РІШЕННЯ                                          Справа№2-1

2007
p. ІМ"ЯМ УКРАЇНИ.

Козівський районний суд                                Тернопільської
області

6 лютого
2007 року.

В складі: головуючого судді - Кренцель М.І.

при секретарі                                  - Шулер Г.В.

з участю представників:      -
ОСОБА_3

- ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Козові

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи,
що втратила право на користуванню житлового приміщення та зняття з реєстрації
за адресою АДРЕСА_1
та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення та усунення перешкод                              у
користуванні  житловим приміщенням
АДРЕСА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 вказує,що "вона є власником житлового приміщення в АДРЕСА_1. В
даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, її колишній чоловік, з яким
шлюб розірвано Козівським районним судом. Відповідач ухиляється від сплати
комунальних послуг. Вибув на інше місце проживання, А тому згідно ст.107 ЖК
України вона вважає, що втратив право на коригування житловим приміщенням з дня
вибуття з нього. Крім цього відповідач ОСОБА_2 починаючи з травня 2005 року створює
напружену обстановку і в квартирі влаштував сварки, скандали, внаслідок чого
вона вимушена проживати у своїх батьків. З даним питанням вона неодноразово
зверталась в правоохоронні органи. Вона провела ремонт в даній квартирі. Крім
цього вона як власник даної квартири виявила бажання відчужити її іншій особі.
Покупець не погоджується придбати її в неї через реєтрацію в квартирі
відповідача. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач ОСОБА_2 не
бажає. Просить визнати ОСОБА_2, що втратив право на користування квартирою, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
зобов"язати відділення паспортної та еміграційної служби Козівського
РВ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_2 зняти з обліку.

Відповідач
ОСОБА_2 не погодився з вимогами ОСОБА_1 ,
і пред'явив зустрічні позовні вимоги про визнання права власності на 1/2
частину вищевказаної квартири, вказуючи при цьому, що з відповідачкою ОСОБА_1
він перебував в шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

14 серпня 2001 року, в
інтересах їх сім"ї, його дружиною і Тернопільським  регіональним
відділенням     Державного   фонду
сприяння

2

молодіжному житловому будівництву
про дольову участь в будівництві житла з однієї сторони укладено договір з
Козівським райагробудом про дольову участь в будівництві житла (квартири) у
чотирьохповерховому двадцятичотирьох квартирному цегляному будинку за адресою
АДРЕСА_1. 27 листопада
2003 року
після здачі будинку виконавчим комітетом Козівської селищної Ради на ім"я
позивачки видано свідоцтво про право власності на квартиру в АДРЕСА_1 , після чого їх
сім"єю розпочато погашення кредиту згідно графіку. Він як чоловік має
право на 1/2 частину придбаного під час шлюбу майна, а саме квартири, а тому
просить визнати за ним 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просить їх задоволити, вказуючи
при цьому, що вона є власником спірної квартири, а саме в АДРЕСА_1. Поскільки
відповідач ОСОБА_2 по вказаній адресі не проживає, не сплачує комунальних
послуг, просить визнати його, що втратив право на користування житловим
приміщенням, так як він вибув на інше постійне місце проживання.

Відповідач-позивач
ОСОБА_2 заявлені зустрічні позовні вимоги змінив, вказує, що спільне майно,
нажите під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя. На будівництво
житла 14 серпня 2001 року
позивачкою-відповідачкою укладено з Тернопільським регіональним відділенням
Державного Фонду сприяння молодіжному житловому будівництву кредитну угоду
НОМЕР_1 в сумі 50674 грн. терміном
повернення 30 років.
На виконання угоди ними протягом 2001-2006
років сплачено 8874 грн. На
даний час ОСОБА_1 сплатила решту суми по кредитній угоді. В серпні 2005 р. ОСОБА_1
замінила замки» від вхідних дверей до квартири і перешкоджає йому користуватись
датіим житлом. Просить в позові ОСОБА_1 відмовити із-за безпідставністю
позовних вимог. Вселити його в квартиру АДРЕСА_1.

Суд, дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, вважає, що позовна
заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи, що втратила право на користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації його, відмовити із-за безпідставністю позовних вимог, так
як в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в
зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1
року по 12 вересня 2006 року. Проживали
в спірному житловому приміщенні.

Особи, які
вселились в жиле приміщення як члени сім"ї, наймача, набувають рівне право
з іншими членами сім"ї право користуванням жилим приміщенням, якщо при
вселенні між цими особами, наймачем і членами сім*'ї, які проживають з ним, не
було іншої домовленості про порядок користування жилим приміщенням.

Позивачка ОСОБА_1, вказує, що відповідач ОСОБА_2 втратив
право на проживання в спірному житловому приміщенні. Однак в судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 недобровільно виселився із займаної
квартири, поскільки ОСОБА_1 в серпні 2005
р. змінила замки від

3

вхідних дверей до квартири і перешкоджає йому
користуватись спірною квартирою.

А тому згідно
ст.156 ЖК України члени сім"ї власника квартири користуються приміщенням
нарівні з її власником. Припинення сімейних відносин внаслідок розірвання шлюбу
з власником будинку не позбавляє колишніх членів його сім"ї права
користування займаним приміщенням.

Про те, що
ОСОБА_2 не втратив право на користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1 свідчать покази
свідків по справі: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та інших, які пояснили, що в серпні 2005 р.
відповідач-позивач ОСОБА_2 не зміг зайти в квартиру, так як були поміняні
замки. Комунальні послуги ОСОБА_2 теж платив.

Сама
позивачка-відповідачка в судовому засіданні пояснила, що замок поміняла так як
ОСОБА_2 вчинив погроми. Дані факти свідчать як сімейні сварки.

Крім цього
встановлено, що в спірній квартирі є спільно нажите майно між ними, є його
особисті речі які він з собою не забрав, по незалежних від нього вище вказаних
причинах. А тому суд вважає, що він не втратив права на проживання в спірному
житловому приміщенні.

Суд, вважає, що
його, відповідача-позивача ОСОБА_2 зустрічні позовні вимоги слід задоволити, а
в позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.156 ЖК України, ст.ст. 10,60,212 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

В позовних
вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права на користування житловим
приміщенням та зняття з реєстрації в АДРЕСА_1, відмовити із-за безпідставністю позовних вимог.

Зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення в квартиру АДРЕСА_1 -задоволити.

Вселити його в
квартиру АДРЕСА_1.

Зобов"язати
ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2. В користуванні вказаного житлового приміщення.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подано потягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду надається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: