АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 квітня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Олексієнка М.М.,

суддів:                       Омельчука М.І., Худякова A.M.,

при секретарі
судового

засідання                   Хоменко Р.В.,

з участю:

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Житомирі апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ житлового будинку та земельної ділянки,

Встановила:

В процесі
розгляду справи ОСОБА_1 звернулась
із заявою про забезпечення позову, в якій просила суд заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які
дії, пов'язані з використанням земельної ділянки АДРЕСА_1. Вимоги ґрунтувались
на тому, що відповідач самовільно на оспорюваній земельній ділянці робить
прибудови, не дивлячись на те, що позов про її поділ не вирішений.

Ухвалою
Бердичівського міськрайонного суду від 13.03.2007
року в задоволенні вимог про забезпечення позову відмовлено. Суд виходив з
того, що оскільки спір про поділ земельної ділянки не вирішений, то немає й
підстав до накладення заборони. Окрім того, заявниця, на переконання суду, не
обґрунтувала потребу в забезпеченні позову, не надала докази, що даний вид
забезпечення співмірний із заявленими позовними вимогами.

ОСОБА_1, не погоджуючись із судовим рішенням, подала апеляційну
скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове рішення про забезпечення
позову. Скаржниця зазначила, що її вимоги були обґрунтовані, так як відповідач
звів прибудову і вона прийнята в експлуатацію, чим збільшив самовільно свою
частку. В теперішній час знову має намір будувати сарай на оспорюваній
земельній ділянці.

З'ясувавши
обставини справи в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до
висновку про її задоволення.

Справа № 22-ц/1030                                                          Головуючий
у 1 інстанції
Шимко В.П

Категорія 5                                                                          Доповідач
- суддя Олексієнко
М.М

2

Виходячи зі
змісту ч.3 ст. 151 ЦПК
України, забезпечення позову -
це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо
охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій
відповідача.

ОСОБА_1, згідно позовної заяви (а.с. 142), просила поділити
не тільки домоволодіння АДРЕСА_1, а й
встановити порядок користування земельною ділянкою. Спір, в даний час, судом не
вирішений.

В заяві про
забезпечення позову позивач вимагала заборонити вчиняти будь-які дії,
направлені на забудову оспорюваної земельної ділянки, при цьому навела підстави
своїх вимог, а саме тому, що відповідач має намір проводити будівництво, для
чого завіз блоки. Вимоги заявниці, на переконання колегії суддів, є
обґрунтовані, оскільки до вирішення спору щодо визначення меж користування
земельною ділянкою, сторони не можуть використовувати її на свій розсуд. Вид
забезпечення, про який просить ОСОБА_1, не порушує права та інтереси осіб, які
користуються земельною ділянкою, тому суд першої інстанції помилково виходив з
того, що оскільки спір, в цій частині, не вирішений, то немає й підстав до
заборони. Навпаки, як би не було спору або спір був вирішений, то не було
потреби в забороні.

Щодо відсутності
доказав, на підтвердження вимог про забезпечення позову, то слід звернути
увагу, що суд, як це передбачено ч.3 ст. 153
ЦПК України, не позбавлений можливості вимагати від заявника подати
додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення
позову. Виходячи з протоколу судового засідання (а.с.214), суд вимоги,
викладені у вище вказаній статті, не виконав. В позові, в своїх поясненнях
заявниця запевняла, що відповідач без її згоди використовує земельну ділянку.

Оскільки ухвала
суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, колегія
суддів, керуючись п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, вважає за необхідне скасувати її
та ухвалити нову про задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо забезпечення позову. Для
забезпечення позовних вимог, в частині встановлення порядку користування
земельною ділянкою, розташованою при домоволодінні АДРЕСА_1, заборонити ОСОБА_2 проводити будівельні
роботи на вказаній земельній ділянці до вирішення спору та виконання рішення.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 303,
304, 307, п.2 ч.1 ст.312, ст. 313, 314, 315, 317, 324 ЦПК України,
колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Скасувати ухвалу Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 13 березня 2007 року та ухвалити нову, якою для
забезпечення позову про встановлення порядку користування земельною ділянкою,
що при домоволодінні АДРЕСА_1, заборонити ОСОБА_2 проводити будівельні роботи
на оспорюваній земельній ділянці до вирішення спору та виконання рішення суду.

Ухвала в
касаційному порядку не оскаржується.