УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5 червня 2007 року                                                                                                       м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої                   -        судді Кожух
О.А.

суддів                           -           Кондор Р.Ю., Леско В.В.

при секретарі
-        Довбака Т.О. з участю: апелянтів - позивача ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_2, представників
відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за
апеля­ційною скаргою позивача ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_2 на рішення Му­качівського міськрайонного суду від
27
березня 2007 року по цивільній справі за позо­вом ОСОБА_1 до відділу освіти Мукачівської районної
державної адміністрації, Бабичівської ЗОШ 1-ІІ ступенів про поновлення на посаді вчителя Баби­чівської загальноосвітньої   школи 1-ІІ ступенів за трудовим договором
укладеним на невизначений строк, -

встановила:

ОСОБА_1 у січні 2007 року звернулась до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що з 2000 року керівництво відділу освіти Мукачівської РДА, пору­шуючи трудове законодавство, обмежувало строки її
трудової діяльності періодом навчального року мотивуючи це
досягненням пенсійного віку. 26.12.2006 позивачу стало відомо, що існує наказ
відділу освіти НОМЕР_1 про звільнення її з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Вказаний наказ не
було занесено до трудової книжки і його копію позивач
отримала лише 9 січня 2007 року. Посилаючись на положення ст. 235 КЗпП України просила суд поновити її на посаді вчителя Бабичівської ЗОШ 1-ІІ ст. за трудовим договором, укладеним на невизначений строк,
за трудовим

Рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 20.03.2007 у задоволенні по­зовних вимог відмовлено - суд вважав, що звільнення позивача проведено правомір­но на підставі її заяви, а також позивач пропустила строк звернення до
суду.

Позивачем та її представником подано апеляційну
скаргу, в якій просять рішен­ня суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позо­вні вимоги в повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального права а також
вказують, що строк звернення до суду позивачем пропущено не було, оскільки вона звернулась до суду в місячний строк після
отримання копії наказу НОМЕР_1.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції
позивач просила поновити її на роботі з 30.08.2000.

В надісланих на адресу апеляційного суду
запереченнях на апеляційну скаргу та в судовому засіданні
представники відповідачів просили рішення суду першої ін­станції залишити без
змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явились в судове засідан­ня, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить
до наступного.

Справа № 22 ц - 886/07
номер рядка статистичного звіту: 40

Головуючий в першій інстанції- Феєр І.С. Суддя-доповідач - Кожух О.А.

2

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи доказів, наказом відділу освіти Мукачівської
районної державної адміністрації НОМЕР_1 ОСОБА_1 було звільнено з посади вчителя
Бабичівської ЗОШ І-ІІ ступе­нів згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у
зв'язку з виходом на пенсію по старості на підставі заяви ОСОБА_1
(а.с.4). На його підставі було видано відпові­дний наказ по Бабичівській ЗОШ 1-ІІ ступенів (а.с.61). Позивач
звернулась за призна­ченням пенсії і таку одержує. В
подальшому, з 2000 по 2005 роки, як вчитель-пенсіонер, позивач працювала у
вказаній школі на посадах вчителів з різних предме­тів за строковими трудовими договорами, які оформлялись відповідними
наказами про призначення на посаду до кінця
навчального року та про припинення трудових відносин у зв'язку із закінченням
строку договору (а.с.66-74). Відповідні записи внесені у її трудову книжку. Фактів роботи за такими строковими трудовими
договорами пози­вач не заперечувала, наказів про її
призначення та звільнення (крім останнього нака­зу про звільнення НОМЕР_2) - не оскаржувала.

Отже, суд першої інстанції вважав доведеним, з чим
погоджується і судова ко­легія, що звільнення позивача було
проведено у зв'язку з виходом на пенсію на під­ставі її заяви, а тому вимоги позивача про поновлення на посаді задоволенню
не під­лягають через їх безпідставність,
доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Щодо вимоги, заявленої апелянтами в судовому
засіданні суду апеляційної ін­станції про поновлення позивача на
роботі з 30.08.2000 то вона не заслуговує на ува­гу, оскільки апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ЦПК України), а така вимога
позивачем не заявлялась.

Проте суд першої інстанції помилково послався як на підставу для відмови у .  позові також і на те, що позивачем
пропущено строк звернення до суду, тобто, суд навів взаємовиключні підстави для відмови в задоволенні позову.

З огляду на зміст статті 267 ЦК України положення про правові наслідки спливу строку позовної давності можуть застосовуватися лише у
тих випадках, коли буде доведено існування самого
суб'єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж при розгляді справи буде встановлено, що у позивача
немає суб'єктивного права, про захист якого він просить,
або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові
не через пропущення строку позовної давності, а
за безпідставністю матеріально-правової вимоги. Тому судова колегія вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини
рішення суду посилання як на підставу для відмови у позові на
пропуск строку позовної давності.

Керуючись ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307,308,313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК Украї­ни, колегія
суддів, -

ухвалила

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 27 березня 2007 року залишити без змін,
виключивши з мотивувальної частини рішення суду висновок про сплив строку
позовної давності як підставу для відмови у позові.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення,

проте може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня на­

брання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного

Суду України.