Справа
№ 22ц - 111/07                                                   Головуюча
першої інстанції: Орленко Л.О.
Категорія: 33                                                                    Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
УХВАЛА

Іменем України

23  січня
2007 року                          колегія
судців судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Славгородської Н.П.,

суддів:           Мурлигіної О.Я.,

Базовкіної Т.М.,

при секретарі судового засідання:                                                                         Бобуйок
І.Ф.,

за
участю позивачки ОСОБА_1., представника третьої особи ОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за

апеляційною
скаргою                                      ОСОБА_1

на рішення
Веселинівського районного суду Миколаївської області від 6 листопада 2006 року,
ухвалене за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської районної державної адміністрації
про визнання права на земельну частку (пай),

встановила:

З травня 2006 р. ОСОБА_1. звернулася до суду із позовом
до Веселинівської районної державної адміністрації про визнання права на
земельну частку (пай).

Позивачка вказувала, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 р. була членом КСП
"Україна" Подільської сільської ради Веселинівського району
Миколаївської області.

26 грудня 1995 р. КСП "Україна" отримано Державний акт на право
колективної власності на землю.

На думку позивачки, її всупереч Указу Президента України "Про порядок
паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям" не було включено до списку осіб, які мають
право на земельну частку пай.

Посилаючись на вказані обставини та на поважність причин пропуску строку
позовну давності у зв'язку з хворобою, позивачка просила суд поновити строк
позовної давності та визнати за нею право на земельну частку (пай) в землях
колишнього КСП "Україна"

У якості третьої особи до участі у справі було притягнуто Веселинівський
районний відділ земельних ресурсів.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 6
листопада 2006 р. в позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове про задоволення позову, оскільки вважає, що суд безпідставно відмовив у поновленні
строку позовної давності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачки, представника третьої особи,
дослідивши матеріали справи, колегія судців дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд в межах заявлених вимог, на підставі наданих сторонами доказів
правильно встановив, що з ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1. була прийнята в члени колгоспу
"Україна", де працювала дояркою. ІНФОРМАЦІЯ_1р. позивачка звільнилася
з колгоспу за власним бажанням, але залишалася членом колективного
сільськогосподарського підприємства.

26 грудня 1995 р. КСП "Україна" отримало державний акт на право
колективної власності на землю.

2 лютого 1996 р. позивачка була виключена з членів КСП
"Україна" рішенням загальних зборів.

До списку членів
КСП, які мають право на земельну частку (пай), що долучався до державного акту
на право колективної власності на землю, її прізвище не вносилося.

Виходячи з наведеного та положень п. 2 Указу Президента України "Про
порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям" № 720 від 8 серпня 1995 р. суд вірно зробив
висновок про те, що ОСОБА_1. мала право на земельну частку (пай).

В той же час суд також обґрунтовано вважав, що позивачкою пропущено
встановлений ст. 71 ЦК
УРСР, якій діяв на час виникнення спірних правовідносин, строк для звернення до
суду за захистом порушеного права, оскільки про невключения до списку осіб, які мають право на
земельну частку пай, вона дізналася у 1997 p., коли члени її
родини отримали сертифікати на право на земельну частку (пай).

При цьому суд вірно виходив з того, що поважних причин такого тривалого
порушення строку позовної давності у позивачки не має.

Посилання апелянта на те, що строк позовної давності пропущено у зв'язку із
хворобою не може бути взяті до уваги, оскільки, як вбачається з наданих
позивачкою доказів, вона періодично проходила лікування в період з червня 2000
по 2005 роки, але продовжувала працювати, тобто мала можливість особисто чи
через представників звернутися з позовом до суду. Крім того, ніяких доказів про
свою хворобу з 1997 p.,
коли їй стало відомо про порушення права на земельну частку (пай), по
червень 2000 р. позивачка суду не надала.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що строк позовної давності
пропущено позивачкою не лише із-за хвороби, а і з вини посадових осіб, то вони
також не заслуговують на увагу, оскільки доказів таких фактів позивачкою не
надано.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308,. 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1. відхилити, а рішення
Веселинвського районного суду Миколаївської області від 6 листопада 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.