Справа
№ 2-286/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28
вересня  2007 року             Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі :          головуючого   судді -
Мороз В.П.,

при секретарі  - Губаренко О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ремонтно-будівельне та експлуатаційне

Управління
“Наш дім” ДП ДДБК про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

внаслідок
залиття кварти, суд  -

ВСТАНОВИВ
:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,

ОСОБА_3,
третя особа Ремонтно - будівельне та

експлуатаційне
управління „Наш дім” ДП ДБК   про
відшкодування збитків та

моральної  шкоди.

В
ході судового розгляду позивач уточнював позовні вимоги, в обґрунтування

своєї
позиції посилався на те, що згідно ордеру №114 ДДБК від 17.03.1993 року,

мешкає
в АДРЕСА_1, а з 16.10.2001 року  мешкає в
кімнаті НОМЕР_1.

31.03.2006
року відбулось залиття квартири, спричинене неконтрольованим

сходженням
холодної води з кімнати НОМЕР_2, яка розташована поверхом вище   та в

якій
мешкають відповідачі.

Внаслідок
залиття квартири позивачу спричинено матеріальну і моральну шкоду,

яку
позивач просив стягнути з відповідачів в судовому порядку.

Відповідачі  позовні вимоги не визнали. Просили в
позові,  щодо стягнення з них

матеріальної
і моральної шкоди завданої залиттям кімнати
відмовити.  Суду

пояснили,
що  в залитті кімнати  позивача їх вини не має.

Представник
третьої особи  просив позов щодо
стягнення із відповідачів майнової

і
моральної шкоди задовольнити.  Вказав, що
не має підстав ставити під сумнів

складені
акти.

Суд,
вислухавши сторони, свідків,  вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов

не  підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено в ході судового
розгляду, позивач мешкає в кімнаті

НОМЕР_1
АДРЕСА_1, що підтверджується

ордером
від 17.03.1999 року № 114 (а.с.7), та відміткою про місце реєстрації (а.

с.8)

Відповідачі  мешкають в кімнаті НОМЕР_2 АДРЕСА_1.

Крім
цього, згідно Актів про обстеження квартири від 31.03.2006 року (а.с.

9-10),
від 04.04.2006 року (а.с. 26) та припису від 18.04.2006 року (а.с. 34),

вбачається,
що залиття сталось внаслідок заміни вхідного крану холодної води в

кімнаті
НОМЕР_2.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода,
завдана неправомірними

рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або

юридичної
особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,

відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду

судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992р. №

6,
шкода, спричинена особи або майну громадян, а також шкода, спричинена

організації
підлягає відшкодуванню особою, яка завдала шкоду у повному обсязі,

при
умові, що дії останнього були неправомірними, між ними та шкодою є

безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Даючи правову оцінку правовідносинам, яки
склалися між позивачем та

відповідачами,
суд виходить з положень основних принципів судочинства, зокрема

п.
4 ч. 2 ст. 129 Конституції України - змагальність сторін та свобода в надані

ними
суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Тому судом враховується те, що
позивачем при подачі позову

зазначена
вартість пошкодженого майна та загальної шкоди з огляду на висновки

зведеного
кошторисного розрахунку вартості ремонту (а.с. 12-19), що не може

бути
доказом по справі у розумінні ст. 60 ЦПК України, коли кожна сторона зобов'

язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог

і
заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також

враховується
диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та

допустимість
доказів.

Ухвалою Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від

25.12.2006
року по справі призначено судову експертизу, з висновків (а.с.48)

якої
вбачається, що технічною причиною виникнення залиття кімнати НОМЕР_1 будинку

АДРЕСА_1,
є відколювання частки вихідного отвору

з
різьбою латунного крану водопровідної мережі кімнати НОМЕР_2, яка виникла в

результаті
додаткових  напружень в ньому із-за
перекосу металевого парубка при

неспівпаданні
осій отворів крану і мережі трубопроводу.

Однак, правові підстави для
цивільно-правової

відповідальності
по відшкодуванню шкоди з відповідачів на користь позивача, а

саме
- вина, протиправність дій, шкода, та причинний зв'язок між протиправними

діями
та шкодою) - також відсутні, що унеможливлює об'єктивно, всебічно та

повно,
з дотриманням вимог процесуального законодавства, прийти до висновку про

індивідуальні
та загальні об'єми шкоди, підтвердити факт вини відповідачів - як

підставу
для цивільно-правової відповідальності, що, у свою чергу, не дає

підстав
суду для задоволення позову.

Суду не надано доказів про
причетність будь-яких інших осіб,

дії
яких спричинили залиття кімнати НОМЕР_3 АДРЕСА_1. Позивач також не прийняв
пропозицію суду щодо залучення у

справі
осіб, дії яких можуть знаходитись у причинному зв'язку із залиттям

помешкання
позивача.

Рішення суд виносить у
рамках заявлених позивачами вимог і

на
підставі наданих сторонами доказів.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 1166, 1167 ЦК

України,
Постановою Пленуму ВСУ “Про практику розгляду судами цивільних справ

за
позовами про відшкодування шкоди” від 27.03.1992 року № 6, ст.ст. 10, 11,

208-210,
212-215 ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1-

відмовити
в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене
до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-ти

денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або шляхом подачі

апеляційної
скарги на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя

В.П. Мороз