У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

головуючого                          Григор'євої Л.І.,

суддів:                                     Барсукової
В.М.,      Гуменюка В.І.,

Балюка М.І.,             Косенка
В.Й., -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом Вінницької міської ради до
ОСОБА_1 про знесення самочинно встановленого металевого гаража, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від                       13 лютого 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Вінницької області від                    25 травня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У квітні 2006 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи
його тим, що відповідач самочинно, з порушенням установленого законом порядку,
без належного дозволу встановив металевий гараж біля будинку АДРЕСА_1 на
земельній ділянці територіальної громади м. Вінниці, чим порушив п. 1 ст. 376
ЦК України.

Посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач не бажає
демонтувати гараж, просив зобов'язати його знести самочинно встановлений
спірний гараж та привести земельну ділянку в попередній стан.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від                                    13 лютого
2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від
25 травня 2007 року, позов Вінницької міської ради задоволено. Ухвалено
демонтувати спірний металевий гараж за рахунок власника                 ОСОБА_1.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від
13 лютого 2007 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області
від               25 травня 2007 року та
закрити провадження у справі, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1. підлягає частковому задоволенню, а судові рішення
- скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з
таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим
є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову Вінницької міської ради, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд,
виходив з доведеності належності спірного гаража ОСОБА_1, вважаючи допустимим і
достатнім доказом цього факту акт від 29 січня 2007 року, складений комісією в
складі інженера, старшого техніка міського комунального підприємства
“Архітектурно-будівельний сервіс” та майстра міського комунального підприємства
ЖЕК №10.

Однак, такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального та
процесуального закону.

Так, в порушення ст. ст. 212-214 ЦПК України суд не
встановив власника спірного гаража, залишив поза увагою доводи відповідача про
те, що гараж належить ОСОБА_2 та за відсутності доказів на підтвердження
здійснення самочинного будівництва спірного гаража ОСОБА_1 та факту користування ним
відповідачем, ухвалив необґрунтоване рішення, яким фактично визнав власником
вказаного гаража ОСОБА_1. та зобов'язав
його демонтувати цей гараж за власний рахунок, не зазначивши
в рішенні підстави цього зобов'язання.

Крім того, визнавши власником спірного гаража ОСОБА_1.,
суд в порушення ч. 1 ст. 11 ЦПК України вийшов за межі заявлених Вінницькою
міською радою вимог.

При цьому суд, застосовуючи ст. 376 ЦПК України, залишив
поза увагою, що ч. 2 цієї статті передбачено, що особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на
нього, а також не врахував вимоги ст. 335 ЦК України, за якою річ, що не має
власника або власник якої невідомий, є безхазяйною, та якою визначено порядок
набуття права власності на безхазяйну річ.

Виходячи з наведеного, судом першої інстанції допущено
порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, і ці порушення не було усунено апеляційним
судом, у зв'язку з чим судові рішення відповідно до ст. 338 ЦПК України
підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись
ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 13 лютого 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 травня 2007 року скасувати,
передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Л.І. Григор'єва

Судді:
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко