Справа 22 ц-3216                            Головуючий в суді 1 інстанції Борко А.Л.
Категорія                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2007 року січня місяця 30 дня
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого             Стародубця М.П.

Суддів                        Орловської Н.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі            Костеннікові
Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 19 жовтня 2006 р. у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними заповіту    та свідоцтва про право власності в порядку
спадкування і визнання права власності на спадщину.

встановила:

5 грудня 2005 р.
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про
визнання недійсними заповіту, свідоцтва про право власності та визнання прав
власності на майно в порядку спадкування.

В обгрунтування
позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1. відкрилась спадщина після
смерті його батька ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2. він прийняв спадщину шляхом подання
заяви до нотаріальної контори. Однак ІНФОРМАЦІЯ_3. після звернення за
отриманням свідоцтва про право власності в порядку спадкування на квартиру
АДРЕСА_1, дізнався про наявність заповіту складеного на ім "я відповідачки.
Вважаючи, що внаслідок тяжкого стану здоров "я на час складання заповіту,
батько самостійно не міг відвідати Голопристанську нотаріальну контору,
оскільки був на стаціонарному лікуванні в лікарні м. Херсона. Викликає сумнів
належність підпису в заповіті спадкодавцю. Просив визнати недійсним заповіт та визнати за ним право власності на
спадкове майно, визнати недійсним видане на ім "я відповідачки
свідоцтво про право власності в порядку спадкування.

Рішенням
Суворовського районного суду м. Херсона від 19 жовтня 2006 р. у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати справу направити на новий
розгляд, посилаючись на незаконність постановленого рішення внаслідок неповного
з"ясування обставин справи та безпідставної відмови у призначенні
експертиз.

Заслухавши
доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах визначених cm.
303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню
виходячи з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходив з недоведеності
позивачем наявність підстав для визнання заповіту недійсним встановлених ст.. 1257 ЦК України.

Проте такого
висновку суд дійшов внаслідок порушення норм матеріального і процесуального
права.

Так з матеріалів
справи вбачається, що про наявність заповіту позивачу стало відомо
ІНФОРМАЦІЯ_3. Позов подано до суду лише ІНФОРМАЦІЯ_4 по завершенню строку
позовної даності. Однак суд в порушення вимог cm. 10 ЦПК
України не роз"яснив

2

право звернення
з вимогою про поновлення строку . Суд не з'ясовував причини його пропуску, хоча ці обставини є істотними і
впливають на правильність судового рішення.

Крім того, за
змістом позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що
недійсності складеного ІНФОРМАЦІЯ_5 спадкодавцем заповіту позивач пов 'язував з
таким психологічним станом останнього внаслідок тяжкої хвороби та призначеного
лікування, який вплинув на вільне його волевиявлення щодо намірів залишити
спадщину саме відповідачу.

Вирішення
питання про визнання зазначеного заповіту недійсним суду належало розглядати з
підстав встановленим законом, чинним на час його нотаріального посвідчення й
видачі.

Проте суд
самостійно змінив підстави позовних вимог та у їх задоволенні відмовив через
недоведеність недійсності заповіту з підстав встановлених ст.. 1257 ЦК України, діючої
з 01.01.2004р., які підставою позовних вимогу даній справі не були.

В основу свого
висновку щодо стану спадкодавця на момент підпису заповіту поклав власні
дослідження медичних документів та пояснення свідків, тоді як у відповідності
до cm. 145 ЦПК України за наведених обставин призначення
експертизи є обов"язковим.

Також; поза
увагою суду залишились доводи позивача про порушення порядку нотаріального посвідчення та реєстрації в єдиному
реєстрі спірного заповіту на момент його складання, як на підставу
визнання виданого свідоцтва про право власності на спадкове майно на ім "я
відповідача, що також: не було предметом розгляду у даній справі.

Розгляд позовних
вимог за наведеної обставини впливає на права та обоє "язки нотаруса, яким
посвідчено заповіт, проте в порушення ч.2 cm. 35
названого Кодексу, суд не вирішив питання
про залучення його до участі у справі як третьої особи.

Оскільки суд не
розглянув всіх позовних вимог з підстав викладених позивачем, не з'ясував
характеру спірних правовідносин сторін та не визначив правові норми, які їх
регулюють, та постановив рішення без залучення осіб, прав та обов"яків
яких стосується вирішення даної справи, колегія суддів вважає за необхідне
ухвалене у справі рішення скасувати, справу направити на новий розгляд.

Керуючись cm. 303, 307, 311 ЦПК України, колегія
суддів

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення
Суворовського районного суду м.Херсона від 19 жовтня 2006 р. скасувати. Справу
направити на новий розгляд.

Ухвала надирає
чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців до Верховного Суду України шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції з часу набрання ним законної сипи.