УХВАЛА        ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня
2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді   Курської А.Г. суддів   Горбань В.В.

Шаповалової О.А. при
секретарі Іванові O.K. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сімферопольського районного суду АР
Крим від 18.10.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

30.05.2006 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди в розмірі 5000 грн.
з кожного.

Позовні вимоги мотивовані
тим, що він балотувався на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1, за результатами голосування 26.03.2006
року обраний не був. 29.03.2006
року поштою отримав
бандероль, в якій містився металевий болт з гравіруванням „Вибори 2006 рік". В подальшому ним було
з'ясовано, що вказана бандероль направлена на його адресу відповідачами. Такі
дії відповідачів спричинили йому моральну шкоду, оскільки він зрозумів скритий
підтекст даних цинічних дій, морально страждав з цього приводу, захворів,
змушений був звертатися за допомогою до лікаря.

05.09.2006 року
позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування з відповідачів
матеріальної шкоди в розмірі 1505 грн.
20 коп., мотивуючи
вимоги тим, що внаслідок вищенаведених обставин він з 30.03.2006 року до кінця травня 2006 року знаходився на амбулаторному
лікуванні, а з 25.07.2006 року
до 09.08.2006 року - на стаціонарному лікуванні у зв'язку
з гіпертонічним кризом. Під час лікування ним було затрачено 1505 грн. 20 коп., які він просив стягнути з
відповідачів.

Ухвалою суду від 15.09.2006 року позови об'єднані в одне
провадження.

Рішенням суду позовні вимоги залишено без задоволення.

В
апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_1. просить його скасувати, як
постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та
ухвалити нове рішення про задоволення його
вимог в повному обсязі. Доводи апелянта зводяться до того, що суд при
повному встановлені обставин по справі, дав невірну оцінку наданим доказам про
наявність причинного зв'язку між діями відповідачів та погіршенням стану його
здоров'я, дійшов невірного висновку про відсутність такого причинного зв'язку,
неправильно застосував норми матеріального права, унаслідок чого ухвалив
незаконне рішення і не захистив його порушене право.

Справа №22-ц-681/2007

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає їх необгрунтованими і такими, що
не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд першої
інстанції в межах заявлених вимог повно та всебічно дослідив обставини справи,
дав належну оцінку доказам, які надали сторони, і дійшов вірного висновку про
те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за їх недоведеністю на підставі
ст.ст.23, 1166, 1167, 1190, 1195 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги
про те, що суд першої інстанції нічим не спростував довід позивача про те, що
самим фактом відправки бандеролі, в якій був болт з гравіруванням
„Вибори-2006", відповідачі образили його, не приймається судовою колегією
до уваги, оскільки позивач не заявляв вимог про захист порушення його особистих
немайнових прав на підставі ст.ст.270, 277, 278, 280 ЦК України як людини та громадянина.

В даному випадку є
твердження про факт отримання бандеролі позивачем поштою, яку він міг і не
відкривати, але все ж відкрив у присутності своїх родичів та знайомих. За
власною ініціативою позивач, як політик та депутат місцевої ради, розслідував
цей факт, сам знайшов авторів направлення бандеролі, і їх вчинок для себе
вважав образою.

Мета його звернення до
суду, як убачається з його пояснень, - не захист порушеного особистого немайнового права як
людини та громадянина, а покарання образників шляхом стягнення з них
матеріальної та моральної шкоди на підставі загальних норм ЦК України.

Не
зважаючи на неадекватність реакції на результати виборів з боку відповідачів як
виборців і обрання ними
виду подарунку у формі болту, їх дії були спробою маніпулювати своєю
поведінкою, як жартом, а у цілому, як убачається з матеріалів справи, це була
критика, і спрямована вона була на позивача як політика, програвшого вибори селищного голови в 2006 році, оскільки межи допустимої критики щодо публічної особи можуть бути ширшими порівняно з
межами критики щодо звичайних громадян.

Судова колегія вважає, що
в цьому сенсі позивач, який бажав обіймати посаду селищного голови, повинен був
толерантно ставитися до критики на свою адресу з боку виборців, яка була
оприлюднена самим позивачем шляхом відкриття бандеролі у присутності своїх
родичів вдома.

Відповідачі наполягали на
тому, що вони бажали таким чином пожартувати і нічого більш.

Як убачається з фактичних
обставин справи і як пояснив позивач сам в засіданні апеляційного суду, він
порівняв подарунок з вживанням спеціального слова „болт" в побуті як
брутальну лайку. Між тим, відповідачі ніяких образливих слів не вживали по
відношенню до нього, брутальних слів не надписували, а сам по собі болт, як
металева деталь, судом першої інстанції обгрутовано не визнана образливою, з
урахуванням того, що вона має своє цільове призначення для використання в
техніці.

Висновки суду першої
інстанції судова колегія визнає правильними, оскільки вони не суперечать нормам діючого законодавства і
судовій практиці, що склалася при розгляді таких справ судами України та
Європейським судом.

Згідно зі ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.303, 304,
307, 308, 313-315, 317, 319, 325 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, рішення Сімферопольського районного суду АР Крим від 18.10.2006
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної
сили до суду касаційної інстанції.