У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду
України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Григор'євої Л.І.,                                  Балюка
М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Красногвардійського районного
управління юстиції м.Дніпропетровська, ОСОБА_2, ОСОБА_3, спеціалізованого
державного підприємства “Укрспец'юст” Міністерства юстиції України, треті особи
Третя державна нотаріальна контора м.Дніпропетровська, ОСОБА_4, про визнання
публічних торгів недійсними та визнання недійсним свідоцтва про право власності
на квартиру, придбану з публічних торгів та визнання недійсним договору
дарування квартири, за позовом ОСОБА_3 до
відділу державної виконавчої служби Красногвардійського районного
управління юстиції м.Дніпропетровська, спеціалізованого державного підприємства
“Укрспец'юст” Міністерства юстиції України, ОСОБА_2, треті особи Третя державна
нотаріальна контора м.Дніпропетровська, ОСОБА_1, ОСОБА_4, про визнання
недійсними публічних торгів та визнання недійсними свідоцтва про право
власності на квартиру, придбану з публічних торгів, за касаційними скаргами
ОСОБА_3, ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 13
червня 2007 року ,

встановила:

У квітні 2005 року ОСОБА_1 звернулась в суд із зазначеним
позовом, мотивуючи його тим, що в листопаді 2004 року їй стало відомо, що з
публічних торгів 25 квітня 2003 року продана квартира АДРЕСА_1. Вищевказану
квартиру згідно договору дарування від 25 січня 2000 року вона подарувала відповідачеві
ОСОБА_3, яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 29 жовтня
1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського
нотаріального округа ОСОБА_5. Позивачка при укладенні зазначеного договору
дарування оговорила, що догляне її, забезпечить всім необхідним, та поховає її,
після чого зможе розпоряджуватися квартирою. 11 лютого 2003 року до неї в
квартиру прийшли державні виконавці та описали її квартиру. Від підпису в акті
опису та арешту майна вона відмовилась. При складанні акту опису та арешту
майна державний виконавець їй не роз'яснювала чи може вона оскаржити
вищевказаний акт, чи написати свої зауваження в ньому. Вважає, що публічні
торги були проведені з грубими порушеннями її права, оскільки ніяких
повідомлень про те, що квартира продається за місцем проживання не було.
Покупці оглядати квартиру не приходили. Іншого житла в неї не має.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив
винести рішення про визнання недійсними публічних торгів по продажу однокімнатної
квартири АДРЕСА_1 та визнання недійсними свідоцтва про право власності на
вказану квартиру придбану з публічних торгів. В обгрунтування своїх позовних
вимог вказав на те, що згідно рішення Красногвардійського районного суду
м.Дніпропетровська від 16 травня 2002 року задоволено позов ОСОБА_4 до нього та
колишньої дружини ОСОБА_6 та солідарно стягнуто 60 599 грн. На підставі
вищевказаного рішення було видано виконавчий лист і 11 листопада 2002 року
відкрито виконавче провадження, про що державний виконавець його в установлений
законом строк не повідомила. Державним виконавцем було проведено опис та арешт
майна, а саме спірної квартири, яку подарувала йому ОСОБА_1 на умовах того, що
він до смерті буде її доглядати і вона буде проживати в вищевказаній квартирі.
З актом опису та арешту майна його ніхто не знайомив, що позбавило його
можливості оскаржити у встановлений законом строк. Він сповіщав державного
виконавця, що у нього та колишньої дружини є спільно нажите майно за рахунок
продажу якого можливо погасити борг, однак державний виконавець це до уваги не
прийняв. Вважає, що публічні торги необхідно визнати незаконними, так як про їх
проведення ні він,  ні ОСОБА_1 не
повідомлялись, вони були проведені з порушенням положення про проведення
публічних торгів.

Ухвалою Красногвардійського районного суду
м.Дніпропетровська від 28 квітня 2005 року позови ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Красногвардійського районного управління юстиції
м.Дніпропетровська, ОСОБА_2, ОСОБА_3, спеціалізованого державного підприємства
“Укрспец'юст” Міністерства юстиції України, треті особи Третя державна
нотаріальна контора м.Дніпропетровська, ОСОБА_4, про визнання публічних торгів
недійсними та визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру,
придбану з публічних торгів та визнання недійсним договору дарування квартири,
ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Красногвардійського районного
управління юстиції м.Дніпропетровська, спеціалізованого державного підприємства
“Укрспец'юст” Міністерства юстиції України, ОСОБА_2, треті особи Третя державна
нотаріальна контора м.Дніпропетровська, ОСОБА_1, ОСОБА_4, про визнання
недійсними публічних торгів та визнання недійсними свідоцтва про право
власності на квартиру, придбану з публічних торгів були об'єднанні в одне
провадження.

Рішенням Красногвардійського районного суду
м.Дніпропетровська від 6 грудня 2006 року позови ОСОБА_1, ОСОБА_3 задоволено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від
13 червня 2007 рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська
від 6 грудня 2006 скасоване та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні
позовів відмовлено.

У поданих до Верховного Суду України касаційних скаргах
ОСОБА_3, ОСОБА_1 просять скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської
області від 13 червня 2007 року, залишити в силі рішення Красногвардійського
районного суду м.Дніпропетровська від 6 грудня 2006 року, посилаючись на
неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального
права.

Згідно з ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для його обов'язкового
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від
13 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

Л.І. Григор'єва   М.І. Балюк