А                             І М Е Н Е
Суддя Верховного Суду України Берднік
І.С. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 29 січня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27
березня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2та ОСОБА_3до ОСОБА_1про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди,
Рішенням Печерського районного суду
м. Києва від 29 січня         2007 року
позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в розмірі 1 149 грн. 50 коп., моральну шкоду в розмірі 1 000
грн. та судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь    ОСОБА_3 матеріальну шкоду в
розмірі 6 196 грн. 71 коп. та судовий збір у розмірі 84 грн. 42 коп. В іншій
частині позову відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням
суду першої інстанції,      ОСОБА_1
оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 27 березня 2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського
районного суду   м. Києва від 29 січня
2007 року визнано неподаною і повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права,
просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2007 року й
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2007 року скасувати, справу
направити до апеляційного суду на розгляд.

Касаційна скарга в частині оскарження ухвали
апеляційного суду    м.
Києва від 27 березня 2007 року не може бути прийнята до провадження з таких
підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК
України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження в справі,
якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Обґрунтування касаційної скарги в
частині оскарження ухвали апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2007 року
не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами
справи, наведені доводи та зміст оскаржуваної ухвали апеляційного суду також не
дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущені порушення
норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. 342 ЦПК України
як підстави для скасування ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК
України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які
не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи
обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої
інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали
апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

У відкритті касаційного провадження
в частині оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 січня
2007 року слід відмовити на підставі п. 2 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, оскільки
вказане рішення суду першої інстанції не було предметом розгляду в суді
апеляційної інстанції.

Керуючись п. п. 2, 5 ч. 3 ст. 328
ЦПК України,

у  х  в
а  л  и  в :

У відкритті касаційного провадження
за касаційною скаргою  ОСОБА_1на рішення
Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                              І.С. Берднік