Справа №2-234/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18   квітня
2007  р.                    Богородчанський
районний  суд  Івано-Франківської  області

в складі
головуючого судці   Битківського
Л.М.,

секретар   Надрага Л.Я. позивач    ОСОБА_6 відповідач    ОСОБА_1 співвідповідачі     ОСОБА_2, ОСОБА_4 розглянувши у
відкритому    судовому засіданні в смт.
Богородчани, цивільну справу за позовом
ОСОБА_6   до   відповідача
ОСОБА_1, співвідповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на майно та
про звільнення майна з-під арешту, -

встановив:

ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, співвідповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про визнання права на лісоматеріали та звільнення їх з-під арешту. Свої
вимоги мотивує тим, що разом з чоловіком ОСОБА_5 в 2006 році за власні кошти
придбали 10 куб.м. лісу кругляка, який розпиляли на дошки різних сортиментів та
складували на власному подвір'ї з метою подальшого використання для ремонту
будинку і господарських споруд. В квітні 2006 року Богородчанський районний суд
своїм рішенням стягнув з їхнього сина - відповідача ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3,
ОСОБА_2 по 2622,97 грн. Державним виконавцем Богородчанської ДВС 27.02.2007
року в порядку виконання судового рішення проведено опис та накладено арешт на
вказані лісоматеріали. Відповідач жодного відношення до матеріалів немає.
Просить визнати за нею право власності на лісоматеріали та звільнити майно
з-під арешту.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила суду,
що в січні 2006 року та в серпні 2006 року її чоловік домовився з працівниками
Яблунського лісницвта ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про купівлю у них лісодеревини в
кількості по 5 куб.м., яка була виписана їм Солотвинським ДДГ в рахунок
заробітної плати. Одну партію лісу кругляка чоловік вивіз з верхнього складу
Яблунського лісництва власними кіньми, а другу партію в кількості 5 куб.м.
привіз машиною ЗІЛ-131, яку наймав для цих цілей. Вказана лісопродукція була
розпиляна на пилорамі підприємця ОСОБА_9 в с.Пороги і штабельована на власному
подвір'ї. Державний виконавець ОСОБА_10. в порядку виконання рішення суду про
стягнення з ОСОБА_1 по 2622,97 грн. в користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 27.02.2007 року
описав у господарстві де проживає вона з чоловіком лісоматеріали. На місці
примусового виконання по виконавчому листу державний виконавець склав Акт опису
і арешту майна НОМЕР_1. При складанні акту вона вказала державному виконавцю,
що описані дошки належать їй та чоловіку, а не відповідачу, оскільки придбані
ними особисто для власних потреб. В даний час її чоловік ОСОБА_5 знаходиться на
сезонних роботах в Одеській області, тому просить визнати право власності на
вказане майно за нею, як за одним із подружжя.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги
визнав повністю, вказав, що після розлучення з дружиною з 2003 року прописаний
в господарстві своїх батьків, однак там практично не проживає, оскільки
більшість часу проводить на заробітках за межами

області. Описані
державним виконавцем лісоматеріали йому не належать, а є власністю його '.
батьків. Власного майна в господарстві батьків немає.

Співвідповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, вказали, що імовірно описані лісоматеріали можуть належати відповідачу
ОСОБА_1, який заготовляє їх з наміром вивезти для реалізації в Одеській
області.

Допитаний  як
свідок  ОСОБА_10 -  державний
виконавець  Богородчанського     районного управління юстиції пояснив, що
боржник за виконавчим документом ОСОБА_1 прописаний у господарстві своїх
батьків, тому він, виконуючи судове рішення описав лісоматеріали, які
зберігались в господарстві, оскільки позивачка на час опису і арешту майна не
представила підтверджуючих документів, що майно є особистою власністю її та
чоловіка.

Допитаний як свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що дійсно йому
в серпні 2005 року було виписано в рахунок заробітної плати лісопродукцію, яку
він з лісництва не забирав, оскільки не мав у тому потреби. В 2006 році в
лісництво звернувся ОСОБА_5, який мав намір виписати для власних потреб
лісодеревину. Він запропонував придбати у нього виписану йому продукцію.
ОСОБА_5 оплатив йому вартість деревини і забрав її зі штабелю лісництва,
перевозячи власною підводою. Для відпуску та перевезення деревини було виписано
товаротранспортну накладну на його ім'я. Крім того, йому відомо, що таким самим
чином ОСОБА_5 придбав деревину у лісника ОСОБА_7

Допитаний як свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що дійсно
протягом 2006 року двічі проводив розпиловку лісу кругляка по 5 кубометрів
ОСОБА_5, який завозив ліс на його пилораму. На ліс були виписані відповідні документи.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача,
співвідповідачів, свідка, дослідивши

письмові докази, які подані у розпорядження суду,
з'ясувавши фактичні обставини справи суд

прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка разом з чоловіком ОСОБА_5 особисто придбали
деревину в кількості 10 куб. метрів та розпиляли на дошки, які описані
державним виконавцем 27.02.2007 року. Вказана лісопродукція є особистою
власністю позивачки. Вказані обставини підтверджено поясненнями свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_9, матеріалами справи.

У відповідності до ст.391 ЦК
України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження своїм майном. Ст.392 ЦК України
передбачено, щ власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі наведеного, ст.ст.391, 392 ЦК України, керуючись ст.213 - 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на лісоматеріали:
дошки довжиною 4 м. товщиною 50 мм. в кількості 17 шт., дошки довжиною 4 м.
товщиною 30 мм. в кількості 75 штук, дошки довжиною 4,5 м. товщиною 30 мм. в
кількості 120 шт. дошки довжиною 3 м. товщиною 50 мм. в кількості 21 шт., які
арештовані державним виконавцем відділу державної виконавчої служби
Богородчанського управління юстиції на підставі акту опису і арешту майна серії
НОМЕР_1 (з оригіналу НОМЕР_2) від 27.02.2007 року та звільнити їх з-під арешту.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду
Івано-Франківської області може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, апеляційна скарга на рішення подається протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку.