, архітектури і житлово-комунального господарства Борщівської
райдержадміністрації Вільчинської Г.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Борщівської міської ради, Борщівського районного
відділу земельних ресурсів, відділу містобудування, архітектури і
житлово-комунального господарства Борщівської райдержадміністрації про визнання
недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та
зобов»язання демонтувати самовільно збудовану будівлю гаражу,

встановив :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
відповідачів, в якому просить визнати недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_2,
посилаючись на те, що виданий він незаконно, без її погодження плану
погодження зовнішніх межових знаків. Також просить зобов»язати відповідачку
ОСОБА_2 демонтувати самовільно збудований гараж, оскільки гараж збудований
частково на її земельній ділянці.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і пояснила, що з
листа начальника Борщівського районного відділу земельних ресурсів Землянської
Л.Є. відомо, що державний акт на право власності на землю може бути виданий
лише після погодження меж із сусідами. Вона ніколи не погодиться підписати план
погодження меж, оскільки ОСОБА_2 та представники органів влади обманним шляхом
спонукали її до підписання згоди на будівництво відповідачкою в 1999 році
гаражу. Фактично гараж збудований на її земельній ділянці. Державний акт вважає
незаконним, оскільки він закріплює незаконно отриману відповідачкою земельну
ділянку.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов, не
визнала і пояснила, що спір, який виник між нею та позивачкою ще в 1999 році
стосовно будівництва нею гаражу ніби-то на земельній ділянці позивачки,
вирішений в судовому порядку. Усі вимоги позивачки визнані безпідставними
Позивачка використала усі можливі заходи по оскарженню дій;земельного відділу,
відділу архітектури, міської ради та суду і починає процедуру оскарження
по-новому. Вимоги позивачки вважає безпідставними.

Представники
відповідачів Борщівської міської ради, Борщівського районного відділу земельних
ресурсів, відділу містобудування, архітектури і житлово-комунального
господарства Борщівської райдержадміністрації в судовому засіданні позов не
визнали і пояснили, що прийняття рішення, виготовлення та видача Державного
акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 проведено у відповідності
до діючого законодавства.

Заслухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у
справі докази, подані сторонами в повному обсязі, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги задоволенню не підлягають з слідуючих підстав.

Рішенням сесії
Борщівської міської ради від 14 грудня 1999 року НОМЕР_1 відповідачці ОСОБА_2
передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею
0,09 га для будівництва обслуговування житлового будинку та господарських
споруд.

У серпні 2000
року відповідачка звернулася до земельного відділу із заявою про виготовлення
Державного акту на земельну ділянку.

У відповідності
до п.1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право приватної власності на землю, право колективної
власності на землю, право власності на землю і право постійного користування
землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на
умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року № 43 зі змінами
та доповненнями, складання державного акта на право приватної власності на
землю, що була раніше надана громадянам у постійне користування або при
переоформленні правоустановлюючих документів на ці ділянки, проводиться після
відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх
довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою в
установленому порядку відповідною технічною документацією.

Згідно п.1.16
тієї ж Інструкції, технічна документація зі складання державного акта на право
приватної власності на землю включає, окрім інших документів, збірний
кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів.

З копії плану
зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_2 та копії акту визначення та погодження
на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 від 10 серпня
2000 року вбачається, що ОСОБА_1 план та акт не підписала.

Як пояснили в
судовому засіданні представники відповідачів, розробка технічної документації
зі складання державного акта на право приватної власності на землю була
призупинена на підставі ст.161 ЗК України у зв»язку з наявністю спору між
позивачкою та відповідачкою ОСОБА_2

Рішенням
Борщівського районного суду від 12 лютого 2002 року та ухвалою Колегії суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від
23 квітня 2002 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Борщівської міської ради про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою та скасування рішення виконкому Борщівської міської ради від 19
листопада 1999 року відмовлено за безпідставністю.

Судами встановлено, що право ОСОБА_1 на користування 1292
кв.м. земельної ділянки, переданій їй безоплатно у приватну власність рішенням
Борщівської міської ради від 19 лютого 1997 року НОМЕР_2, та фактично наявною
земельною ділянкою розміром 1303,57 кв.м не порушено. Між будинковолодіннями
позивачки та відповідачки ОСОБА_2 встановлена, тверда межа і огорожу було
влаштовано ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і який протягом 30-ти років, будучи
власником, питання про усунення перешкод не стайив. До 2000 року сторони користувалися
земельними ділянками в межах і в розмірах, які є на даний час і спору між ними
не виникало.

Рішенням сесії Борщівської міської ради від 22 серпня 2005 року № НОМЕР_3
внесено зміни у рішення сесії міської ради НОМЕР_1 від 14 грудня 1999 року і
викладено в слідуючій редакції: передати ОСОБА_2 безоплатно у власність
земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 0,0946 га для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель та споруд.

На підставі вищевказаного рішення 12 жовтня 2005 року ОСОБА_2 був виданий
Державний акт на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_4)

Окрім цього, рішенням Борщівського районного суду від 12 лютого 2002 року
також встановлено, що ОСОБА_2
в 1999 році провела будівництво гаражу зблокованого з житловим будинком на
підставі рішення виконкому Борщівської міської ради від 19 листопада 1999 року
НОМЕР_5.

ОСОБА_1 12 листопада 1999 року підписала заяву, давши
згоду ОСОБА_2 на будівництво гаражу,

В 2000 році ОСОБА_1 звернулася в суд про визнання угоди та рішення
виконкому недійсним.

Рішенням суду від 28 березня 2000
року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

За таких обставин суд вважає, що право ОСОБА_1 на користування
земельною ділянкою не порушено, а тому в задоволенні позовних вимог щодо
визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та
зобов»язання відповідачки ОСОБА_2 демонтувати самовільно збудований гараж слід
відмовити.

Витрати, понесені сторонами, слід покласти на них в
межах, в яких вони їх понесли.

На підставі п.п.1,12,1.13,1.16 Інструкції про порядок складання, видачі,
реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю,
право колективної власності на землю, право власності на землю і право
постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування
землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої
наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999
року № 43 зі змінами та доповненнями, ст.ст.40,81,118,125,126,158-161 ЗК
України та керуючись ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України, суд

вирішив :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Борщівської міської ради,
Борщівського районного відділу земельних ресурсів, відділу містобудування,
архітектури і житлово-комунального господарства Борщівської
райдержадміністрації про визнання недійсним державного акту на право власності
на земельну ділянку та зобов»язання демонтувати самовільно збудовану будівлю
гаражу відмовити за безпідставністю.

Витрати, понесені сторонами, покласти на них в межах, в яких вони їх
понесли.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до
апеляційного суду Тернопільської області та апеляційну скаргу гіроФягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження в такому ж порядку.