Справа№22-ц-1743/2007р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28  березня  2007
року судова колегія  судової
палати  у
цивільних  справах

апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Коваленко І. П.

суддів -     Черкасова В.В., Бездітко В.М.

при секретарі - Черних Л.Є.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Балаклійського районного суду
Харківської області від 31 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної
шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки та упущеної вигоди. -

ВСТАНОВИЛА:

14.08.2006
року ОСОБА_1. звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2, третіх осіб ОСОБА_5та
ОСОБА_4. про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої джерелом
підвищеної небезпеки та упущеної вигоди, посилаючись на те, що 12.08.2006 року
близько 17 години в районі перехрестя вул.. Жовтневої та Куйбишева в м.
Балаклія в результаті винних дій ОСОБА_2., який
керував належним йому автомобілем ГАЗ -24 номерний знак НОМЕР_1 та здійснив
виїзд на нерегульоване перехрестя з другорядної дороги, не давши дорогу
автомобілю ВАЗ - 2101 державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4., який рухався по
головній дорозі по вул. Жовтневій, і в результаті чого скоїв з ним зіткнення. В
результаті дорожньо-транспортної пригоди(далі за текстом ДТП) транспортному
засобу ВАЗ - 2101 номерний знак НОМЕР_2 були спричинені механічні ушкодження,
як позивач вважає на суму 5024 грн., яку просив стягнути з відповідача. Крім
того, позивач просив стягнути з відповідача додаткові витрати пов'язані з
проведенням судової експертизи на суму 620 грн. 90 коп., упущену вигоду за 75
днів простію автомобіля у розмірі 8437 грн. 50 коп. та моральну шкоду у сумі
1500 грн.

Відповідач визнав позов частково, вважає, що в скоєні вказаної дорожньо
транспортної пригоди винний також ОСОБА_4., який керував транспортним засобом
ВАЗ - 2101, отже відшкодування матеріальних збитків повинно бути частковим, з
урахуванням ступеня вини водія ОСОБА_4., тому ОСОБА_2. просить суд відмовити в
задоволені позовних вимог щодо упущеної вигоди та моральної шкоди, оскільки ці
вимоги не доведені та є безпідставними.

Треті особи надали суду заяви, в яких зазначили про
визнання позову та розгляду справи у їх відсутність.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської
області від 31.01.2007 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені частково. З
ОСОБА_2 на

користь
ОСОБА_1. стягнуто суму у розмірі 5024 грн. 75 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2. просив рішення суду скасувати та постановити нове,
яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1. про відшкодування матеріальних
збитків частково в залежності від ступеня його вини та вини ОСОБА_4., посилаючись на
те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі, неповно
з'ясовані обставини, що мають істотне значення по справі, наданим ним доказам
суд належної оцінки не дав. Вважає, що суд ухвалив рішення в порушення матеріального
та процесуального права.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просив рішення суду змінити, задовольнити його
позовні вимоги по стягненню судових витрат у розмірі 257 грн.; упущеної вигоди
у розмірі 8437 грн. 50 коп. та вимоги по стягненню моральної шкоди у розмірі
1500 грн.. В іншій частині рішення суду залишити без змін, посилаючись на те.
що висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі, неповно
з'ясовані обставини, що мають істотне значення по справі, наданим ним доказам
суд належної оцінки не дав.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді апеляційного
суду, пояснення осіб, які приймали участь по справі, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає за необхідне їх
відхилити.

При цьому
колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джером підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності,
договір оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберерігання
або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1. частково, суд першої інстанції
обгрунтовано виходив з того, що вищевказана ДТП сталась з вини водія ОСОБА_2, тому позов про
відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково.

Гак висновки суду першої інстанції, колегія суддів вважає
правильними і зробленими у відповідності із зібраними по справі доказами.

"Гак.
із матеріалів справи вбачається, що 12.08.2006 року на перехресті вул.
Жовтневої та Куйбишева в м. Балаклія стало ДТП між автомобілем ГАЗ -24 номерний
знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем ВАЗ - 2101 номерний
знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який керував автомобілем на підставі
трудового договору зареєстрованого Балаклійським районним центром занятості від
02.08.2006 року №487 укладеного між ним та ОСОБА_1. на виконання робіт у якості
водія таксі.(а.с.64).

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 8175 від
06.10.2006 року розмір матеріальної шкоди заподіяної автомобілю ВАЗ -2101 г.н.
НОМЕР_2 складає 5024 грн. 75 коп. (а.с.20-23).

Отже, колегія суддів, вважає, що судом першої інстанції
обгрунтовано стягнута ця сума з відповідача на користь позивача у відшкодування
матеріальної шкоди.

Обгрунтовано суд першої інстанції дійшов висновку щодо
відмови позивачу в позові у частині стягнення упущеної вигоди в сумі 8437 грн.
50 коп., оскільки, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, доказів того, що ці
доходи не були отримані ним в зв'язку з простоєм цього автомобілю, який був
пошкоджений в результаті ДТП, позивач не надав. Так в судовому засіданні
позивач пояснив, що згідно свідоцтва серія НОМЕР_2.
зареєстрований, як фізична особа-підприємець, має ліцензію на внутрішні
перевезення та надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі(а.с.73-76),
такий автомобіль в нього, як суб'єкта підприємницької діяльності, не один,
отже, вважати, що в зв'язку із простоєм цього автомобілю він отримав такі
доходи підстав немає.

Обґрунтовано судом першої інстанції відмовлено і в задоволені позову в
частині відшкодування моральної шкоди, оскільки доказів на підтвердження своїх
вимог в цій частині він відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, також не надав.

Судом першої інстанції позивачу обґрунтовано відмовлено у
стягненні витрат на паливо в сумі 176 грн., оскільки позивачем на надано
доказів, що саме ці витрати пов'язані з розглядом даної справи.

Що
стосується доводів ОСОБА_2 стосовно того, що винні у скоєні ДТП обидва водіїя,
то ці доводи обґрунтовано не прийняті судом 1-ї інстанції і не приймаються
апеляційною інстанцією.

Так, із
постанови Балаклійського районного суду Харківської області від 18.09.2006
року(а.с.77) вбачається, що ОСОБА_2. притягнутий до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу за порушення Правил дорожнього руху України
при скоєні даної ДТП. Отже,
відповідно до п.3 ст. 61 ЦПК України, ці обставини не підлягають доказуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст..ст.303,304, п.1
ч.1 ст.307,ст.ст.308,313. п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319,325 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 31 січня 2007
- залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.