Справа № 22ц-2417/07                                               Головуючий у 1 інстанції Волкова Н.Ю.
Категорія 36                                                                      Доповідач Соломаха Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007р.                                                                                                     м.Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого                                                Зубової Л.М.

суддів                                                Соломахи Л.І., Барсукової О.І.

при секретарі                                            Баклановій Ю.В.

з участю:
відповідача                                                     ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1на рішення
Кіровського міського суду Донецької області від 27 грудня 2006р. по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського міського суду Донецької області від 27 грудня 2006р. з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в розмірі
1/4 частини усіх видів доходів, але
не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця,
починаючи з 20 березня 2006р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17
червня 2023р. З ОСОБА_1 на користь держави стягнуто держмито в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 7грн. 50коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати та
направити справу на новий розгляд.

В обгрунтування
доводів апеляційної скарги він посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, а саме, що він не є батьком дитини
ОСОБА_3 і тому не зобов'язаний її утримувати. Рішенням Кіровського міського
суду Донецької області від 09 жовтня 2006р., залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 13 грудня 2006р., йому відмовлено в задоволенні позову про виключення відомостей про
нього, як батька, з актового запису про народження ОСОБА_3, але
зазначене рішення суду він оскаржив до Верховного Суду України.

В апеляційній інстанції відповідач
доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач ОСОБА_2.
у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена
належним чином.

2

Заслухавши
суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін з наступних підстав:

При розгляді
справи суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2. перебували у шлюбі з 25 грудня 2004р. Від шлюбу вони мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1. є
батьком дитини ОСОБА_3, яка народжена
позивачем ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 року і відповідно до ст.180 СК України
зобов'язаний її утримувати.

Розглядаючи
справу по суті, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що
правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 180-182 Сімейного
кодексу України.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

По справі
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1р. у позивачки ОСОБА_2. народилася дитина ОСОБА_3,
в свідоцтві про народження якої відповідач зазначений батьком (а.с.3). Зараз
дитина проживає з матір'ю в м.Кіровське (а.с.5),
відповідач добровільно допомоги на її утримання не надає.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що
відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та відповідно до частини 3 ст.
181, частини 1 ст.183 Сімейного кодексу України стягнув на утримання
дитини аліменти у частці від його доходу.

Посилання
відповідача на ту обставину, що він має сумнів відносно свого батьківства, тому
не повинен сплачувати аліменти на дитину, не заслуговує на увагу.

Рішенням
Кіровського міського суду від 09 жовтня 2006р., залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 13 грудня 2006р., ОСОБА_1. відмовлено в
задоволенні позову до ОСОБА_2. про виключення відомостей про нього, як батька,
з актового запису про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження
(а.с.28, а.с.44).

Відповідно до
частини 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Рішення Кіровського міського суду від 09 жовтня 2006р. набрало законної
сили, тому той факт, що відповідач ОСОБА_1. є батьком ОСОБА_3, при розгляді
цієї справи про стягнення аліментів повторному доказуванню не підлягає.

Відповідно до
ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки,
сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Визначаючи розмір аліментів, суд врахував матеріальне становище сторін,
стан здоров'я дитини та відповідача, те, що відповідач працює та має постійний
дохід, будь-яких відрахувань з його заробітної плати не проводиться, та
визначив розмір аліментів як Уа частку
доходу відповідача щомісяця.

Розмір аліментів відповідачем
фактично не оскаржується.

Апеляційний суд
вважає, що розмір аліментів судом першої інстанції визначений з урахуванням
матеріального становища відповідача, який працює і згідно

3

його пояснень
має заробіток 960грн., інших дітей або непрацездатних осіб, яких відповідно до
закону він зобов'язаний утримувати, не має.

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти судом стягнути з
дня пред'явлення позову.

Суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи
апеляційної скарги необгрунтовані і не спростовують висновків суду, тому
відповідно до частини 1 ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись
ст.307, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, апеляційний суд Донецької області,
-

УХВАЛ И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Кіровського міського суду Донецької області від 27 грудня 2006р. залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.