Справа № 2-248/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 р. Первомайський міський суд Луганської
області                                               в складі : головуючого судді                                      Золотарьова І.Л.                                                           при секретарі                                                               Жиляковій Л.М.,                                                  розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Первомайську позовну заяву
позивачки ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди, -

в с т а
н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись
на те, що 25.04.2006 р.          о 14-30
час. в м. Гірське на вул. Радянська ОСОБА_3, управляючи транспортним засобом
марки ПАЗ-3205110 д/н НОМЕР_1 належний ОСОБА_2, у порушення п. 27.2 (д)  ПДР України провів рух автобусом заднім ходом
і зіткнувся з автомобілем марки ВАЗ-21043 д/н НОМЕР_2, який належить їй з
правом управління ОСОБА_4, що стояв на узбіччі.                                      В
результаті ДТП її автомобіль був пошкоджений , в зв'язку з чим матеріальний
збиток склав 1717,22 грн.                                                                                                                                                По факту ДТП
ухвалою Первомайського міського суду від 19.02.2006 р. ОСОБА_3 був притягнутий
до адміністративної відповідальності за ст. 124 КоАП України і з нього було
стягнуто адміністративний штраф в розмірі 17 грн.                                                                                   Таким
чином, ОСОБА_3, управляючи джерелом підвищеної небезпеки, порушивши Правила
дорожнього руху України, пошкодив її автомобіль і заподіяв матеріальну шкоду.                 Власником джерела підвищеної
небезпеки - автобусом ПАЗ-3205110 д/н НОМЕР_1                         є ОСОБА_2, ОСОБА_3
працює у нього згідно трудового договору водієм з 01.07.2005 р. і по теперішній
час. Тому шкода повинна бути стягнута з ОСОБА_2, який добровільно відмовився брати
участь у відшкодуванні шкоди.                                                                                           Просить
стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальні збитки в розмірі 1719,22 грн.,
витрати на юридичну допомогу - 600 грн., держмито - 68 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн., а також моральну
шкоду у розмірі 1000 грн., так як автомобіль придбаний в кредит, на момент ДПТ
автомобілем користувалася лише 5 місяців, з вини відповідача загублена краса
автомобіля, засобів на його ремонт за свій рахунок не має, в зв'язку з експертизами
не поїхала на весілля до родичів до Білорусії і Литви, відповідач відмовився
сплатити збитки, вона була обурена його поведінкою, в результаті чого, вона
повинна була звернутися до адвоката, неодноразово їздити до нього на
консультації, проводити автотоварознавське дослідження, нести додаткові
витрати.                                                                                 У судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що 25.04.2006 р. у
14-00 год. вона залишила свій автомобіль ВАЗ-21043 д/н НОМЕР_2 на узбіччі біля
свого магазину на вул. Радянська в м. Гірське. Приблизно в 14-30 год. до
магазину зайшов ОСОБА_3 і сказав, що він зробив зіткнення з її автомобілем.
Вона вийшла і побачили, що її автомобіль був пошкоджений і вона зрозуміла, що
ОСОБА_3 рухався заднім ходом і зробив зіткнення. Був складений протокол про
порушення і постановою суду ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КпАП Україні у вигляді штрафу в розмірі 17 грн.
Власником автомобілю ПАЗ-3205110 д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, є ОСОБА_2 Автомобіль
вона придбала у кредит 28.12.2005 р. і він знаходиться на сервісному
обслуговуванні. Просить стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки
в розмірі 1719,22 грн., витрати на юридичну допомогу - 600 грн., держмито - 68
грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн.,
моральну шкоду у розмірі 1000 грн., 02,60 грн. за телеграми,  всього на загальну суму 2417,86 грн.
Відповідач
в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що дійсно його водій ОСОБА_3
здійснив правопорушення при керуванні автобусом, який належить йому на праві
власності. При цьому був частково пошкоджений автомобіль позивачки. Вважає, що
позов в частині стягнення моральної шкоди завищений, також завищені витрати за
надання юридичної допомоги.                                                                                                                                                                    В
судовому засіданні ОСОБА_3 позов  визнав
частково і пояснив, що він працює у ОСОБА_2 водієм на маршрутному автобусі по
маршруту м. Первомайськ- Гірське, з ОСОБА_2 він уклав трудову угоду. 25.04.2006
р. він приїхав на автобусі ПАЗ д/н НОМЕР_1 в м. Гірське на стоянку маршрутного
таксі, почав рухатись заднім ходом, скоїв зіткнення з автомобілем позивачки,
який стояв на узбіччі біля стоянки маршрутного таксі. Він рухався заднім ходом
і автомобіль не бачив, так як  був дощ.
Вважає, що позивачка поставила свій автомобіль у неналежному місці. Він
пропонував позивачці придбати двері на автомобіль, які він пошкодив, але вона
відмовилась. Він згоден відремонтувати самостійно автомобіль позивачки, а
сплатити суму у розмірі 1717,22 грн., з висновком  автотоварознавської експертизи згоден,був
присутній при її проведенні і підписував відповідні документи. При розгляді
протоколу про адміністративне правопорушення він був в суді, вину визнав і
штраф у розмірі 17 грн. сплатив.                 Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача, третьої особи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.                                                                                                                              В
суді встановлено:                                                                                                                                   Згідно
свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль ВАЗ-21043, рік
випуску 2005, д/н НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 (л.с.21). Автомобіль придбано у
кредит 28.12.2005 р.                                                                                                                               Постановою
Первомайського міського суду Луганської області від 19.05.2006 р. ОСОБА_3
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у
вигляді штрафу в розмірі 17 грн. на користь держави, за те, що 25.04.2006 р. о
14-30 год. в м. Гірське на вул. Радянська ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом
ПАЗ-3205110 д/н НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, скоїв зіткнення з автомобілем
ВАЗ-2104 д/н НОМЕР_3, який стояв на узбіччі, чим порушив п. 27.2 д ПДР України.
В постанові вказано, що в суді ОСОБА_3 вину, в скоєнні правопорушення, визнав і
пояснив, що він дійсно рухався заднім ходом і скоїв зіткнення з автомобілем
ВАЗ-2104(л.с.24).                                                                                                                                Хоча
ОСОБА_3 позов визнав частково та  не
заперечує, що він дійсно був присутній в суді при розгляді адміністративної
справи відносно нього за ст. 124 КпАП України і те, що він вину в скоєнні з
автомобілем позивачки визнав, а також сплатив штраф. Тобто вина ОСОБА_3 в
порушенні п. 27.2 (д) ПДР України в тому, що він рухався заднім ходом і скоїв
зіткнення з автомобілем ВАЗ-21043 д/н НОМЕР_2 підтверджується постановою суду
від 19.05.2006 р., яка набрала законної сили та виконана.
Згідно довідки МРЕВ ДАІ м. Первомайська автобус ПАЗ-3205110 д/н НОМЕР_1
зареєстрований за ОСОБА_2(л.с.26).                                                                                                Згідно
з п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, яке створює підвищену небезпеку.                                                                                                                               Власником вищевказаного
джерела підвищеної небезпеки є ОСОБА_2 Він також є приватним підприємцем, одним
з видів діяльності є перевезення пасажирів. Довідка ДПІ м. Первомайська
свідчить про те, що суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою
ОСОБА_2 в Первомайському міському центрі зайнятості 30.05.2005 р. був укладений
трудовий договір з ОСОБА_3 ОСОБА_3 виконує обов'язки  водія з 01.07.2005 р. (л.с.25).                       Таким чином, відповідач
ОСОБА_2 є власником джерела підвищеної небезпеки, якій здійснює експлуатацію
джерела підвищеної небезпеки через право власності і він повинен відшкодувати
заподіяну шкоду в повному обсязі згідно зі ст. ст. 1166,1187 ЦК України.                               Згідно з акту
автотоварознавського дослідження, матеріальні збитки в зв'язку з поновлюючим
ремонтом  автомобіля ВАЗ-21043 д/н
НОМЕР_3 2005 р. випуску в результаті
ДТП, яке сталося 25.04.2006 р., складає 1717,22 грн.(л.с. 8-15). Суд
вважає прийняти даний акт як достовірний, так як він узгоджується з іншими
матеріалами справи, крім того, ОСОБА_3 був присутній при проведенні експертної
оцінки і даний акт не оспорює.                                                  Крім
того, підлягає стягненню з відповідача сплачені позивачкою за надання юридичної
допомоги адвокату 600 грн., також сплата телеграми виклик на експертизу 2,60
грн., а також судові витрати: держмито - 68 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн.                                                                                                                                                         Згідно
зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Суд вважає, що позивачці також
заподіяна моральна шкода, так як був пошкоджений її автомобіль, який вона
придбала в кредит і на день ДТП користувалась ним тільки 5 місяців. В зв'язку з
пошкодженням автомобілю у неї були порушені
нормальні життєві стосунки, вона не змогла вирішити всі свої особисті і
сімейні справи, а була вимушена займатися проведенням експертизи, пошкодженого
автомобіля, і звертатись у різні інстанції за захистом своїх порушених прав.
Вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн.
підлягають задоволенню.                                                                                                                                                       Як
вбачається з Поліса /а.с. 68/ «Про обов`язкове страхування цивільної правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів» автобус, який
належить ОСОБА_2 був застрахований 04.01.2006 р. та строк його дії до
03.01.2007 р.  На час розгляду даної
справи строк договору закінчився. Сам відповідач пояснив, що він не зміг знайти
страховика у зв`язку з тим, що строк договору закінчився, він не буде
звертатися до страхової компанії, оскільки пропустив строк звернення. Інші
учасники  судового засідання вважають, що
немає підстав для залучення до справи страхову компанію. Суд поділяє думку
учасників судового засідання, також вважає, що на даний час підстав для залучення
до справи страхову компанію, яка застрахувала транспортний засіб ОСОБА_2,
немає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 1166, 1167,
1187 ЦК України, ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки
в розмірі 1719,86 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., витрати на юридичну
допомогу - 600 грн., витрати на оплату держмита - 68 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн., а всього на
загальну суму 3417 грн. 86 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку на апеляційне оскарження.                                                                                                                                                                      Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя