Справа №2-9507
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26
квітня 2007 року                                                                           м.
Тячів

Тячівський
районний суд Закарпатської області в особі

головуючого
судді Розман М.М.

при секретарі
Цех Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Тячівської держнотконтори , ОСОБА_3про
визнання права власності на спадкове майно та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до Тячівської держнотконтори ,
ОСОБА_3  про визнання права власності на
спадкове майно та стягнення моральної шкоди. В позовній заяві зазначили , що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх син ОСОБА_4 і після його смерті залишилося спадкове майно
, яке складається з автомашини, на яку вже видано свідоцтво про право на спадщину,
та житлового будинку АДРЕСА_1 , який зареєстрований в рівних долях за сином та
невісткою ОСОБА_3.

Вони , як спадкоємці першої черги після смерті сина в установлений строк
звернулися в нотконтору з заявою про прийняття спадщини , а після спливу
шестимісячного строку з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті сина і 27.06.2006 року постановою державного нотаріуса ОСОБА_5. у вчиненні
нотаріальної дії ш відмовлено із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого
документа на будинок - договору дарування від 20 листопада 2003 року.

Такі дії нотаріуса вважають незаконними , оскільки в
нотаріальній конторі знаходиться один примірник цього договору за реєстровим №
3-1671.

Вважають , що цими діями працівників нотконтори їм , як людям похилого віку
, які хворіють , заподіяно моральну шкоду , яка проявилася і проявляється у
почутті невпевненості, в позбавленні можливості своєчасно отримати спадщину,
чим покращити свої умови життя, у втраті душевної рівноваги, постійних
прийняттях заспокійливих препаратів, моральних і душевних переживання і
стражданнях , періодичними появами бувшої невістки з вимогами значних
матеріальних уступок.

Просять зобовязати Тячівську нотконтору видати їм свідоцтва про право на
спадщину за законом на частку у домоволодінні АДРЕСА_1 та стягнути з Тячівської
нотконтори в відшкодування моральної шкоди 1700 гривень на користь ОСОБА_1.
14500 гривень на користь ОСОБА_2..

Шляхом
подання письмових доповнень до позовної заяви позивачі збільшили розмір
позовних вимог і просять визнати їх спадкоємцями за законом на 16 частину
кожного в домоволодінні АДРЕСА_1 та на 16 частину кожному грошових вкладів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. І його представник
ОСОБА_6. , який є одночасно представником позивачки ОСОБА_2. позов підтримали
посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і додатково
пояснили , що відповідачка

відмовлялася
продати машину і надати кошти , необхідні під час лікування спадкодавця
ОСОБА_4..Необхідні кошти надавали позивачі.

Уточнили свої позовні вимоги і просять визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності на спадкове майно як спадкоємцям померлого ОСОБА_4  на 16 частину кожному в домоволодінні
АДРЕСА_1, та на 16 частину кожному грошових вкладів , внесених на ім»я ОСОБА_4
в Тячівському відділенні ВАТ «Ощадний банк Україна» на рахунок НОМЕР_2 та на
НОМЕР_3 , а також стягнути з Тячівської нотконтори в відшкодування моральної
шкоди 1700 гривень на користь ОСОБА_1. І 4500 гривень на користь ОСОБА_2..

Представник нотконтори Черевко Л.В. в судовому засіданні
позов до нотконтори не визнала і пояснила , що сторони у встановлений термін
подали заяви про прийняття спадщини. При цьому між позивачами і відповідачкою
виник спір щодо спадкового майна. Вона особисто роз»яснювала їм порядок
прийняття спадщини , однак сторони не дійшли жодної згоди і відповідачка
відмовилася надати оригінал правовстановлюючого документа на будинок , що
унеможливило видачу свідоцтва про право на спадщину на будинок. Свідоцтво про
право на спадщину на автомобіль , при наявності правовстановлюючого документа,
вона видала. Вважає за можливе визнати за позивачами право власності на належну
їм долю у спадковому домоволодінні та грошових вкладах , а в задоволенні позову
про відшкодування моральної шкоди відмовити, так як діями нотаріуса будь-якої
шкоди позивачам не заподіяно.

Відповідачка ОСОБА_3. в судовому засіданні позов визнала частково і
пояснила, що її чоловік був інвалідом , фактично непрацездатним і вона змушена
була виїжджати на заробітки щоб утримувати сім»ю. Дітей від шлюбу не мали. В
подальшому хвороба чоловіка почала прогресувати , він потребував лікування і
вона позичила 30 тисяч гривень на його лікування. Батьки матеріально не
допомагали. Похорони чоловіка оплатила вона. Після його смерті вона подала
заяву про пряйтяття спадшини. Батьки чоловіка також подали заяви. Вона хотіла
надати їм грошову компенсацію за їх частку , але вони не дійшли згоди. Визнає ,
що позивачі мають право на частку у спадщині, але тільки з врахуванням її
витрат на лікування чоловіка. Отримання позивачами частки у домоволодінні в
натурі вважає неможливим , вона згодна тільки на грошове відшкодування за
дійсною вартісю.

Заслухавши пояснення сторін , дослідивши всі обставини
справи , суд дійшов наступного висновку.

З оглянутих і досліджених в судовому засіданні матеріалів
спадкової справи №68605 та наданих сторонами доказів, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі. Дітей
від шлюбу не мали.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер , що стверджується свідоцтвом
про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина , яка складається з 12
частини домоволодіння АДРЕСА_1, придбаного за договором дарування від 20
листопада 2003 року , а також з грошових вкладів , внесених на ім»я ОСОБА_4в
Тячівському відділенні ВАТ «Ощадний банк Україна» на рахунок НОМЕР_2 та на
НОМЕР_3.Свідоцтво про право на спадщину автомобіля марки VOLKSWAGEN Passat, який
належав ОСОБА_4, видано позивачам 27 липня 2006 року.

Наведені
обставини сторонами не оспорюються.

За
змістом статті 1268 ЦК України
після відкриття спадщини спадкоємці спадкоємці за законом мають право прийняти
спадщину або не прийняти її.

Як
встановлено в судовому засіданні , в установлений ст.1270 ЦК України
шестимісячний строк з часу відкриття спадщини , заяви про прийняття спадщини подали
батьки спадкодавця ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - позивачі по справі, а також дружина
ОСОБА_3 -відповідачка.

Згідно до ст. 1258 ЦК
України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У
першу чергу , згідно до ст. 1261 ЦК
України , право на спадкування за законом мають діти спадкодавця , у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином , суд вважає , що
позивачі , як батьки і відповідачка ОСОБА_3.,
як дружина , мають право право на спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4. і їх частки згідно до ст. 1267 ЦК
України є рівними.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті
обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Докази, згідно
до ст.ст. 58,, 59 цього Кодексу, мають бути належними і допустимими.

В судовому засіданні сторонами не надано належних і допустимих доказів щодо
більших , менших матеріальних затрат на лікування спадкодавця. Не наведено
також і передбачених ст. 1224 ЦК
України підстав для усунення від права на спадкування.

Не є підставою для зміни розмірів частки у спадщині доводи позивачки про
необхідність врахування її витрат на лікування спадкодавця з посиланням на
боргову розписку від 20.08.2005 року про позику на суму 15000 гривень , факт
якої підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_7., оскільки матеріалами
справи не доведено , що ця сума витрачена саме на лікування спадкодавця , і ,
крім цього , ст.ст. 1281 , 1282 ЦК
України встановлено порядок задоволення спадкоємцями вимог кредиторів
спадкодавця.

Враховуючи наведене , суд вважає , що вимоги позивачів про визнання за ними
права на частку у спадковому майні є підставними , в судовому засіданні
доведеними і підлягають до задоволення.

При вирішенні позовних вимог в частині відшкодування
моральної шкоди , суд враховує, що згідно до ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України , на яку посилаються позивачі, моральна шкода ,
завдана фізичній і юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи
бездіяльністю , відшкодовується особою , яка її завдала , за наявності її вини
, крім випадків , спеціально встановлених законом.

Ст.21 Закону України « Про нотаріат» , на яку посилаються
позивачі , не містить спеціальних винятків для відшкодування моральної шкоди.

Тобто за змістом ст. 1167 ЦК
України для відшкодування моральної немайнової шкоди має бути наявність
такої шкоди , протиправність діяння її заподіювача , наявність причинного
зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в
її заподіянні.

Наведені обставини , крім пояснень позивачів і довідок
Новоселицької лікарської амбулаторії від 18.12.2006 року № 126 про перебування
ОСОБА_2. на диспансерному обліку з 1996 року та №127 про перебування ОСОБА_1.
на диспансерному обліку з 1990 року, жодними належними і допустимими доказами в
судовому засіданні не стверджені.

Крім цього , згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 27 липня 2006 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на
спадщину ізза відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на майно.

В цій же постанові позивачам роз»яснено право на її оскарження у
встановлений строк, чим позивачі не скористалися.

За таких
обставин, суд вважає, що в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди
слід відмовити.

Судові витрати
слід поділити між сторонами.

Керуючись ст.ст. 4 ,10 , 60 , 209 ,213-215 ЦПК України
ст. ст. 23 , 1167 ,1218 , 1222 , 1223 ,1258 ,1261,1267,1268 ,1270 ЦК України , суд,

РІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на спадкове
майно як спадкоємцям померлого ОСОБА_4на 16 частину кожному в домоволодінні
АДРЕСА_1 Закарпатської області , України , та на 16 частину кожному грошових
вкладів , внесених на ім»я ОСОБА_4 в Тячівському відділенні ВАТ «Ощадний банк
Україна» на рахунок НОМЕР_2 та на НОМЕР_3.

В задоволенні позову Джуган Івана Іванович та ОСОБА_2 про
відшкудування моральної шкоди відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1    102 гривні
30 копійок сплаченого судового збору та 167 гривень 50 копійок витрат з оплати
допомоги адвоката.

Стягнути з ОСОБА_1      30 гривень на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_3на користь держави 145 гривень 13
копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2
167 гривень 50 копійок витрат з оплати допомоги адвоката.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Закарпатської області через Тячівський районний суд шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення , з
наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.