Справа
№2-863/07
УХВАЛА

23
квітня 2007 року

Малиновський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого         -          судді Демченко О.М.

при секретарі        -                    Гресько   О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Одеського інституту сухопутних військ про
стягнення грошової компенсації за продовольчий пайок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною
заявою до Одеського інституту сухопутних військ про стягнення грошової
компенсації за продовольчий пайок.

19 червня 2006 року на підставі ст. 122 ЦПК України по даній справі судом
було відкрито провадження.

У судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на те, що під час проходження військової служби на
посаді заступника начальника факультету по тилу Одеського інституту сухопутних
військ позивач забезпечувався продовольчим пайком або грошовою компенсацією
замість нього згідно встановлених норм.

Однак, посилаючись на необхідність економії бюджетних коштів, вказану
компенсацію за продовольчі пайки було призупинено видачу офіцерам, прапорщикам,
та військовослужбовцям за контрактом. Тому представник позивача, посилаючись на
вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей», просить стягнути з Одеського інституту сухопутних військ на
користь позивача компенсацію за продовольчий пайок за період з 11.03.2000 року
по 01.06.2006 року в сумі 13 512,62 гривні, яка не була йому виплачена до
теперішнього часу.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не
визнав та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на слідуючи обставини.

Військовослужбовці забезпечувались продовольчим пайком відповідно до Закону
України від 20 грудня 1991 року № 2012 «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України
від 12 березня 1996 року № 316 «Про норми забезпечення продовольчими пайками
військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань,
утворених відповідно до законодавства, військовослужбовців та осіб рядового
складу Міністерства внутрішніх справ». Добова вартість продовольчого пайка за
нормою № 7 в період до 10 березня 2000 року складала 1 грн. 76 коп. Відповідно
до п. 2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17
лютого 2000 року № 1459-ІИ, який вступив в дію з 11 березня 2000 року,
призупинено дію частини другої ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині одержання генералами,
офіцерами, прапорщиками та військовослужбовцями, які проходять службу за
контрактом, продовольчих пайків за нормою № 7. Внаслідок чого
військовослужбовці втратили можливість отримувати продовольчі пайки або грошову
компенсацію замість них.

2

Зазначений закон, як нормативно-правовий акт, пройшов у
Міністерстві юстиції України правову експертизу на відповідність чинному
законодавству України. Зокрема, Конституційний Суд України не визнав його
таким, який не відповідає Конституції України, мотивуючи це тим, що Закон не
позбавляє військовослужбовців права на отримання пайків або компенсації замість
них, а лише призупиняє норму у зв'язку з недофінансуванням Міністерства Оборони
України.

Посилання, яке міститься в позові, щодо невідповідності даного закону
нормам Конституції та іншим нормативно-правовим актам є безпідставними,
оскільки відповідно до вимог ст.ст. 147, 150 Конституції України та п. З Ухвали
Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» від 01 листопада 1996 року № 9, вирішення питань про
відповідність законів Конституції України віднесено до виключної компетенції
Конституційного Суду України, а не судів загальної юрисдикції.

Тому, враховуючи те, що Одеський ордена Леніна інститут Сухопутних військ
не є належним відповідачем, а також не є розпорядником бюджетних коштів першого
рівня і не порушив права позивача, оскільки видача продовольчих пайків або
грошової компенсації замість них за колишньою нормою № 7 призупинена після 10
березня 2000 року, позивач просить відмовити в задоволенні позовних вимог
позивача.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив, що
представник позивача та представник відповідача посилаються на норми права,
обґрунтовуючи їх обставинами, які повинні розглядатися за нормами Кодексу
адміністративного судочинства так як даний спір є публічно-правовим, що тягне
за собою закриття провадження у справі.

Суд в зв'язку з цим провадження по справі закриває, так як дана справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Керуючись
ст.ст. 205, 209, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1до Одеського
інституту сухопутних військ про стягнення грошової компенсації за продовольчий
пайок - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду
Одеської області, через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з
дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України