Справа № 22ц 128/2007                                        Головуючий
Категорія 29                                                                                        Доповідач
УХВАЛА Іменем
України

6   лютого   2007   року   колегія
суддів   судової   палати
у   цивільних   справах Апеляційного суду Донецької області
у складі:

головуючого Песоцької Л.І.

Баркової Л.Л., Трушкова М.М.

при секретарі
Жило І.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу
за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про вселення і усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням за
апеляційною скаргою представника відповідачки ОСОБА_3. на рішення Приморського
районного суду міста Маріуполя від 22
грудня 2006 року,

встановила:

У серпні 2006 року ОСОБА_1. звернувся до
суду з даними позовами, посилаючись на те, що з 2001 року він знаходився з відповідачкою у фактичних шлюбних
відносинах, а з січня 2002
року - в
зареєстрованому шлюбі і проживав в якості члена сім'ї з дотриманням вимог
реєстрації у трикімнатній квартирі №АДРЕСА_1 у місті
Маріуполі, яка належить відповідачці на праві приватної власності. У 2006 році відносини
між ними погіршились і з серпня 2006
року відповідачка перешкоджає йому користуватися спірним житлом.

У грудні 2006 року позивач
уточнив позовні вимоги, просив вселити його в спірну квартиру і зобов'язати
відповідачку не міняти замки в квартирі без погодження з ним, видавати
дублікати ключів.

Рішенням
Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2006 року позовні
вимоги задоволено, ОСОБА_1.
вселений в спірну квартиру, відповідачка зобов'язана не чинити йому перешкоди в
користуванні житлом, не встановлювати нові замки без узгодження з позивачем та
видавати йому дублікати ключів у випадку їх встановлення.

В апеляційній
скарзі представник відповідачки ОСОБА_3. ставить питання про скасування рішення
і відмову в позовах, посилається на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неврахування того, що внаслідок розірвання шлюбу сторін
відповідач не є членом сім'я власника квартири і не має відстав користуватися
спірним житлом.

Заслухавши суддю
доповідача, пояснення представників відповідачки ОСОБА_2. ОСОБА_3. і ОСОБА_4,
які підтримали доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_1. і його
представника ОСОБА_5, які
заперечували проти скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

2

Судом
встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1. з 2001 року проживав у
спірній квартирі як член сім'ї власника квартири відповідачки ОСОБА_2. з
дотриманням правил реєстрації. З 22
січня 2002 року по 12 вересня 2006 року сторони
знаходилися у зареєстрованому шлюбі.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд послався на те, що позивач вселений і проживав у спірній
квартирі, як член сім'ї власника, тому придбав право користування спірним
житлом і порушення цього права підлягає захисту. З таким висновком не можна не
погодитись.

Згідно зі ст.156
ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з
власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про
порядок користування цим приміщенням.

Припинення
сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів
його сім'ї права користуватися займаним приміщенням.

З актового,
запису про шлюб вбачається, що з 22
січня 2002 року
сторони знаходилися у шлюбі (а.с.37). Рішенням суду від 12 вересня 2006 року шлюб
розірвано за позовом ОСОБА_2. (а.с.53).

Згідно свідоцтву
про право власності на житло в порядку приватизації з 8 жовтня 1999 року власником
спірної квартири є ОСОБА_2. (а.с.46-52).

З даних лицевого
рахунку вбачається, що у спірній квартирі прописана відповідачка і з 2001 року позивач
(а.с.6).

З
пояснень позивача, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 вбачається,

що
позивач з 2001 року
проживав у спірній квартирі однією сім'єю з відповідачкою, з

серпня 2006 року вона
перешкоджає йому користуватися квартирою, іншого житла він

не має.

Заперечуючи
проти позовів, представник відповідачки ОСОБА_3. пояснила, що позивач не має
доступу в квартиру, оскільки квартира належить відповідачці, з якою у нього
розірвано шлюб, такий доступ вона може йому надати після рішення суду.

З урахуванням
встановленого і положень закону колегія суддів вважає, що, оскільки позивач
вселився в спірну квартиру в установленому порядку як член сім'ї власника, він
придбав право користування спірним житлом і тому суд, встановивши, що
позивачеві чиняться перешкоди у користуванні цим житлом, законно та обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги про вселення та усунення перешкод в користуванні
житлом.

Позов заявлено
на підставі ст.156 ЖК України, цим законом суд керувався при розгляді спору,
тому неспроможні посилання в скарзі на зміну судом підстави позову.

Крім того, судом
розглядався спір про право користування позивачем спірним житлом, а не умови
користування цим житлом, тому безпідставні посилання в скарзі на порушення
судом положень ч.4 ст.156, ст.162 ЖК України.

Посилання
представника відповідачки на те, що позивач тривалий час не проживає у спірній
квартирі, спростовуються матеріалами справи. Посилання на те, що він має
родичів, які забезпечені житлом, не мають правового значення для спору.

Безпідставні
посилання на те, що суд позбавив відповідачку права користування та
розпорядження спірною квартирою.

з

Рішення суду відповідає вимогам
ст.ст.10, 60, 213-215 ЦПК
України і положенням ст.156 ЖК України. Підстав для його скасування не має.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає
чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді