Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 року                 Маневицький районний суд
Волинської області

в складі:
головуючого - судці                                  Покидюка М.В.

при секретарі                                            Каращук
B.C.

з участю: позивачки                                                  ОСОБА_1

відповідача                                                ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

З січня 2007 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що 6
жовтня 1996 року в
Старосільській сільській раді Маневицького району Волинської області вона
зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Подружнє життя з
чоловіком не склалося. Причиною цьому стала антиморальна поведінка чоловіка,
його постійні п'янки, сварки, що справляє негативний вплив на виховання дітей.
Так як подальше спільне проживання стало неможливим, позивачка звернулася в суд
з заявою про розірвання шлюбу.

Посилаючись на
зазначені обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати, залишивши дітей
проживати з нею.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1,
з мотивів викладених в заяві, позовні вимоги підтримала, вважає що дальше
збереження сім'ї з чоловіком є неможливим, шлюб носить формальний характер, а
тому просить його розірвати, а дітей залишити проживати з нею.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не
заперечує, визнає позовні вимоги дружини і поскільки позивачка настоює на
розірванні шлюбу, то він з цим погоджується, просить шлюб розірвати і залишити
дітей проживати з нею.

Заслухавши
пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним
і таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що
сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають ніяких заходів, що
вони не підтримують сімейних відносин, не заперечують проти розірвання шлюбу, а
тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки
стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дітей, а тому є
всі підстави шлюб розірвати і залишити дітей проживати з позивачкою.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах
РАЦСу стягнути з

2

відповідача ОСОБА_2 в дохід
держави 17 грн.
судових витрат.

Відповідно до
вимог ст. 88 ЦПК
України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки 8,50 грн. судового
збору та 7,50 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом.

Керуючись ст.
ст. 4, 10, 11, 88, 209,
212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 110,112
Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Шлюб зареєстрований
6 жовтня 1996 року в
Старосільській сільській раді Маневицького району Волинської області, актовий
запис НОМЕР_1 між, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвати, від
шлюбу є двоє неповнолітніх дітей.

Неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити
проживати з позивачкою ОСОБА_1

При отриманні
свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з відповідача в дохід
держави 17 гривень
судових витрат.

Стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на
користь позивачки ОСОБА_1
8 (вісім) грн. 50 коп.
судового збору сплаченого позивачкою при поданні позову.

Стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на
користь позивачки ОСОБА_1
7 (сім) грн. 50 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.