Справа № 2-143/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007 року                           Таращанський районний
суд Київської області в складі:

головуючого:
Потеряйко С.А.

при секретарі: Островершенко О.М.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в м. Тараща цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Станишівської сільської ради про визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судовому
засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав і, будучи допитаним в
якості свідка у відповідності зі ст.62 ЦПК України, пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_2, яка проживала в с. Мала Березянка Таращанського району
Київської області. 17.03.1997
року ОСОБА_2. склала
заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося,
заповіла позивачці. Після смерті ОСОБА_2.
залишилося спадкове майно, яке складається з приватизованої земельної
ділянки, права на майновий пай та житлового будинку з господарськими будівлями
та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1,
вартістю 33028 грн.

У вересня 2004 року
позивачка звернулася до Таращанської державної нотаріальної контори із заявою
про прийняття спадщини. 21.09.2004
року державний нотаріус Таращанської державної нотаріальної контори видала
позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на приватизовану
земельну ділянку та право на майновий пай. У видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на житловий будинок державний нотаріус позивачці
відмовила, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Виконавчий
комітет Станишівської сільської ради Таращанського району Київської області
рішенням №7 від 14.02.2007 року визнав за ОСОБА_2 право власності на житловий
будинок, розташований в АДРЕСА_1. Проте
даний документ не має юридичної сили.

В зв'язку з тим, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті
ОСОБА_2., просить
суд визнати за позивачкою право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, вартістю 33028 грн.

Судові витрати
просить залишити за позивачкою.

Представник відповідача позов визнав і, будучи допитаним в якості свідка у
відповідності зі ст. 62 ЦПК
України, пояснив, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_2, яка проживала в с.
Мала Березянка Таращанського району Київської області. Після її смерті
залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку, розташованого
в АДРЕСА_1. Спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2. є позивачка, яка
фактично прийняла спадкове майно, проте не може оформити право власності на
житловий будинок в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Він не
заперечує проти визнання за позивачкою права власності на спадковий житловий
будинок, розташований в АДРЕСА_1

За згодою сторін
суд ухвалює рішення в попередньому судовому засіданні.

Судом встановлено, що 17.03.1997
року ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно, де б
воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за
законом матиме право, і що належатиме їй на день смерті, заповіла ОСОБА_1.Даний
заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Станишівської сільської
ради Таращанського району Київської області та зареєстрований в реєстрі під №24.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2. померла і після
її смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з приватизованої
земельної ділянки, права на майновий пай та житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1, вартістю 33028
грн. Після смерті ОСОБА_2. позивачка фактично прийняла спадщину і звернулася до
державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори з
проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий
будинок після спливу шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини 21.09.2004
року державний нотаріус Таращанської державної нотаріальної контори видала
позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом на приватизовану
земельну ділянку та право та на майновий пай. У видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на житловий будинок державний нотаріус їй відмовила,
оскільки відсутні

2

правовстановлюючі
документи на будинок. Виконавчий комітет Станишівської сільської ради
Таращанського району Київської області рішенням від 14.02.2007 року №7 визнав
за ОСОБА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1

З довідок №№
34/2,35/2 від 06.03.2007
року, виданих виконкомом Станишівської сільської ради Таращанського району,
видно, що ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була
прописана і постійно проживала в с.Мала Березянка по вул.Короленка, а також, що
ОСОБА_1 фактично прийняла спадкове майно після смерті ОСОБА_2, оскільки вона
проживала і проживає у спадковому будинку по даний час, проводила всі необхідні
роботи по облаштуванню будинку та прилеглої території, приймала всі міри по
збереженню спадкового майна.

Вказані обставини встановлено з пояснень сторін, допитаних як свідків,
матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або її не прийняти. Враховуючи дані обставини та виходячи з
того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності, а ст.ст.1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може
призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг
спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне
задовільнити даний позов.

Судові витрати
суд залишає за позивачкою.

Керуючись ст.ст.2,10,11,15,60,88,130,208,209,212-215,218, України,  ст.ст.392,1223,1268 ЦК України,

суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, яке складається з житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1 вартістю 33028 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Київської області через Таращанський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.