справа
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» січня 2007 р.
м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого
- судді Харченко A.M. при секретарі - Широкоступенко
І.П., розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до    Акціонерного    товариства    закритого
типа    "Куряжський
домобудівельний комбінат"    про
стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, -

встановив:

21 квітня 2006 року позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення компенсації в розмірі
середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку при звільненні в розмірі
6865,98 грн.

07 вересня 2006 року позивач
уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача компенсацію в
розмірі середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку при звільненні
в розмірі 6000 грн.,
посилаючись на те, що з 11.07.2005
р. по 15.08.2005 р.
працював заступником начальника юридичного відділу в АТЗТ "Куряжський
домобудівельний комбінат". Наказом від 15.08.2006 р. був звільнений за угодою сторін, але при звільненні з
ним не був проведений остаточний розрахунок. Лише 09 березня 2006 року відповідача
виплатив йому заборгованість по заробітній платі в розмірі 834,16 грн. Але
компенсацію за затримку розрахунку та довідку про нараховану та сплачену
заробітну плату, відраховані податки не надав.

В судовому засіданні позивач підтримав свої уточнені
позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Гончаров Р.І., який діє на підставі виданої довіреності, в судовому
засіданні позов не визнав та надав письмові заперечення, в яких зазначив, що
вини з боку відповідача АТЗТ "Куряжський домобудівельний комбінат" в
затримці розрахунку при звільненні позивача не має, оскільки 15.08.2005 року позивачу
була видана трудова книжка, при звільненні він відмовився прибути в касу
підприємства для отримання заробітної плати, потім теж мав можливість отримати
заробітну плату в касі АТЗТ, але з власних намірів не використав дану
можливість, також позивач неодноразово повідомлявся посадовими особами
відповідача про необхідність отримання їм заробітної плати в касі АТЗТ. Крім
того, позивач не був позбавлений можливості працювати на протязі всього періоду
затримки отримання остаточного розрахунку при звільненні, так як останній
отримав трудову книжку. Також мав можливість з моменту звільнення звернутися до
АТЗТ чи до суду з вимогою виплатити наявну заборгованість. Тому в позові
ОСОБА_1просив відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, прийшов до
наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1згідно з наказом № НОМЕР_3p., був
прийнятий    на    посаду
заступника    начальника   юридичного
відділу   АТЗТ       "Куряжський домобудівельний
комбінат".

На підставі наказу №
НОМЕР_2р. позивач був звільнений з зазначеної посади за угодою сторін
згідно з ст. 36 п.1 КЗпП
України.

Відповідно до ч. 1
ст. 47 КЗпП
України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті 116
цього Кодексу.

Згідно з витягом Журналу руху трудових книжок на АТЗТ
"Куряжський домобудівельний комбінат", в день звільнення, тобто 15 серпня 2005 року позивач
отримав трудову книжку.

Відповідно до ч.І ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум,
що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день
звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми
мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.

26 січня 2006 року позивач
звертався з претензією до керівництва АТЗТ "Куряжський домобудівельний
комбінат" про перерахування остаточного розрахунку при звільненні, але
претензія не була задоволена відповідачем.

З вимог ст. 117
КЗпП вбачається, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу,
при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні
виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Однак, як вбачається з платіжних відомостей - за липень 2005 року, складену 25 серпня 2005 року, та за
серпень 2005 року,
складену 09 вересня 2006 p., позивач отримав
заробітну плату за липень та серпень 2005
року відповідно в розмірі 392,54
грн. та 431,80 грн. 09 березня 2006 року.

Відповідачем не надано доказів, які підтверджують той
факт, що позивач запрошувався до АТЗТ "Куряжський домобудівельний
комбінат" за отриманням остаточного розрахунку при звільненні. Таким
чином, затримка розрахунку при звільненні позивача складає шість місяців.

З довідки АТЗТ "Куряжський домобудівельний комплекс"
вбачається, що середньомісячна заробітна плата позивача складає 1000 грн.

З трудової книжки позивача вбачається, що він після
звільнення, тобто з 15 серпня 2005 року не працював
і згідно з протоколом №
НОМЕР_1р. зборів учасників ТОВ "АЛЬФА-МЕДІА", був призначений
на посаду директора Товариства ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Крім того, згідно з Законом України "Про внесення
змін до Кодексу законів про працю України" від 20 грудня 2005 року,
виключена частина третя статті 117 КЗпП України, згідно з якою, у разі, якщо звільнений
працівник до одержання остаточного розрахунку стане на іншу роботу, розмір
зазначеної в частині першій цієї статті компенсації зменшується на суму
заробітної плати, одержаної за новим місцем роботи.

Тому суд критично оцінює заперечення відповідача в тій
частині, що позивач своєчасно отримав трудову книжку та міг влаштуватися на
іншу роботу.

На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити
позовні вимоги позивача та стягнути з АТЗТ "Куряжський домобудівельний
комбінат" на користь ОСОБА_1середній заробіток за затримку розрахунку при
звільненні в розмірі 6000
грн.

Відповідно до ч. З ст. 88 ЦПК України, з відповідача АТЗТ "Куряжський
домобудівельний комбінат" належить стягнути на користь держави судовий
збір в сумі 60 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Керуючись ст. ст. 10,
11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 47, 116, 117 КЗпП України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити. Стягнути з Акціонерного
товариства закритого типу "Куряжський домобудівельний комбінат", , п/р 1482 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО
351016,  на користь ОСОБА_1середній
заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 6000 (шість тисяч)
грн.

Стягнути з Акціонерного товариства закритого типу
"Куряжський домобудівельний комбінат", , п/р
1482 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016, на користь держави
судовий збір в сумі 60 (шістдесят) грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі ЗО(тридцять) грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.