Справа №2-349/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
березня 2007 року                Шосткинський
міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого
судді                                                                 -
Шпак З.П.

при
секретарі                                                                          -
Нагорної Н.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Шостка справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, 3 особа: Шосткинський міськрайвідділ громадянства та реєстрації
фізичних осіб про визнання втратившим право користування житлом

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з названим позовом до суду мотивуючи свої вимоги тим,
що з 17.04.75 р. по 18.10.2006 р. вона знаходилась у шлюбі з відповідачем та
мешкали у АДРЕСА_1яка належала позивачці на праві власності. Оскільки
відповідач має другу сім'ю та мешкає з іншою жінкою за адресою АДРЕСА_2 з
2.01.2006 р., в спірній квартирі не проживає, 2.01.06 р. добровільно віддав
ключі та забрав індивідуальні та інші речі, матеріальні витрати по утриманню
житла не ніс, що є причиною утворення боргів, участі у підтриманні належного
технічного стану квартири не приймає, тобто не проявляє реального інтересу до
житла, а вимоги позивачки відносно цього ігнорує, то ОСОБА_1 вважає
відповідача, який після розірвання шлюбу став для неї чужою людиною і фактично
з 2003 р. вони не підтримують шлюбні стосунки та не вели спільне господарство,
визнати втративши право користування спірним житлом.

Відповідач позовні вимоги не визнає, пай за спірну квартиру сплачено під
час шлюбу, він дійсно живе з іншою жінкою однією сім'єю та не має наміру
повертатись до колишньої дружини, більше року він не проживає у АДРЕСА_1,

але інтересу до
житла він не втратив, оскільки вказана квартира є спільною сумісною власністю,
то він має право на цю квартиру, навіть, якщо там і не живе.

З особа в судове засідання не з'явилась, про день розгляду справи
повідомлена належним чином, просить розглянути справу у її відсутності.

Заслухавши сторони та допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підтвердження своїх вимог позивачкою надані слідуючи докази: свідоцтво
про розірвання шлюбу, згідно якого сторони знаходились у шлюбі, який був
розірваний 18.10.06 р. (а.с.6), довідку з місця мешкання від 04.01.07 р. з якої
вбачається, що в спірній квартирі прописані сторони та син позивачки від
першого шлюбу (а.с.7), витяг з реєстру про реєстрацію права власності на
нерухоме майно, за яким ОСОБА_1 визнана власницею АДРЕСА_1 (а.с.14-15), акт
кооперативу „Першотравневе" від 26.01.07 р. який свідчить, що відповідач
не проживає в спірній квартирі з січня 2006 р. (а.с.16).

Крім того, в судовому засіданні оглядалась цивільна справа 2-2134/06 про
розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 де зазначено, що шлюб між сторонами був зареєстрований
17.04.75 р. (а.с.5) та ствердження відповідача про те, що „з весни 2003 р. були
припинені подружні стосунки і сумісне проживання" (а.с.15).

З матеріалів справи 2-2421/06 між тими ж сторонами
мається довідка голови правління кооперативу „Першотравневе", яка
свідчить, що пай за спірну квартиру був сплачений в 1973 p., тобто за довго
до реєстрації шлюбу сторін (а.с.18), що суперечить поясненню відповідача, що
спірна квартира є спільною сумісною власністю. Це підтверджується і ордером №
962 від 11.07.73 p., який знаходиться в матеріалах цієї ж справи (а.с.21),
де про відповідача нічого не згадується. В матеріалах справи 2-2421/06 є докази
того, що по квартирі мались борги (а.с.8-11), що також є підтвердженням
посилання позивачки про те, що мались проблеми з оплатою комунальних послуг.

Відповідач не надав суду ніяких доказів відносно того, що
АДРЕСА_1є спільною сумісною власністю. Його посилання та свідчення свідка
ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_4не міг мешкати у квартирі, бо там створювались для
нього погані умови, також нічим не доведені.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідчили про те, що відповідач з
02.01.06 р. не мешкає у квартирі, сам віддав ключі, забрав свої речі -
телевізор, трубу, індивідуальні речі, а також каблучку позивачки і пішов
мешкати до іншої жінки на АДРЕСА_2, де
живе і по цей час. За життя з позивачкою він пив, бився, погрожував позивачці
розправою, коли та подала на розірвання шлюбу.

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_1 ще до шлюбу стала
власницею АДРЕСА_1 м. Шостка, оскільки вона повністю в 1973 р. сплатила пай за
неї, що відповідає вимогам ч.3 ст.384 ЦК
України. Враховуючи, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4розірвано і останній не
мешкає у спірній квартирі без поважних причин понад один рік, що згідно ч.3
ст.405 ЦК України він втратив право користування цим житлом.

Керуючись ст.14,
57,209,212-215, 88 ЦПК України, ст.384,405 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_2, 1952 р.н., втративши право користування АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судові витрати в сумі 16 грн.

На рішення може бути подана апеляція до Сумського
апеляційного суду через міськрайсуд на протязі 10 днів після проголошення
шляхом подачі заяви про оскарження та на протязі 20 днів подачі скарги з
наданням її копії, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.