УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25   квітня
2007   року   колегія
суддів   судової   палати
в   цивільних   справах апеляційного суду Закарпатської
області в складі:

головуючого
- Ігнатюк Б.Ю.

суддів -
Белякова І.І., Боднар О.В.

при секретарі - Махмутовій В.Ю.

за участю представника апелянта Гончарова В.В., відповідача
ОСОБА_1.

та його
представника адвоката ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ВАТ "Українська страхова компанія
"Дженерал Гарант"
на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 15 лютого 2007 року по справі
за позовом Відкритого акціонерного товариства "Українська страхова
компанія "Дженерал Гарант"
до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресних вимог  ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним рішенням
у задоволенні вимог позивач про стягнення з ОСОБА_1. 9 488 грн. 30 коп.
відмовлено.

З цим рішенням
позивач не погодився, порушив питання про його скасування та ухвалення нового
рішення про стягнення з відповідача 50% відшкодованої шкоди, яка становить суму
в 4 744 грн. 15 коп.

Апеляційна
скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням
судом норм процесуального та матеріального права.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу з
наведених підстав підтримав.

Відповідач та його представник просили рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши
доповідача, учасників процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що позовні вимоги заявлені до відповідача у зв'язку із
виплатою позивачем страхової суми страхувальнику ОСОБА_3., яка була спричинена
в результаті автоаварії, а саме: 21 вересня 2005 року на автодорозі в смт.
Ракошино Мукачівського району сталася дорожньо-транспортна подія між
застрахованим автомобілем ГАЗ-2752, р/н НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_3. та автомобілем ГАЗ-24, р/нНОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1. Сума
шкоди, спричинена застрахованому автомобілю, становила 9 368 грн.30 коп. і ця
сума була виплачена ОСОБА_3. Однак, як стверджував

позивач, у скоєнні автоаварії винен
ОСОБА_1. і тому в силу
ст.993 ЦК України він і

повинен відшкодувати спричинену ним шкоду шляхом сплати
страховику страхової виплати.

Оскаржуваним
рішення у задоволенні позову відмовлено по причині відсутності у скоєнні
автоаварії вини відповідача.

Як вказано,
апелянт вважає - на відміну від твердження в позовній заяві винності лише
відповідача -, що у скоєнні автоаварії винні обидва водії в однаковій мірі і
тому відповідач повинен сплатити позивачу 50% страхової виплати. На підставі
цього апелянтом стверджується про порушення судом першої інстанції норми
матеріального права: суд повинен був
застосувати п.3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, згідно якого за наявності.
вини всіх осіб,

Справа №
22ц-697

2

діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Цей довід дійсно заслуговував би на увагу, але лише у випадку доведеності
вини відповідача.

Апелянт вважав, що судом першої інстанції зроблено неправильний висновок
про відсутність вини ОСОБА_1. на підставі ствердження
постановою Виноградівського районного суду від 25.12.2006 року
вини ОСОБА_3. у скоєнні автоаварії, оскільки в матеріалах справи є також постанова Мукачівського міськрайонного суду від
25.10.2005 року про накладення
адміністративного стягнення на відповідача за порушення Правил дорожнього руху України та висновок судово-технічної
експертизи про те, що з технічної точки зору винним в скоєння автоаварії є відповідач.

Однак ці доводи колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки у
оскаржуваному рішенні суду першої інстанції оцінка обом постановам про
притягнення до адміністративної відповідальності - як ОСОБА_3. так
і ОСОБА_1.- дано відповідно до ст.212 ЦПК України:
постановою Виноградівського районного суду від 25 грудня 2006 року констатовано наявність винних дій ОСОБА_3. у
скоєнні адмінправопорушення, передбаченого
ст. 124 КУпАП, тобто порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього
руху,... що спричинило пошкодження транспортних засобів; постановою
Мукачівського міськрайонного суду від 25.10.2006 року ОСОБА_1. визнано винним у
скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, якою передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього
руху без настання яких-небудь наслідків. Саме у зв'язку з цим суд першої інстанції зробив правильний висновок про
причинний зв'язок саме
адміністративного правопорушення ОСОБА_3. з наслідками автоаварії.

Що ж стосується висновку судово-технічної експертизи, у якому стверджується
про винність у скоєнні автоаварії відповідача, то це твердження також правильно
не прийнято до уваги судом першої інстанції,
оскільки дійсно вихідні дані для її проведення узгоджувались з суддею
при розгляді адміністративної справи стосовно ОСОБА_3. і носили односторонній характер та базувались на матеріалах
адміністративної справи, в результаті розгляді якої саме ОСОБА_3. було визнано
винним в скоєння адмінправопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП.

При таких
обставинах колегія суддів констатує про безпідставність доводів апеляційної скарги та відповідність рішення суду
нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307,308, 314 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Дженерал
Гарант" відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 15 лютого 2007 року залишити
без змін.