У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши
18 липня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду
Херсонської області від 15 березня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу, трьох процентів річних з простроченої
суми,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що у березні 2003 року
він дав відповідачу в борг                 8 025 грн., про що було
складено розписку.

Відповідач зобов'язався повернути борг до ІНФОРМАЦІЯ_1,
проте зазначених зобов'язань не виконав, борг не повернув.

Просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу
та три проценти річних з простроченої суми.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 16
січня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 15 березня 2007
року, позов задоволено, постановлено стягнути з відповідача на користь позивача
боргу в сумі                8 025 грн.,
три проценти річних з простроченої суми у розмірі 842 грн. 52 коп. та судові
витрати.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на  невідповідність висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального
права та ставить питання про
скасування ухвали апеляційного суду й передачу справи на новий розгляд до
апеляційного суду.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що згідно з відповідною розпискою позивач передав
відповідачу грошові  кошти, які останній
зобов'язався   повернути до ІНФОРМАЦІЯ_1;
свої зобов'язання відповідач не виконав,  прострочив виконання грошового зобов'язання, а
тому на вимогу кредитора він зобов'язаний
сплатити  суму боргу,  а
також три проценти   річних   з
простроченої  суми.

Апеляційний суд правильно застосував ст. 308 ЦПК України і виходив з того, що
апеляційна скарга на рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального
права, підлягає відхиленню, а саме рішення - залишенню без змін.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України    суд касаційної інстанції
не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись
ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення боргу, трьох процентів річних з простроченої
суми за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на  ухвалу Апеляційного
суду Херсонської області від 15 березня 2007 року  відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г.
Ярема