Справа № 2-241/
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

02 квітня 2007
року                                                                Канівського
міськрайонного суду

Черкаської області В складі: головуючого - судді Дубенця М.І.

при секретарі -
Захарченко В.В.

адвоката -       ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Загальноосвітньої середньої школи І-ІІІ
ступеня №
3 м. Канева, Канівського міського відділу освіти про
стягнення заробітної плати за вимушений прогул, та поновлення строку
зверненя,суд-

ВСТАНОВИВ:

Що позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про
стягнення заробітної плати за вимушений прогул, та поновлення строку звернена,
посилаючись на те,
що вона працювала в вчителем зарубіжної літератури в
загальноосвітній школі І-Ш ступеня № 3 в м. Каневі з 03.07.1984р. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України „
Про загальну середню освіту", педагогічне
навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від
підпорядкування ,
типу і форми власності - час, призначений для здійснення навчально-виховного процесу, включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку.
Розподіл педагогіЧногонавантаження у загальноосвітньому навчальному закладі
здійснюється його керівником і затверджується відповідним органом управління
освітою. Педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального
закладу незалежно від підпорядкування , типу і форми власності обсягом менше
тарифної ставки, передбаченою ч.І ст. 25 Закону України „ Про загальну середню
освіту" , встановл.єгься тільки за його згодою. Директором ЗОНІ №3 ОСОБА_2
порушена ст. 25 Закону України „ Про загальну середню освіту" , поскільки
він сам здійснив перерозподіл педагогічного навантаження вчителів, зменшив їй
педагогічне навантаження з 18 годин до 10 годин на тиждень унаслідок чого вона
вчинила вимушений прогул та втратила заробітною плату за період цього прогулу.
З вини ОСОБА_2 з неї було знято навантаження з 01.09.2006р. , тобто на весь
навчальний рік 2006-2007р.р. , і тільки після неодноразового її звернення у
вищестоящі державні установи їй було відновлено навантаження до 18 годин на
тиждень з 01.01.2007р. В період з 01.09.2006р. по 31.12.2006р. з виші ОСОБА_2
вона не відпрацювала 128 годин та втратила 1280 грн заробітної плати із
розрахунку вартості однієї години навантаження 10 грн. З цієїж суми не були
відраховані страхові внески, що значно зменшило її страхові накопичення в
пенсійному фонді. Дані порушення трудового законодавства допущені відносно неї
підтверджуються також тарифікаційним листом ЗОШ № 3 , який складається та подається керівником школи у відділ освіти м. Канева на
2006р-2007р.р., який нею не підписаний , хоча
перерозподіл педагогічного навантаження допускається тільки за письмовою згодою
працівника з додержанням трудового законодавства. Тобто ОСОБА_2, як директором
ЗОШ № 3, відносно неї була порушена ч.3 ст. 32 КЗпП України, поскільки були
істотно змінені умови праці, так як було змінено режим роботи та встановлено їй
неповний робочий час, занижено тарифну ставку, хоча про такі зміни її не попереджали
за 2 місяці до цього. Відповідь на її звернення про порушення її трудових прав
від головного управління освіти і науки Черкаської обласної державної
адміністрації вона одержала 27.11.2006р. , тобто пропущення нею 3-х місячного
строку для звернення до суду відбулося з поважної причини. Просить суд поновити
їй строк звернення до суду з 27.11.2006р., як пропущений нею з поважних причин
та стягнути з відповідача Канівського міського відділу освіти на її користь
заробітну плату в сумі 1280
грн., витрати за правову допомогу в сумі 300грн. та
покласти судові витрати на відповідачів.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та
пояснила, що вона працює в ЗОШ № 3 вчителем зарубіжної
літератури, являється вчителем І категорії з 1981 року. З 01.09.2006р. їй було змінено умови праці, замість належних їй 18 годин навчального навантаження в тиждень їй було надано всього 10 годин, таким чином вона втратила 8 годин. У
зв"язку з цим вона зверталася із заявами до обласного управління юстиції
та в Міністерство освіти. Крім неї в школі з вчителів її фаху працюють вчителі
ОСОБА_3, ОСОБА_4, які мали ставку або і більше і тільки після того як вона
звернулася з заявами у відповідні органи їй почали пропонувати роботу але не по
її освіті, так з гуртковою роботою вона не знайома і від неї вона відмовилась,
16.09.2006р. їй пропонувалась організаторська робота, але від неї вона теж
відмовилась. Порівняно з минулим навчальним роком у неї були забрані два
одинадцятих класи і два п"ятих класи, 2 години індивідуального
навчання .
Ці години були віддані іншим вчителям з міркування
директора школи ОСОБА_2 Станом на 01.09.2006р. вона мала 10 годин навчального навантаження. Після нового, 2007р., року їй було
запропоновано індивідуальне навчання з учнем і так як у неї не було іншого
виходу вона погодилася, на даний час вона продовжує працювати з цим учнем і має
18 годин навантаження. Після отриманих відповідей зобласного управління освіти
та Мінстерства освіти вона думала, що її чимось навантажать і думала , що минує суд. Навантаження з 10.09.2006р. по грудень 2006р. їй не
виплачували ,
а з 01.01.2007р. платили. Про можливе зменшення
навантаження їх було повідомлено на профспілкових зборах весною 2006р. , ніякої заяви про зменшення навантаження вона не писала і відмовилась від

2

такої заяви, за два місяці її про зменшення навантаження письмово ніхто не
попереджав, тарифікаційний лист вона не підписувала.За десять років роботи в
школі такий тарифікаційний лист вона підписувала рази три. У жовтні 2006р. їй
стало відомо, що тарифікаційний лист здано в у відділ освіти. Просила поновити
їй строк звернення до суду та стягнути з Канівського міського відділу освіти на
її користь 1280
грн. заробітної плати.

Адвокат ОСОБА_5 позов підтримала та просила його задоволити в повному
обсязі.

Представник відповідача , директор Канівської ЗОШ № 3 ОСОБА_2, позов не
визнав та пояснив, що позивач є вчителем російської мови і літератури, і вчителем зарубіжної літератури стала вимушено. 17.04.2006р. було
проведено попереднє засідання, на якому він був відсутній, його заміняла
ОСОБА_6, яка зачитала попередження у зв"язку із скороченням посадових
одиниць вчителів історії, трудового навчання, вчителів зарубіжної літератури,
яке було погоджено з профспілковим комітетом. Вчителі зарубіжної літератури
написали заяви про зменшення навантаження, а саме 32 години ,
що залишились поділили на трьох чоловік, позивачка
отримала 10
годин, але позивач відмолвилась від написання заяви. Якби
вчителі не написали такі заяви, то прийшлось би скорочувать позивача, так як
тільки у неї І категорія, двоє інших вчителів мають вишу категорію. . Письмового попередження про зменшення навантаження позивачці не було.
05.09.2006р. був складений тарифікаційний лист, позивач з ним погодилась і вони
вирішили, що її все влаштовує, за збільшенням навантаження позивач в дирекцію
школи не зверталась .
Про її недовольство вони дізнались, тоді
коли приїхала вже комісія з області. Позивач категорично відмовилась
підписувати тарифікацію. 15.09.2006р. він повідомив позивачку про зменшення
навантаження. 2-3.09.2006р. він заходив до завідуючої Канівського міського
відділу освіти ОСОБА_7він сказав їй, що у них пішла у декретну відпустку
педагог-організатор і звільнилась посада. Дану посаду запропонували позивачу,
вона сказала, що подумає. Стосовно продовження строку для звернення до суду,
пояснив, що позивач про зменшення навантаження навчальними годинами знала ще 16.04.2006 p., а тому вважає, що
підстави на які посилається позивач не є поважними і він їх не визнає.
Письмових пропозицій позивачці про роботу не було. Просив в задоволенні позову
відмовити за безпідставністю.

В судовому засіданні представник відповідача , начальник міського відділу освіти Канівського міськвиконкому ОСОБА_7 позов
не визнала та пояснила, що скорочення посад вчителів сталося у зв"язку із
зменшенням кількості класів , і зменшенням кількості
годин. У 2005-2006р.р. по зарубіжній літературі кількість годин також була 32 години і довантажували вчителів чим могли. У 2004-2005р.р. на трьох
вичителів зарубіжної літератури в ЗОШ № 3 було 41 година, позивач тоді мала 12 годин, тоді її
довантажували чим могли. У 2005-2006р.р. кількість годин становила 39 годин, позивач мала 14
годин і її довантажували іншими предметами. У
2006-2007р.р. кількість годин зменшилась до 32 годин, позивач
мала 10
годин. Таке навантаження навчальними годинами стосується
всіх шкіл в місті. Наша помилка в тому, що не було відібрано письмову заяву або
не було складено акт у зв"язку з відмовою позивача від підішсу. Також
заперечувала проти того, що позивачці не робили спроби довантажити ц, хоча і в
усній формі,письмових пропозиціїй не було. Довантаженість воші можуть зробити
за заявою вчителя. Позивачу після 09.10.2006р. в усній формі пропонували
довантажити її гуртоковою роботою, спочатку вона погодилась, але потім
відмовилась. 0.10.2006р. гурткову роботу пропонували усно. Письмово пропонували
вести групу продовженого дня, позивач погодилась, проробила декілька днів , а потім відмовилась. У відділ освіти позивач не зверталась, а почала
відразу писати листи у вищі інстанції. Підстави на які посилається позивач
стосовно пропуску строку звернення до суду, вважає, що не є
поважними, поскільки відповідач ще у квітні 2006р. знала про скорочення та про
зниження навантаження. Просила у задоволенні позову відмовити за
безпідставнівністю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює директором Канівської міської станції туристів. 11.10. 2006р. позивач по справі звернулася до неї з проханням прийняти її на
роботу за сумісництвом, за направленням начальника міського відділу освіти . Поскільки воші гадчиняються міському відділу освіти, то вона запропонувала
позивачу 2/3
ставки - 12 годин за ведення гуртка
літературного краєзнавства. Спочатку позивача це зацікавило, але потім вона відмовилась
, сказала, що хоче працювати в школі -прийти в школу
відчитати часи і піти. Вважає, що за своїм фахом позивач могла вести вказаний
гурток, тут більше ішла практична робота , а саме
організація роботи з літераторами міста, організація листування з гшсьменниками
Грузії, Росії, кого вибере педагог. Позивачу пропонувалось два гуртки, але вона
жодного не взяла.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона
працює заступником директора ЗОШ № 3 , 16.04.2006р. у
них відбулися збори, і на той момент вона виконувала обов"язки директора
школи, так як він був на лікарняному. На зборах мова йшла про скорочення , були
запропоновані особи які підлягали скороченню, серед них була і позивач ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Вчителям було повідомлено про кількість
навчальних годин - 32 . Було запропоновано розділити дані години на трьох
вчителів, ОСОБА_4
та ОСОБА_3 погодились і написали заяви , позивач заяву писати відмовилась. Починаючи з 16.04.2006р. позивач ОСОБА_1
знала ,
що у неї буде скорочено навантаження до 10 годин. Після виходу директора з лікарняного у травні 2006р. вчителям було
повідомлено про зменшення навантаження. 06.09.2006р. вона підходила до
позивачки ОСОБА_1 і пропонувала їй роботу педагога організатора, вона сказала,
що подумає. Письмово вона ОСОБА_1 не пропонувала. Письмового попередження про скорочення не було, вона тільки зачитала наказ
відділу освіти.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона у ЗОШ № 3 працює вчителем англійської мови . На засіданні про
скорочення були присутні всі вчителі . їй відомо, що
позивачу ОСОБА_1 пропонували посаду педагога організатора та групу продовженого
дня. Позивач декілька днів побула на групі продовженого дня і більше туди не
приходила. Як попереджували позивача про скорочення письмово чи усно вона не
знає. Чи пропонували їй письмово довантаження навчакими годинами вона не знає.

3

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 ,її захисника
,адвоката ОСОБА_5 ,
представника відповідача - завідуючу Міського відділу освіти виконавчого комітету Канівської міської
ради ОСОБА_7., відповідача - директора Канівської
загальньоосвітньої школи І-III ступеня №
3 ОСОБА_2 , свідків : ОСОБА_8,ОСОБА_6, ОСОБА_11, вивчивши матеріали справи, вважає , що позов до задоволення не підлягає з слідуючих підстав:

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 працює викладачем зарубіжної літератури в ЗОШ І-ІІІ ступенів № З м. Канева .
Крім неї в даній школі викладачами вказаного предмета
працюють ще два викладача : ОСОБА_3, ОСОБА_4 Згідно з навчальним планом ЗОШ І- III ступенів №
3 на 200б-2007р.р. навчальний рік ( а.с. 44-45)
32 години зарубіжної літератури розподілені між трьома
вчителями :
ОСОБА_4 - 12 годин, ОСОБА_3- 10 годин. ОСОБА_1 -
10 годин протягом навчального тижня.

Відповідно до ч. 1ст. 25 Закону України „ Про загальну середню освіту" педагогічне навантаження вчителя
загальноосвітнього навчального закладу включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку.

Але, до початку 2006-2007 навчального року довантаження позивача ОСОБА_1 та вчителів ОСОБА_4, ОСОБА_3 годинами за фахом у відповідача ЗОШ
І-НІ ступенів №
3 м. Канева не було можливості.

Про змешення педагогічного навантаження в 2006-2007 навчальному році позивач ОСОБА_1була інформована 17.04.2006р. на спільному
засіданні профспілкового комітету і адміністрації ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 м. Канева ,
що підтверджується в судовому засіданні протоколом
вказаного засідання (а.с. 43)
та показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_11та показами свідка
ОСОБА_6, яка в судовому засіданні пояснила, що на той час виконувала обов'язки
директора ЗОШ І-ІП ступенів № 3 і після засідання
вчителі ОСОБА_4,
ОСОБА_3 написали заяви про згоду працювати з неповним
навантаженням, а позивач ОСОБА_1 відмовилася з чим в с удовому засіданні погодилася і позивач ОСОБА_1 Тому суд сприймає критично
пояснення позивача про те , що керівником ЗОШ І-ІП № 3 ОСОБА_2 було порушено щодо неї вимоги ч.3 ст. 32 КЗпП України ,
який змінив їй істотні умови пращ . а саме :
змінив режим роботи, встановив їй неповний робочий час , знизив тарифну ставку та про такі зміни не повідомив її не пізніше ніж за
два місяці.
Як пояснив відповідач , директор ЗОШ
І-ІІІ ступенів №
3 ОСОБА_2 згідно з навчальним планом на 2006-2007 навчний рік малося 32
години зарубіжної літератури, а відповідачів було троє в зв"язку з чим було неможливо надати їм
повне навантаження ,
тому 17.04.2006р. вказані викладачі були попереджені про
можливе скорочення. Скороченню підлягала б іменно позивач ОСОБА_1 , так як вона
має І категорію , у інших викладачів категорія вища , і як би викладачі
зарубіжної літератури ОСОБА_4 і ОСОБА_3 письмово не погодилися працювати з
неповним навантаженням , то він був би змушений звільнити з роботи саме
позивача , щоб нікого з них не позбавляти роботи, було вирішено 32 години
зарубіжної літертури розподілити між ними, а з початку навчального року , з
07.09.2006р. довантажити до норми навчальних годин.

Також в судовому засіданні встановлено, що позивачеві
ОСОБА_1 директором ЗОШ №
3 ОСОБА_2 у вересні 2006р. пропонувалось довантаження на
посаду педагога -організатора в ЗОШ № № , але вона
відмовилась. Також позивачеві після 09.10.2006р. в усній формі пропонувалось
довантаження гуртковою роботою, на що та спочатку погодилась, а потім
відмовилась, проробивши декілька днів, що підтверджується в судовому засіданні
доповідною директора СЮТ ОСОБА_8. ( а.с. 27) та її показами в якості свідка .

Згідно наказу № 171-К від 28.11.2006р. віддлу освіти
позивач ОСОБА_1 призначалася на 0,5 ставки вихователем ГПД з 29.11.2006р. по
25.05.2007р. за суміщенням , але 05.12.2006р. позивач з вказаної посади
звільнилася за власним бажанням, про що свідчить наказ № 174-К відділу освіти (
а.с.26).

Тобто, за вказаний позивачем період з 01.09.2006р. по 31.12.
2006р., як за вимушений прогул,
відповідачем їй неодноразово пропонувалося дованаження, зазначені вище, але
позивач відмовилася від них по різних причинах , що не заперечує в судовому заіданні і сама ОСОБА_1, таким чином ,
як вважає суд, відповідачами були прийняті відповідні
міри для довантаження навчальними годинами позивача, що становлять тарифну'
ставку, крім цього недовантаження позивача відповідачем навчальними годинами,
не є вимушеним прогулом згідно КЗпП України.

Як зазначено в ст. 233 КЗпП України - працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо
до суду в тримісячний строк з дня , коли він
дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Як з достовірністю встановлено в судовом}' засіданні позивач ОСОБА_1 про порушення її прав відповідачем ЗОШ № 3 дізналася 17.04.2006р. на спільному засіданні профспілкового комітету і
адміністрації ЗОШ №
3 на якому була присутня і позивач. До суду позивач ОСОБА_1
з позовною заявою звернулась 26.01.2007р., таким чином,
як вважає, суд , позивач
пропустила строк звернення до суду передбачений діючим законодавством по даній
категорії справ .
Навіть якщо взяти до уваги пояснення позивача про те, що
їй стало відомо, що надане їй педагогічне навантаження становить 10 годин протягом навчального тижня з 01.09.2006р., то всерівно позивачем пропущенно строк звернення до суду за вирішенням
трудового пору.

Згідно ст. 234
КЗпП України- у разі пропуску з поважних причин строків , установлених ст. 233
цього кодексу, суд може поновити ці строки. Як на поважну
причину пропуску строку звернення до суду про поновлення своїх трудових прав
позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона чекала відповіді на її зверненя про
порушення її трудових прав від головного управління освіти і науки Черкаської
обласної державної адміністрації , яку вона
отримала 27.11.2006р.хоча про дату точного отримання вказаного листа доказів
судуг не надала, так як вказаний лист датований 20.10.2006р. ( а.с.11).
Вказану позивачем причину пропуску строку звернення до
суду про поновлення своїх прав суд не може визнати поважною, так як навіть якщо
вважати, що позивачу стало відомо про

4

порушення
її прав , як сама
зазначає , 01.09.2006 р. , а відповідь від
управління освіти та науки Черкаської облдержадміністрації вона отримала 27.11.2006р. , то всерівно в
неї був час для своєчасного звернення до суду, до якого звернулася лише 26.01.2007р. (а.с.2).

З-за таких обставин суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 строк звернення до
суду пропущено без поважних причин і підстав для його поновлення суд не вбачає.

На основі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11, ч.3 ст. 209, 212-215 ЦПК України, 233,234 КЗпП України,
Закону України „ Про
загальну середню освіту", суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до відповідачів Канівського міського відділу освіти та
Канівської Загальноосвітньої школи І-Ш ступенів №3 Канівської міської ради
Черкаської області про стягнення заробітної плати за вимушений прогул та
поновлення строку звернення до суду - відмовити з-за пропуску строку звернення
до суду.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду
через Канівський міськрайонний суд шляхом подачі в десятидений строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.