overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-968 за 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ               УКРАЇНИ

22   лютого   2007   року   Орджонікідзевський   районний
суд   м.   Харкова
у   складі:

головуючого - судці
Матвієвській Г.В.

при секретарі -
Ночвіній І.О.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1  до    ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовом до суду до відповідачки і просив розірвати їх шлюб,
зареєстрований 14 грудня 1996 року в
Ленінському відділі РАГС м. Харкова, з посиланням на те, що сім'я фактично
розпалася.

Суд, вислухавши
позивача та відповідачку, вважає, що шлюб необхідно розірвати, так як з
листопада 2006 року
шлюбні стосунки між сторонами не підтримуються, спільне господарство не
ведеться, хоча й проживають за однією адресою. Головною причиною в розпаді
сім'ї є той факт, що сторони втратили один до одного почуття поваги та довіри,
не збіжність характерів, сварки з різних побутових причин, що привело до
непорозуміння та не бажання підтримувати в подальшому сімейні відносини.

Відповідачка в
попередньому судовому засіданні, проти позову не заперечував та також просив
розірвати шлюб, посилаючись на те, що сім'я фактично розпалася.

Від даного шлюбу
є неповнолітній син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який
за спільним бажанням сторін залишається проживати з матір'ю ОСОБА_2

Спор по розділу майна на день розгляду справ між
сторонами відсутній.

Так як в
подальшому спільне життя подружжя, а також зберігання їх шлюбу буде суперечити
інтересам сторін, суд вважає, що даний шлюб підлягає розірванню.

З урахуванням
матеріального становища сторін, та за згодою позивача подальші трати при
отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на позивача.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10,
11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.112
Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1, 1973 року
народження і ОСОБА_2, 1974
року народження.

Шлюб їх був
зареєстрований 14 грудня 1996 року в
Ленінському відділі РАГС м. Харкова, актовий запис НОМЕР_1.

Місцем
проживання неповнолітнього: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
встановити місце проживання матері -
ОСОБА_2

Стягнути з
ОСОБА_1 державне мито на користь держави при отриманні свідоцтва про розірвання
шлюбу в сумі 17 (сімнадцять)
гривень.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:                ТА,
Матвієвська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22.03.2007 року                                              Млинівський
райсуд Рівненської
області

в складі: головуючого
судді Одемчука Є.В,

при секретарі: Шендері Є.В.

за участю: позивачки ОСОБА_1.

провівши попереднє судове засідання
в смт.Млинів по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1.
звернулася в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу.

В заяві
зазначає, що зареєстрували шлюб 12
листопада 1997 року
Пітушківською сільською радою Млинівського району рівненської області, актовий
запис №5. Від
спільного подружнього проживання є троє дітей: дочка ОСОБА_3, 2000 року народження,
дочка ОСОБА_4, 2003 року
народження та син ОСОБА_5, 2005
року народження. З чоловіком склалися неприязні відносини в сім"ї по тій
причині, що він зловживає спиртними напоями, на грунті п"янок вчиняє в
сім"ї бійки, сварки, виражається в її адресу нецензурною лайкою,
принижуючи при цьому її честь і гідність. Намагалась врегулювати відносини в
сім"ї, але безрезультатно. Зрозуміла, що дальнійше подружнє життя разом не
можливе, а тому вважає, що краще буде якщо шлюб між ними буде розірвано. Більше
не взмозі терпіти неправомірну поведінку чоловіка в сім"ї.

В судовому
засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві та просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2.

Відповідач в
судове засідання повторно не з"явився, хоча про час, місце і дату слухання
справи був повідомлений належним чином та не повідомив суд про причини неявки.

Суд, заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що подальше спільне
життя подружжя і збереження сім"ї стали неможливим, а тому позов підлягає
задоволенню.

На підставі
ст.ст.109,110,113 СК України ,
ст.ст.14, 60, 130,
224-228 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволити повністю.

Шлюб
зареєстрований 12 листопада
1997 року
Пітушківською сільською радою Млинівського району Рівненської області між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис №5
- розірвати.

2

Неповнолітніх
дочок : ОСОБА_3,
2000 року
народження, ОСОБА_4, 2003
року народження та сина ОСОБА_5, 2005
року народження залишити проживати з матір»ю.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути з ОСОБА_2 17 (сімнадцять)
гривень державного мита в доход держави, ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Заяву про
перегляд рішення може бути подано до Млинівського районного суду Рівненської
області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:                                                                                           Є.В.Одемчук

З оригіналом
згідно

Голова
Млинівського районного суду        Є.В.Одемчук
№2-393/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28.03.2007
року                                        Млинівський
районний суд Рівненської області

в складі:
головуючого судді Одемчука Є.В.

при секретарі:
Шендері Є.В.

за участю: позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Млинів попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2007 року ОСОБА_1
пред'явила в суді позов до ОСОБА_2. про стягнення аліментів на її користь на
утримання дочки в твердій грошовій сумі -
по 250 гривень
щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму по віку дитини .

Зазначила, що з
відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 1998 року, який було
розірвано Млинівським райсудом
28 березня 2005 року.
Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3-
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, яка проживає з нею. Відповідач не виконує
свого зобов"язання по закону утримувати дитину і вона вимушена захищати її
матеріальні інтереси в суді. Відповідач не працює, але має регулярні доходи від
виконання тимчасових робіт.

Позивачка
ОСОБА_1 в судовому засіданні змінила позовні вимоги та просить стягнути з
ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в
твердій грошовій сумі по 160
гривень щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідач по справі ОСОБА_2. позов визнав повністю.

В судовому
засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки та
відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобов»язаний утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Як встановлено
судом відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання своєї
неповнолітньої дочки, а тому позов про стягнення аліментів підлягає
задоволенню.

При визначенні
розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини,
стан здоров»я та матеріального становище відповідача.

Правовідносини регулюються ст. ст. 180, 182, 184 СК України .

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 14,
60, 208-209, 212- 215, 218, 367 ЦПК України,   суд,-

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Стягувати з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в
твердій грошовій сумі по 160
гривень щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 23.01.2007 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави державне мито в розмірі 51 (п'ятдесят одна)
гривня.

2

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Апеляційного суду Рівненської області через
Млинівський районний суд.

Суддя:                                                                                 Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно

Голова
Млинівського районного суду           Є.В.Одемчук
№2-404/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.03.
2007 р.                                    Млинівський
районний суд Рівненської області

в складі:
головуючого судді Одемчука Є.В. при секретарі: Шендері Є.В. з участю:
позивача ОСОБА_1.

провівши у відкритому судовому
засіданні в смт. Млинів Рівненської області попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_1 до Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської
області про визнання права власності на житловий будинок і господарські будівлі
за спадщиною,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2007 року ОСОБА_1.
звернулася в суд з позовом до Острожецької сільської ради Млинівського району
Рівненської області про визнання права власності на житловий будинок І
господарські будівлі за спадщиною.

В обґрунтування
вимог зазначила, що являється спадкоємцем за законом майна покійного батька
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Він
мав на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 Млинівського району
Рівненської області. Належність житлового будинку покійному батькові
підтверджує довідкою сільської ради, технічним паспортом на будинок, свідоцтвом
про смерть. Не пропустила строку прийняття спадщини і вже успадкувала земельну
частку (пай). Нотаріально посвідчити право власності не має можливості,
оскільки батько за життя не виготовив в ОБТІ технічну документацію на будівлі і
не мав права власності на них. Загальна інвентаризаційна вартість будівель
становить 16907 гривень.
Бажає набути право власності на житловий будинок та господарські будівлі за
спадщиною.

В судовому
засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини,
викладені в заяві та просить визнати за нею право власності на житловий будинок
загальною площею 60,7 м.кв. і
господарські будівлі по АДРЕСА_1 Млинівського району Рівненської області, які
перейшли у її власність за спадщиною після смерті батька ОСОБА_2.

Відповідач - Острожецька
сільська рада - звернулася
з заявою, в якій зазначає, що заперечень щодо позову немає та просить
розглянути справу без участі представника.

Суд, заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підставний та
підлягає задоволенню.

На підставі 321, 1268 ЦК України,
керуючись ст. ст. 14,
60, 174, 208-209, 213-215,218 ЦПК України ,
суд ,-

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
Острожецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок і
господарські будівлі за спадщиною задоволити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 60,7 м.кв. та
господарські будівлі, що розташовані по АДРЕСА_1 Млинівського району
Рівненської області,

2

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Апеляційного суду Рівненської області через
Млинівський районний суд.

СУДДЯ:                                                                                        Є.В.Одемчук

З оригіналом
згідно

Голова
Млинівського районного суду
Є.В.Одемчук
№2-248/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27.03.2007
року                                        Млинівський
районний суд Рівненської області

в складі:
головуючого судді Одемчука Є.В.

при секретарі:
Шендері Є.В.

за участю: позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 року ОСОБА_1
пред'явила в суді позов до ОСОБА_2. про стягнення аліментів на її користь на
утримання дочки в твердій грошовій сумі -
по 200 гривень щомісячно.

Зазначила, що з
відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього
проживання є дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження. Відповідач не проживає разом з ними, не надає матеріальної допомоги
на утримання дитини, сім"я відчуває матеріальне затруднения. При визначенні
розміру аліментів просить врахувати її матеріальне становище, з яким
пов"язана неспроможність виховувати дитину в тих умовах, які необхідні для
нормального розвитку дитини.

Позивачка
ОСОБА_1 в судовому засіданні змінила позовні вимоги та просить стягнути з
ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в
розмірі 1/4 всіх видів заробітку ,
але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач по справі ОСОБА_2. позов не визнав повністю.

В судовому
засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки та
відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобов»язаний утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Як встановлено
судом відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання своєї
неповнолітньої дочки, а тому позов про стягнення аліментів підлягає
задоволенню.

При визначенні
розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини,
стан здоров»я та матеріального становище відповідача.

Правовідносини регулюються ст. ст. 180, 182, 184 СК України .

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 14,
60, 208-209, 212- 215, 218, 367 ЦПК України,
суд,-

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задоволити повністю.

Стягувати з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в в
розмірі 1/4 всіх видів заробітку ,
але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 19.12.2006 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави державне мито в розмірі 51 (п'ятдесят одна)
гривня.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

2

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
до Апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд.

Суддя:                                                                                 Є.В.Одемчук

З оригіналом
згідно

Голова
Млинівського районного суду
Є.В.Одемчук
справа №2-1592 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

6 березня 2007 року
Малиновській районний суд р. Одеси в складі:

головуючого                                      - Целуха А.П.

при секретарі                                     - Корнієнко Л.В.

розглянувши   позовну   заяву
Комунального   підприємства   «Дирекція
єдиного   замовника

«Бугаївське» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про знесення
самовільно зведеної будівлі

ВСТАНОВИВ:

Представник
позивача просить суд винести рішення про знесення за рахунок відповідачів
самовільно зведену прибудову веранди до квартири АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачів на користь Комунального
підприємства «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське» виплачене по справі
держмито у сумі 8 гривень 50 копійок.

Відповідачі в судове засідання з'явилися. З позовними
вимогами позивача не згодні.

Суд, перевіривши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що даний
позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1.

Як вибачається з
акту Комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське»
відповідачі проводять будівельні роботи по прибудові веранди до квартири АДРЕСА_1 без відповідних
правових документів.

Крім того, у
відношенні відповідачів був складений протокол про адміністративне
правопорушення від 21.09.2006
р.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі дійсно порушили
будівельне законодавство.

Однак, згідно
ст. 376 ЦК України
у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за
позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування
може постановити рішення, яким зобов'язати особу яка здійснює будівництво,
провести відповідну перебудову.

Таким чином,
право вимоги про знесення самовільного будівництва надане органу державної
влади чи органу місцевого самоврядування.

Згідно статуту
Комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське» -є підприємством,
яке здійснює обслуговування, утримання житлового будинку, що знаходиться на його
балансі. Однак воно не є державним органом, чи органом місцевого
самоврядування, якому надане право подання такого позову.

Враховуючи
викладене, суд вважає, що Комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника
«Бугаївське» не має права вимоги та у позові має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 60,
64, 74, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 376
ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені
позовної заяви Комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника
«Бугаївське» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про знесення самовільно зведеної
будівлі - відмовити.

2

На рішення суду може бути подана
заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення, а також апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подачі заяви
про апеляційне оскарження

Суддя:
справа №2-1591 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

6 березня 2007 року
Малиновській районний суд р. Одеси в складі:

головуючого                                      - Це л уха А.П.

при секретарі                                    - Корнієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі
справу за позовом Комунального

підприємства «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське» до
ОСОБА_1 про

знесення самовільно зведеної будівлі

ВСТАНОВИВ:

Представник
позивача просить суд винести рішення про знесення за рахунок відповідача
самовільно зведену прибудову веранди до квартири АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на користь Комунального
підприємства «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське» виплачене по справі
держмито у сумі 8 гривень 50 копійок.

Відповідач в судове засідання з'явилася. З позовними
вимогами позивача не згодна.

Суд, перевіривши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що даний
позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1.

Як вибачається з
акту Комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське»
відповідач проводить будівельні роботи по прибудові веранди до квартири АДРЕСА_1 без відповідних
правових документів.

Крім того, у
відношенні відповідача був складений протокол про адміністративне
правопорушення від 21.09.2006
р.

Таким чином, суд вважає, що відповідач дійсно порушила
будівельне законодавство.

Однак, згідно
ст. 376 ЦК України
у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за
позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування
може постановити рішення, яким зобов'язати особу яка здійснює будівництво,
провести відповідну перебудову.

Таким чином,
право вимоги про знесення самовільного будівництва надане органу державної
влади чи органу місцевого самоврядування.

Згідно статуту
Комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника «Бугаївське» -є підприємством,
яке здійснює обслуговування, утримання житлового будинку, що знаходиться на
його балансі. Однак воно не є державним органом, чи органом місцевого
самоврядування, якому надане право подання такого позову.

Враховуючи
викладене, суд вважає, що Комунальне підприємство «Дирекція єдиного замовника
«Бугаївське» не має права вимоги та у позові має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 60,
64, 74, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 376
ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені
позовної заяви Комунального підприємства «Дирекція єдиного замовника
«Бугаївське» до ОСОБА_1 про знесення самовільно зведеної будівлі - відмовити.

2

На рішення суду
може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а також апеляційна скарга протягом двадцяти днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження

Суддя:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 березня 2007 р.
м.Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Куштана Б.П., суддів:
Павліченка С.В. та Кеміня М.П., при секретарі Талпа С.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Ужгородського міськрайонного суду від 19 грудня 2006 р. за матеріалами позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про стягнення суми, -

ВСТАНОВИЛА:

апелянт просить
скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19.12.06 р.

Указаною ухвалою
позовна заява ОСОБА_1 визнана неподаною та йому повернута.

Апелянт доводить про незаконність цього судового рішення. Зазначає, що
ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 06.12.06 р. не виконав через
тривале лікування (з 04.12. по 31.12.06 р.), про яке повідомив суд письмовою
заявою від 04.12.06 р. Окрім цього, суд не розглянув його клопотання про
відстрочення або розстрочення судових витрат.

Суд першої інстанції встановив, що позовна заява підлягає поверненню як
неподана, оскільки ОСОБА_1 не виправив недоліків такої згідно з ухвалою суду
від 06.12.06 р., тобто не сплатив судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню з передачею
питання на новий розгляд з таких мотивів.

У відповідності до ст. 222 ч.3 ЦПК особам, які брали
участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, копії судового рішення
надсилаються протягом п'яти днів з дня проголошення рішення рекомендованим
листом з повідомленням про вручення.

Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду від 06.12.06 р.
постановлялася у відсутності позивача. За супровідним листом копія ухвали надіслана
останньому 07.12.06 р. (а.с.2), однак доказів про її вручення адресату немає.
Окрім цього, 04.12.06 р. ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій повідомив про
необхідність виїзду на лікування терміном понад місяць та просив не проводити
ніяких дій за позовною заявою (а.с.29).

У контексті наведеного та з урахуванням неспростованого твердження позивача
про одержання копії ухвали 03.01.07 р. (після приїзду з лікування) колегія
суддів вважає, що судове рішення від 19.12.06 р. прийняте з порушенням
процесуального порядку вирішення питання відкриття провадження в справі.

Керуючись ст.ст.
307 ч.2 п.4, 312 п.3, 313, 314 ч.1  п.6,
315, 317, 319, 324 ч.1 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

1.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.______________________

2.
Ухвалу
Ужгородського   міськрайонного   суду
від   19   грудня
2006   р.   скасувати, передавши питання на новий
розгляд до того ж суду.

3.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й
оскарженню в касаційному порядку не підлягає.