Справа №
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого                         судді
секретарі                        Філімович
розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду
в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
посилаючись на те, що 26.03.1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у
відділі ЗАГСа Київського РВК м. Одеси, актовий запис № 312. Від цього шлюбу у
них народилося три дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом останніх двох років чоловік почав проявляти зневагу до
подружньої вірності, перестав приймати участь у вихованні дітей та матеріально
забезпечувати сім'ю. Все це призвело до того, що вони втратили один до одного
любов та повагу, жоден з них не згоден на примирення, сумісне проживання стало
неможливим. Оскільки її чоловік протягом довгого часу не приймає участі у
вихованні та матеріальному забезпеченні дітей, вона вважає за доцільне
визначити місце проживання дітей разом з нею.
У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала доводи позову та
просила суд задовольнити позов про розірвання шлюбу, визначити місце проживання
Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав, не
заперечував проти їх задоволення.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, перевіривши матеріали
справи, вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню за
наступними підставами.
Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що сторони одружені з
26.03.1993 року, шлюб зареєстрований у відділі ЗАГСа Київського РВК м. Одеси,
актовий запис № 312 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6, 7), які проживають разом з позивачкою.
Сторони тривалий час подружні відносини не підтримують,
спільного господарства не ведуть, разом не мешкають. Збереження сім'ї
неможливо, тому що вони втратили друг до друга почуття любові та поваги.
Таким чином, визнання відповідачем даного позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
За такими обставинами, суд доходить до висновку, що шлюб
між сторонами розпався остаточно і не може бути збережений, у зв'язку із чим
позов підлягає задоволенню.
Суд вважає за можливе визначити місце проживання
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір'ю - ОСОБА_1
Суд вважає, що судові витрати у вигляді стягнення при видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу державного мита на користь держави необхідно стягнути з
Керуючись ст.ст. 10,11, ч. 4 ст. 130, ст.ст. 174,209,212,214-215 ЦПК
України, ст.ст. 105,112 Сімейного Кодексу України, суд,
Шлюб міжОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26.03.1993 року у відділі ЗАГСа
Київського РВК міста Одеси, актовий запис № 312 -розірвати.
Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір'ю -
Стягнути з ОСОБА_2 при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито
на користь держави у розмірі 17 грн., ОСОБА_1 від сплати державного мита
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копи до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.