Справа № 22-ц-1031/2007
р.                                             Головуючий 1 інст. - Сенаторов
Категорія: визнання договору                                            Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого
2007 року

Судова колегія
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в
складі:

головуючого -     судді Швецової Л.А.,

суддів              -                  Даниленко В.М.., Яцини В.Б.,

при секретарі -                Шевченко О.Б.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю фірми „Багачанка" на ухвалу Київського
районного суду м. Харкова від 22
вересня 2006 р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до регіонального відділення Фонду
державного майна України по Харківській області, товариства з обмеженою
відповідальністю „Багачанка", третя особа: закрите акціонерне товариство
„Жилкомсервіс" про визнання договору оренди недійсним та поновлення
порушеного права, -

встановила:

У серпні 2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до суду з позовом до регіонального відділення Фонду державного майна України
по Харківській області, товариства з обмеженою відповідальністю
„Багачанка", третя особа: закрите акціонерне товариство
„Жилкомсервіс" про визнання договору оренди недійсним та поновлення
порушеного права.

Рішенням
Київського районного суду м. Харкова від 28
жовтня 2002 року
позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були задоволені.

Визнано
недійсним договір оренди №
573-Н від 1 квітня 2002 року укладений
між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській
області та ТОВ „Багачанка" на нежитлове приміщення у півпідвальному
приміщенні 7-го під'їзду
п"ятиповерхового будинку (
площею 97,5 кв.м.) у
буд.АДРЕСА_1 та поновлено порушене право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користуванні
належними ним сараями в півпідвальному приміщенні, зобов"язано ТОВ „Багачанка"
забезпечити вільний доступ ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та іншим мешканцям квартир 7-го під'їзду до
сараїв, розташованих у півпідвальному приміщенні за вказаною адресою.

Рішенням
апеляційного суду Харківської області від 24
квітня 2003 року
вказане рішення було скасоване, та постановлено нове, яким у задоволенні позову
було відмовлено.

Ухвалою
Верховного Суду України від 24
листопада 2005 року
рішення апеляційного суду Харківської області від 24 квітня 2003 року було
скасовано, та рішення Київського районного
суду м. Харкова від 28 жовтня 2002 року залишено в силі.

8.09.2006 року позивачі по
справі звернулися до Київського районного суду м. Харкова з заявою про
роз'яснення рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2002 року.

22 вересня 2006 року Київським районним судом м.
Харкова була винесена ухвала, відповідно до якої рішення Київського районного суду м.
Харкова від 28 жовтня 2002 року було
роз"яснено наступним чином.

Виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2002 року в частині
зобов'язання ТОВ „Багачанка" забезпечити вільний доступ ОСОБА_1, ОСОБА_2
та іншим мешканцям 7 під"їзду
до сараїв, розташованих в напівпідвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, державній
виконавчій службі зробити у відповідності зі ст. 79 Закону України „
Про виконавче провадження", виселивши ТОВ „Багачанка", замінивши
замок, наявний на двері під'їзду в підвал (
де знаходяться сараї), передавши ключи
від замка ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 забезпечити державного виконавця замком і вирішити питання про надання
дублікатів ключів іншим мешканцям під'їзду, які мають сараї, розташовані в
напівпідвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1.

Директором ТОВ
фірми „Багачанка" була подана апеляційна скарга, в якій вона просить
ухвалу суду скасувати, вважаючи, що суд неповно з"ясував обставини по
справі, що мають значення для справи та судом порушені вимоги процесуального
закону, оскільки районний суд при розгляді справи не взяв до уваги, що спірне
приміщення з 16 квітня 2004 року належить
ТОВ „Багачанка" на підставі договору купівлі-продажу.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді, пояснення сторін по справі, що з'явилися,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає,
що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.
З ст. 303 ЦПК
України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги. Якщо під час
розгляду справи буде встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке є обов"язковою
підставою для скасування рішення.

Згідно зі ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є
незрозумілим суд для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд
за їх заявою може постановити ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не
змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином,
законодавець вказує на те, що суд може роз"яснити своє рішення, якщо воно містить в собі незрозумілості або
ускладнює його реалізацію.

Судова колегія
вважає, що ухвала суду про роз'яснення рішення суду не відповідає вимогам ЦПК
України, оскільки при розгляді заяви суд змінив його зміст та вийшов за межи
позовних вимог, оскільки зобов"язав державного виконавця виселити
відповідача ТОВ „Багачанка" із спірного приміщення. Крім цього прохання
заявників не містить в собі даних, які б свідчили таких підстав для роз'яснення
рішення. Фактично в заяві ставиться питання про додаткове обґрунтування
висновків суду та забезпечення примусового виконання рішення суду.

У зв'язку з тим,
що рішення суду може бути роз'яснене тільки судом, який ухвалив рішення, то на
підставі п.3 ст. 312 ЦПК
України, судова колегія скасовує ухвалу та передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, п.4ч.2 ст. 307, п. 3ст. 312, 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну   скаргу
директора   Товариства   з
обмеженою   відповідальністю „Багачанка"
задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Харкова    від    22
вересня 2006 року скасувати та передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала апеляційної інстанції набирає чинності негайно і касаційному
оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню по справі.