У х в а л а

іменем  україни

10 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :

Головуючого - Яреми А.Г.,

Суддів :             Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,   Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в  судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до виробничо-комерційного підприємства (далі - ВКП) “ЗС Компані” (треті
особи - ОСОБА_2, приватне підприємство “Пролайн”, ОСОБА_3, підприємство
“Капітал Промінь”, ОСОБА_3 ) про визнання договору оренди недійсним та
стягнення безпідставно отриманих грошей,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

У червні 2006 року ОСОБА_1
звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 6 вересня 1997
року по 17 березня 2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, під
час шлюбу вони придбали трьохкімнатну  квартиру
в будинку АДРЕСА_1, ця квартира перебуває у їх спільній з ОСОБА_2 власності.
Проте протягом 2004-2006 років відповідач безпідставно здавав цю квартиру в
оренду, отримавши 21000 грн.

Позивачка просила стягнути з
відповідача 10500 грн.

Згодом позивачка змінила позовні
вимоги, просила визнати недійсним договір оренди  приміщення від 6 лютого 2001 року, укладений
між ОСОБА_2 і ВКП            “ЗС Компані”
та стягнути з підприємства на її користь 20380 грн.

Рішенням Уманського
міськрайонного суду від 22 листопада 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням  Апеляційного суду Черкаської області від 20
лютого 2007 року   рішення Уманського
міськрайонного суду від 22 листопада 2006 року скасовано,  позов ОСОБА_1
задоволено, постановлено визнати недійсним договір оренди від 6 лютого
2001 року та стягнути з ВКП “ЗС Компані” на користь ОСОБА_1 20380 грн. та
судові витрати.

У касаційній скарзі ВКП “ЗС
Компані” просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_2  6 лютого 2001 року уклав договір оренди
квартири без згоди позивачки, яка має право власності на її ½ частину. Будучи директором ВКП                   “ЗС Компані”, він отримав
від здачі квартири в оренду 40760 грн., позивачка має право отримати ½ частину від цієї суми.

Проте з такими висновками суду
повністю погодитись не можна.

Вирішуючи питання про визнання
договору оренди, укладеному між ВКП
“ЗС Компані” та ОСОБА_2, недійсним, суд не залучив ОСОБА_2 до участі у
справі як відповідача, а апеляційний суд не звернув уваги на допущене судом
першої інстанції порушення і задовольнив позов.

Як на доказ того факту, що ОСОБА_2
розпорядився квартирою без згоди дружини, апеляційний суд послався на рішення
Уманського міськрайонного суду від
21 грудня 2005 року, не звернувши уваги на наявність у матеріалах справи
копії рішення Апеляційного суду Черкаської області від 28 березня 2006 року,
яким зазначене рішення  від 21 грудня
2005 року скасовано.

Апеляційний суд належним чином не
визначився з характером спірних правовідносин і не мотивував чому саме ВКП “ЗС
Компані” зобов'язана сплатити
ОСОБА_1  20380 грн., хоча визнав
недійсним лише договір оренди, укладений ОСОБА_2, з мотивів порушення ним права
позивачки як  дружини на ½ частину доходів від їх спільного майна на підставі ст. 68
СК України.

За таких обставин ухвалені у
справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий
розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених    ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. 336  ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ВКП “ЗС Компані”
задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного
суду від 22 листопада 2006 року і Апеляційного суду Черкаської області від 20
лютого 2007 року  скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді :                                                                                    Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін