Справа №2-8063/07
РІШЕННЯ

іменем України

1 березня 2007
року

Рівненський
міський суд у складі:

Головуючого -
судді Мельника О.В.,

при секретарі
Рейнерович Я.В.,

з участю
представника позивача Лавренчук Т.В.,

відповідача ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за
позовом закритого акціонерного товариства „Рівне-Борошно" до ОСОБА_1про виселення з
гуртожитку ,

встановив :

У судовому засіданні представник позивача змінила підстави позову та
пояснила, що позивач є власником гуртожитку по вул. АДРЕСА_1. Відповідачем, яка
не є працівником підприємства, без достатніх правових підстав, а саме без
спільного рішення адміністрації та профкому та без ордера було зайнято кімнату
№6 гуртожитку. Стверджує, що на даний час відповідач в кімнаті не проживає,
проте утримує там свої особисті речі. Просить суд виселити ОСОБА_1. та її
неповнолітню дитину з кімнати № 6 гуртожитку по вул. АДРЕСА_1.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що її покійний
батько на час роботи на ВАТ „Рівненський комбінат хлібопродуктів" отримав
вказану кімнату для проживання. Після його смерті вона вселилась у дану кімнату
з неповнолітньою дитиною. На даний час дійсно в кімнаті знаходяться її особисті
речі, проте вона там не проживає, оскільки в с. Забороль Рівненського району в будинку
батька своєї дитини, з яким перебуває у незареєстрованому шлюбі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення.

У судовому засіданні і сторона позивача і відповідач підтвердили той факт,
що ОСОБА_1. та її
неповнолітня дитина у кімнаті № 6 гуртожитку по вул.. АДРЕСА_1 не проживають,
оскільки фактично проживають по вул.. АДРЕСА_2Рівненського району в помешканні
ОСОБА_2. який є батьком неповнолітньої дитини відповідача.

Такі ж фактичні дані встановлено з акту № 6 обстеження житлових умов від ЗО
листопада 2006 року

Як слідує із змісту ст. 127 ЖК України, для проживання робітників,
службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або
навчання можуть використовуватись гуртожитки.

Порядок та підстави виселення з гуртожитків передбачені ст. 132 ЖК України
та п. 40, 41 Примірного положення про гуртожитки ", затвердженого
постановою Ради міністрів Української РСР N 208 від 3 червня 1986 p..

При цьому, виселення з гуртожитку передбачає припинення фактичного
проживання особи в помешканні, а не припинення використання житла для
зберігання її особистих речей.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. та її неповнолітня дитина
на момент розгляду справи судом в спірній кімнаті гуртожитку не проживали, а
позивач з позовом про усунення перешкод у користування власністю шляхом
зобов'язання відповідача забрати з спірної кімнати особисті речі не звертався.

За таких обставин, суд вважає , що в задоволення позову
шляхом виселення відповідача з неповнолітньою дитиною з кімнати гуртожитку слід
відмовити, оскільки на момент розгляду справи судом відсутній предмет спору.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 10,11.60,81,88,212,214,215 ЦПК України, суд.

вирішив:

У задоволенні позову закритого акціонерного товариства
„Рівне-Борошно" до ОСОБА_1про
виселення її з неповнолітньою дитиною з кімнати №6 гуртожитку по вул. АДРЕСА_1
- відмовити .

На рішення може
бути подано апеляцію до Апеляційного суду Рівненської області протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка повинна бути подана
протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.