Справа № 22ц-196/07                                               Головуючий у 1 інстанції
Категорія: 44                                                                                               Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 р. березня 21                                                                                                   місто
Луцьк

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого - судді Шевчук
Л.Я.

суддів Свистун
О.В., Подолюка В.А.

при секретарі
Матюхіній О.Г.

з участю
позивача ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника
відповідача ОСОБА_4 розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування затрат на будівництво за апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Ківерцівського районного суду від З
січня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася
в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування затрат на будівництво.

Свої вимоги
позивач обґрунтувала тим, що 19
червня 2002 року
вона уклала з відповідачем договір безоплатного користування майном, відповідно
до умов якого відповідач передала їй в безоплатне користування на 10 років житловий
будинок в с. Дерно
Ківерцівського району для комерційної діяльності. За згодою відповідача
Дернівська сільська рада Ківерцівського району дозволила позивачу провести
реконструкцію даного житлового будинку під приміщення кафе-бару, в зв'язку з
чим за кошти позивача був виготовлений робочий проект реконструкції житлового
будинку і була проведена реконструкція житлового будинку під приміщення
кафе-бару.

25 грудня 2002
року позивач уклала з відповідачем трудову угоду, на підставі якої
відповідач була прийнята на роботу кухарем-барменом кафе-бару, вказану роботу
відповідач виконувала до 12
березня 2004 року.

Відповідач в
березні 2004 року
письмово попередила позивача про розірвання договору безоплатного користування
майном і зобов'язала позивача звільнити приміщення будинку до 11 вересня 2004 року.

Покликаючись на
те, що вона за власні кошти провела будівництво будинку на земельній ділянці
відповідача, позивач просила відшкодувати свої затрати на будівництво в розмірі
26987 грн. та
судові витрати по справі.

2

Під час розгляду
справи позивач збільшила свої позовні вимоги і просила     стягнути на її користь 54947 гривень затрат
на будівництво.

Рішенням
Ківерцівського районного суду від 3
січня 2007 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 41240
гривень затрат на будівництво та 1839
гривень судових витрат.

В поданій на
рішення суду апеляційній скарзі відповідач, покликаючись на незаконність
рішення суду із-за неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для
справи, і невідповідності висновків суду обставинам справи, просить рішення
суду скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в позові та зазначає, що
висновки суду про те, що реконструкцію спірного будинку проводила позивач є
помилковим і, крім того, суд не визначив дійсну вартість будівельних
матеріалів, які були використані на будівництво будинку.

В судовому
засіданні відповідач та представник відповідача апеляційну скаргу підтримали та
просили суд її задоволити, позивач та представник позивача апеляційну скаргу
заперечили та просили її відхилити.

Судом першої
інстанції встановлено, що реконструкцію спірного жилого будинку в с.Дерно
Ківерцівського району проводила за свої кошти позивач, а тому вона вправі вимагати
відшкодування своїх затрат на проведене будівництво.

Апеляційну
скаргу відповідача слід задоволити частково, а рішення суду першої інстанції в
частині стягнення судових витрат змінити з наступних підстав.

Із матеріалів
справи вбачається, що 19
червня 2002 року між
сторонами був укладений договір безоплатного користування майном, відповідно до
умов якого відповідач передала, а позивач прийняла для безоплатного
користування жилий будинок в с.Дерно Ківерцівського району строком на 10 років /а.с. 8/.

25 липня 2002
року Дернівська сільська рада Ківерцівського району своїм рішенням № 22 дозволила
позивачу ОСОБА_1 переобладнати житловий будинок під кафе-бар /а.с. 9 т.1/, а 28 листопада 2002 року своїм
рішенням Дернівська сільська рада дозволила позивачу розмістити торгову точку в
даному приміщенні і організувати торгівлю, /а.с. 10 т.1/

Дозволи на
початок роботи кафе-бару "Фортуна" у 2002 році видавалися саме підприємцю ОСОБА_1 відповідно
Управлінням державної пожежної охорони /а.с. 12/, територіальним управлінням
Держнаглядохоронпраці по Волинській області /а.с. 13-14 т.1/, головним
державним санітарним лікарем Ківерцівського району /а.с. 18/.

Робочий проект
реконструкції житлового будинку під кафе-бар на 24 посадочні місця в АДРЕСА_1 був виготовлений
у 2002 році на
замовлення підприємця ОСОБА_1 /т.1 а.с. 57-106/.

Відповідно до
рахунку № 25 від 23 жовтня 2002 року позивач
оплатила на рахунок ВАТ "Укркомундорпроект" вартість проекту
реконструкції житлового будинку під кафе-бар в с.Дерно Ківерцівського району /а.с.
57/. Із акту
здачі-прийому виконаних робіт від 25
листопада 2002 року
вбачається, що роботи по реконструкції житлового будинку під кафе-бар в с.Дерно
Ківерцівського району виконані в повному об'ємі і у відповідний строк,
замовник-підприємець ОСОБА_1 до виконавця -
Волинської філії ВАТ "Укркомундорпроект" претензій по виконаних
роботах немає /а.с. 125 т. 1 /.

3

Крім того, в
судовому засіданні встановлено, що у 2002
році саме позивач проводила оплату за обстеження споживачів з питань
подання напруги до будинку /а.с. 125
т.1/, за лабораторні дослідження Ківерцівською райсанепідемстанцією /а.с. 128 т.1/, а також
платила податки /а.с. 129
т.1/ теза технічні умови і експертизу проектно-кошторисної документації
Управління державної пожежної охорони /а.с. 131 т.1/.

Також позивач
подала в суд квитанції про оплату за придбані будівельні матеріали /а.с. 132-140 т.1/.

Судом, крім
того, встановлено і цієї обставини не заперечувала відповідач ОСОБА_3, що
остання у 2002 році
була прийнята на роботу кухарем-барменом в кафе-бар "Фортуна" в
с.Дерно Ківерцівського району до суб'єкта підприємницької діяльності - позивача по
справі - ОСОБА_1

Отже, судом
першої інстанції встановлено, що на місці дерев'яного житлового будинку, який
придбала у власність відповідач ОСОБА_3, позивачем ОСОБА_1 був побудований
новий будинок, який використовується під кафе-бар.

В своїй
Постанові від 4 жовтня 1991 року "Про
практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної
власності громадян на жилий будинок" Пленум Верховного Суду України
роз'яснив, що особи, які брали участь у будівництві жилого будинку не на
підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству,
вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх
затрат на будівництво.

Відповідно до
висновків судових будівельно-технічних експертиз від 29 березня 2006 року та від ЗО
листопада 2006 року,
які були проведені експертом Волинської торгово-промислової палати, спірна
будівля в с.Дерно Ківерцівського району є новозбудованою /а.с. 197 т.1/, вартість
будівельних матеріалів, які були використані під час будівництва будівлі без
врахування вартості сантехнічних та електротехнічних матеріалів складає 32799 гривень /а.с. 72 т.2/, вартість
матеріалів, виробів та конструкцій -
на проведення водопроводу складає 1999
гривень; на каналізацію -
1360 гривень; на установлення вентиляції -
1235 гривень; на електроосвітлення на електросилове обладнання - 1244 гривень; на
пожежну та газосигналізацію -
288 гривень; на повітряну ЛЕП -
038 кв. - 128 гривень;
на зовнішню мережу водопроводу -
103 гривні; на зовнішню мережу каналізації - 701 гривню /т.1 а.с. 23-56/.

Крім того, за
виготовлення проекту реконструкції, за реконструкцію житлового будинку під
кафе-бар, за навчання в УЖКГ, за обстеження будівлі споживача з питань надання
напруги, за видачу ТУ, за лабораторне дослідження, за технічні умови, за
вогнегасник, за надані послуги професійною пожежною частиною м.Ківерці позивач
додатково понесла витрати в розмірі 2024
гривні, що стверджується поданими позивачем відповідними квитанціями і
рахунками /а.с. 122-130 т.1/.

Врахувавши
наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про
стягнення з відповідача на користь позивача понесених останньою затрат на
будівництво спірного будинку.

Доводи
апеляційної скарги про те, що позивач подала до суду квитанції про оплату
будівельних матеріалів, які виписані на інших осіб, не впливають на

4

правильність  рішення
суду,   оскільки позивач подала
інші письмові докази, які підтверджують, що саме за кошти позивача був
побудований новий будинок в с.Дерно Ківерцівського району, а відповідач,
навпаки, не подала суду жодного доказу на підтвердження того, що саме вона і за
власні кошти побудувала новий будинок, хоч відповідно до вимог частини першої
статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, суд
першої інстанції під час ухвалення рішення стягнув з відповідача на користь
позивача 1839 гривень
судових витрат.

Проте, як
вбачається із матеріалів справи, позивач при подачі позовної заяви оплатив
судовий збір в розмірі 269
гривень 87 коп. та
за проведення судових експертиз 718
гривень, тобто на користь позивача стягнуті судові витрати, які позивач не
поніс.

А тому рішення
суду в частині стягнення судових витрат слід змінити і стягнути з відповідача
на користь позивача 990 гривень 57 коп. судових
витрат та з врахуванням того, що з відповідача на користь позивача стягнуто 41240 гривень затрат
на будівництво, а позивач оплатив лише 269,87
коп. судового збору, в доход держави з відповідача підлягає стягненню 142 гривні 53 коп. судового
збору.

В решту рішення
суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.
88,  214,
307, 309,  314, 316,  319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_3  задоволити

частково.

Рішення
Ківерцівського районного суду від 3
січня 2007 року по
даній справі в частині стягнення судових витрат змінити стягнувши з відповідача
ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 990
гривень 57 коп.
судових витрат та в доход держави 142
гривні 53 коп.
судового збору.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.