Справа № 22-ц-708/2007р.                                                       Головуючий 1-ї інст: Вовк JIB.
Категорія: подання про надання
на примусове проникнення                                                      Доповідач: Ялина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

*7 лютого 2007 року.                                                                                                    м. Харків.

Судова
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області
у складі:

·
головуючого -
судді: Луспеника Д.Д.,

·
суддів: Швецової Л.А., Яцини В.Б., при
секретарі Шевченко ОБ.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу

за апеляційною скаргою заінтересованої особи ОСОБА_1 на
ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 1 грудня 2006 року за поданням
начальника державної виконавчої служби у Краснокутському районі Харківської
області про надання дозволу на примусове проникнення до квартири з метою
виселення ОСОБА_2 та вселення її до іншої квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

30 листопада 2006
року начальник державної виконавчої служби у Краснокутському районі
Харківської області звернувся до суду з поданням, в якому просив надати дозвіл на примусове проникнення до
квартири АДРЕСА_1 з метою виселення ОСОБА_2 і на примусове проникнення до
квартири АДРЕСА_2, де
проживає ОСОБА_3 з метою вселення ОСОБА_2. При
цьому він послався на ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» і
зазначив, що в провадженні ДВС у Краснокутському районі Харківської
області перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню рішення
Краснокутського районного суду про
виселення ОСОБА_2 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 *% однокімнатної квартири
АДРЕСА_1 - до
наданої їм відповідно до ордеру трикімнатної квартири АДРЕСА_2. Автор подання
вказав, що ОСОБА_2 добровільно не виконує вимоги державного виконавця і
перешкоджає у доступі до домоволодіння для виконання рішення суду.

Представник ДВС
у Краснокутському районі в судовому засіданні підтримав подання і просив суд
його задовольнити.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської
області від 1 грудня 2006 року подання начальника ЛВС в Краснокутському районі Харківської
області задоволено. ДВС в Краснокутському районі Харківської області надано
дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, з метою виселення ОСОБА_2 і на примусове проникнення до
квартири АДРЕСА_2, де
проживає ОСОБА_3, з метою вселення ОСОБА_2.

При цьому
районний суд вважав встановленим, що ОСОБА_2 не виконує вимоги державного
виконання по виконанню рішення Краснокутського районного суду від 11 червня 2004 року, згідно
якому ОСОБА_2 та її неповнолітня донька повинна бути виселені з однокімнатної
квартири АДРЕСА_1 до
наданої їм трикімнатної квартири АДРЕСА_2
цього ж селища. У якості правової підстави для задоволення подання районний
суд послався на ст. 5 Закону
України «Про виконавче провадження».

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу районного суду від 1 грудня 2006 року і
постановити ухвалу про відмову у задоволенні подання. На обґрунтування скарги
вона послалася на те, що хоча вона не є стороною виконавчого провадження, але
вона - співвласник
квартири, куди районний суд з порушенням
ст. 2 Закону України «Про власність», ст.. 7 Декларації прав людини, без її повідомлення
надав дозвіл на проникнення.

В своїх
письмових поясненнях до апеляційної скарги вона додатково зазначила, що згідно медичної довідки від 30.01.2007 року ОСОБА_2 знаходиться на диспансерному
обліку у зв'язку з захворюванням на туберкульоз, що унеможливлює виконання
рішення суду.

Перевіривши
зазначені доводи та матеріали справи, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до п.
12 ч. 1 т. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судовим
розглядом встановлено, що постановою від 4
серпня 2004 року
державним виконавцем на підставі виконавчого листа відкрито провадження по
примусовому виконанню рішення Краснокутського районного суду від 11 червня 2004 року, згідно
якому ОСОБА_2 та її неповнолітня донька повинна бути виселені з однокімнатної
квартири АДРЕСА_1 до
наданої їм трикімнатної квартири АДРЕСА_2 цього ж
селища (а.. 8).

Згідно вказаного
рішення районного суду ОСОБА_2 вселена до квартири, де мешкає ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, які брали участь у розгляді справи
щодо виселення та вселення ОСОБА_2 в якості співвідповідачів (а.с. 4-7)

ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 викликалися державним виконавцем у квітні 2005 та жовтні 2006 року для
добровільного виконання зазначеного рішення суду, але не з'явилися і рішення
суду не виконано.

Згідно наданого
апелянтом копії свідоцтва від 11
квітня 2006 року
ОСОБА_3,ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мають
на праві приватної спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за
адресою:АДРЕСА_2.

Відповідно до
ст. 5 Закону
України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися
до суд з поданням про постановления
вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла.

Згідно ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи
при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням житла чи
іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи
повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного
виконавця.

Стаття ЗО
Конституції України передбачає, що не допускається проникнення до житла чи до
іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

Виходячи з
наведеного судове рішення районного суду від 1 грудня 2006
року ухвалене з додержанням закону, а заперечення апеляційної скарги не
спростовують цього висновку.

ОСОБА_1 не
позбавлена права відповідно до ст. 33
Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або роблять
його неможливим, звернутися до державного виконавця з відповідною
заявою, вона також самостійно має право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також
про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303,
304, пі ч. 2 ст. 307, ст.ст. 313, 319, 324-325, 327 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Краснокутського районного суду Харківської області від 1 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту його проголошення і відповідно до ст.. 324 ЦПК України не
оскаржується у касаційному порядку.