Справа
№22-ц-238   2007р.                                Головуючий у 1-й інстанції     Лобко А.В.
Категорія 21                                                      Суддя-доповідач                        Смирнова
РІШЕННЯ

іменем    України

13
лютого 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.

суддів -
Данильченко Л.О., Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

та осіб, які беруть участь у справі - позивачки,
представника позивачки,

представника відповідача

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні
апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Суми на рішення Зарічного районного суду
м. Суми від 18 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, третя особа: ВАТ
«СМНВО ім. М.В. Фрунзе», про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеними вимогами, які обґрунтувала тим,
що з 08 серпня 1990 року по 28 липня 2005 року працювала ІНФОРМАЦІЯ_1 ВАТ
«Сумське МНВО ім. Фрунзе», в умовах підвищеного рівня виробничого шуму,
запиленості, внаслідок чого отримала професійне захворювання у вигляді
хронічного обструктивного бронхіту пилової етіології, нейросенсорної
туговухості професійного характеру.

Причиною
профзахворювання, згідно акту розслідування профзахворювання, є довготривалий
вплив шкідливих виробничих факторів, що значно перевищували допустимі норми, у
зв'язку з чим актом огляду МСЕК від 08 серпня 2005 року позивачці було
встановлено 40% втрати професійної працездатності безтерміново.

Вважає, що внаслідок
професійного захворювання їй була заподіяна моральна шкода, так як вона
постійно хворіє, була змушена звільнитися з роботи, обмежена у звичках та
бажаннях, порушилися нормальні життєві зв'язки, в зв'язку з чим просила суд на
відшкодування завданої моральної шкоди стягнути з відповідача 30 000 грн.

2

Рішенням суду
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, стягнуто
з відповідача на користь ОСОБА_1 4500 (чотири тисячі п'ятсот) гривень
в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі Фонд соцстрахування просить скасувати рішення суду та
відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування наявності підстав для відшкодування моральної шкоди,
недостатню оцінку судом характеру і обсягу моральних
страждань, неврахування вини позивача у настанні страхового випадку.

Судом першої інстанції встановлено, що, працюючи з 1990 року по 2005 рік на ВАТ «СМНВО ім. Фрунзе» позивачка отримала
професійне захворювання у вигляді
хронічного обструктивного бронхіту, нейросенсорної туговухості, яке було викликане впливом шкідливих
виробничих факторів. Висновком МСЕК
від 10 серпня 2005 року позивачці було встановлено 40% втрати
професійної працездатності безтерміново.

Оскільки в зв'язку профзахворюванням ОСОБА_1 змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, має значні
обмеження у життєдіяльності, звичках, бажаннях, що призводить до
додаткових переживань, то суд першої
інстанції дійшов висновку про наявність моральної шкоди та необхідність
стягнення на користь позивачки з Фонду соцстрахування на її відшкодування 4500 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення
представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної
скарги, заперечення проти скарги позивачки та її представника,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду підлягає зміні в частині розміру відшкодування шкоди,
виходячи з таких підстав.

Факт
професійного захворювання ОСОБА_1 підтверджується
наявними в справі доказами, не оспорюється апелянтом. Висновком МСЕК від 10 серпня 2005 року позивачці було встановлено 40% втрати
професійної працездатності.

Судом вірно дана оцінка зібраним у справі доказам, в тому числі і висновку Сумського обласного центру медико-соціальної
експертизи (а.с.44-45) щодо відсутності медичних ознак
заподіяння позивачці моральної шкоди, оскільки
відсутність медичних показників не свідчить про відсутність самої моральної
шкоди, а позивачка надала суду докази, які свідчать про її душевні страждання та додаткові труднощі по організації свого
життя у зв'язку з отриманими захворюваннями.

З

Суд прийшов до правильного висновку, що позивачці внаслідок професійного захворювання спричинені моральні страждання,
в зв'язку з чим вона має право на відшкодування моральної шкоди на підставі ст.
21 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Однак, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставину, що
позивачка довгий час працювала в шкідливих для її
здоров'я умовах і отримала професійне захворювання,
хоча мала реальну можливість, заробивши стаж роботи в шкідливих умовах, вийти на пенсію за віком на пільгових умовах або змінити місце
роботи.

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що розмір відшкодування
слід зменшити до 3000 (трьох тисяч) гривень, і це буде відповідати принципам розумності та справедливості при
даних обставинах справи, а тому рішення суду підлягає зміні в частині
визначення розміру відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 309 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Суми задовольнити частково.

Змінити рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2006 року в даній справі та стягнути за
цим рішенням з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в м. Суми на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі)
гривень на відшкодування моральної шкоди, а
не 4500 (чотири тисячі п'ятсот) гривень, як
зазначено в рішенні.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.