справа №2-250/07р.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2007 року                                                                                       м.
Городня

Городнянський
районний суд Чернігівської області у складі : головуючого судді Березовського О.Д., при секретарі
Пятковській Т.І., за участю позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Трясухо З.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городня цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської
області щодо стягнення заборгованості по виплаті одноразової матеріальної
допомоги на оздоровлення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на боці відповідача -
Головне управління Державного казначейства України у Чернігівській області,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 січня 2007 року звернулась
до суду з позовною заявою до відділу освіти Городнянської районної державної
адміністрації Чернігівській області щодо стягнення заборгованості по виплаті
одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення.

Позивач в
позовній заяві зазначила, що вона працює ІНФОРМАЦІЯ_1 у міжшкільному
навчало-виробничому комбінаті м. Городня. У відповідності зі статтею 57 Закону України
„Про освіту" допомога на оздоровлення виплачується з 01.01.1998 року.

Враховуючи
вищевикладене, просить суд стягнути з відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації Чернігівській області заборгованість по виплаті
одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення у відповідності до нарахувань
відділу освіти.

Ухвалою судді
від 02 лютого 2007 року провадження
у зазначеній справі відкрито.

У судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги. Пояснила, що вона
працює ІНФОРМАЦІЯ_1 в Городнянському міжшкільному навчально-виробничому
комбінаті з вересня 1999
року. Має загальний педагогічний стаж роботи 7 років. Зазначила, що в період 2000-2002 років їй
своєчасно не нараховувалась та не виплачувалась гарантована одноразова
матеріальна допомога на оздоровлення В період 2005 - 2006 років вона ніяких коштів на
погашення вказаної заборгованості не отримала. Про порушення свого права на
отримання допомоги на оздоровлення вона дізналась лише в 2003 році від інших
вчителів. До суду за захистом своїх прав не зверталась, оскільки керівництво
відділу освіти Городнянської райдержадміністрації запевнило, що заборгованість
їй буде виплачена своєчасно і в повному обсязі. З наданою представником відділу
освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області
довідкою щодо суми заборгованості по виплаті одноразової матеріальної допомоги
на оздоровлення за період 2000-2001 років ОСОБА_1 згодна. Просить суд стягнути
з відповідача суму заборгованості по виплаті одноразової матеріальної допомоги
на оздоровлення за період 2000-2001
років згідно довідки відділу освіти.

Представник
відповідача по справі Трясухо З.О. у судовому засіданні заявлений позов визнала
частково і пояснила, що у зв'язку з не фінансуванням з бюджету виплат
передбачених ст. 57 Закону
України „Про освіту", відсутністю відповідних бюджетних асигнувань
працівникам районного відділу освіти не проводилось нарахування одноразової
матеріальної допомоги на оздоровленій при наданні щорічної відпустки педагогічним працівникам. ІД виплати не були
нараховані, не вівся їх облік, вони не відносились до кредиторської
заборгованості. Згідно Закону України „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" від 09.09.2004 року
№1994-IV врегульовано правовідносини з цього питання.
Цим законом встановлено порядок погашення заборгованості протягом 5 років рівними
частинами. В 2005-2006 роках
позивач не отримувала коштів на погашення
заборгованості по виплаті допомоги на оздоровлення. Тому вважає, що позивач має
право вимагати та отримати тільки частину вказаної заборгованості, яку вона
повинна була отримати в 2005-2006
роках.

Представник третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог у
судове засідання не з'явився, просить справу розглянути за
відсутністю представника Головного управління
Державного казначейства України у Чернігівській області. Згідно пояснення на позовну заяву за № 14-13/173/927 від 13.02.2007 року, які оголошено у судовому засіданні, встановлено, що ГУ ДКУ у Чернігівській області вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню в частині
погашення заборгованості по виплаті допомоги на оздоровлення,
з урахуванням вимог Закону України „Про реструктуризацію
заборгованості, з виплат, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту" педагогічним,
наукового-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" в межах бюджетних асигнувань, призначених.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, оголосивши пояснення третьої особи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З дослідженої у судовому засіданні довідки директора Городнянського МНВК НОМЕР_1 від 17.01.2007 року встановлено, що ОСОБА_1 дійсно
працює ІНФОРМАЦІЯ_1 в Городнянському міжшкільному навчально-виробничому
комбінаті (а. с. 2).

З довідки відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації за НОМЕР_2 від 09.01.2007 року
встановлено, що нарахована ОСОБА_1 одноразова матеріальна
допомога на оздоровлення за 2000-2001 роки складає 212 грн.. У 2005-2006 роках ОСОБА_1 не отримувала жодних
виплат на погашення вказаної заборгованості (а. с. 3).

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з
позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким
строком. Станом до 11.07.2001 року стаття 233 КЗпП України встановлювала тримісячний строк для звернення до суду з заявою для вирішення трудового спору.
В судовому засіданні встановлено, що позивач дізналась
про порушення свого права у 2003 році. Таким чином, строк
звернення до суду позивачем не порушено.

Статтею 55 Конституції України зазначено, що
кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 22 Конституції України наголошує, що
при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Стаття 43 Конституції України проголошує, що
кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату,
не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання
винагороди за працю захищається законом.

В статті 57 Закону України „Про освіту", якою визначені гарантії
держави педагогічним, науково-педагогічним
працівникам та іншим категоріям праціівників навчальних закладів, визначено, що
держава забезпечує вказаній категорії працівників

виплату надбавок за вислугу років
щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи.

Відповідно до ст.94 КЗПП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника,
результатів його праці та господарської діяльності
підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про оплату
праці", додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає
доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачу неправомірно своєчасно не
виплачувалась в період з 2000 року по 2001 рік одноразова матеріальна допомога
на оздоровлення, яка є частиною її заробітної плати,
чим порушено її конституційне право на своєчасне одержання винагороди
за працю.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача та третьої
особи на стороні відповідача, що допомога на
оздоровлення не виплачувались у зв'язку з тим, що було відсутнє відповідне бюджетне асигнування, а Законом України
"Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57
Закону України "Про освіту"
педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів, зазначену заборгованість було
визначено як кредиторську заборгованість Державного бюджету України, вона
погашається протягом 5 років рівними частинами, оскільки вони не
відповідають дійсності і суперечать Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії.

Законом України"Про реструктуризацію заборгованості з
виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про
освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям
працівників навчальних закладів" державою визнано існуючу заборгованість перед педпрапівниками в частині
невиплати допомоги на оздоровлення, тобто
підтверджено право позивача на отримання цієї виплати в період 2000-2001 років.

Вказаний закон було прийнято 09.09.2004 року, в той час як правовідносини,
що склалися між позивачем та відділом освіти
Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області,
і які досліджуються судом, відбувались в період 2000-2001 років, і, таким чином, зазначений Закон не може якимсь чином
обмежувати права позивача, оскільки відповідно
до ст. 58 Конституції України він не має зворотної дії у часі і не може обмежувати закріплене Конституцією України право
позивача на своєчасне одержання винагороди за працю.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню та підлягає стягненню з
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації
Чернігівської області сума заборгованості по
виплаті надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід
стягнути судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88,209,212,214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 43, 55, 58 Конституції України, ст. 57 Закону України "Про освіту", ст. 2 Закону України "Про оплату праці", ст. ст. 94, 233 КЗПП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області на користь ОСОБА_1 212 грн. 00 коп. заборгованості по виплаті матеріальної допомоги на оздоровлення за період з
2000
року по 2001 рік, без врахування податків та обов'язкових платежів, що підлягають утриманню.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації 51 грн. 00
коп. державного мита (судового збору) на користь держави.

Стягнути відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. для зарахування на рахунок №
1170 Територіального управління
Державної судової адміністрації в Чернігівській області, , УДК в
Чернігівській області, МФО
853592.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарга, або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.