АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-52 / 07 Головуючий у 1 інстанції: Нікітенко Н.П.
Суддя-доповідач: Боєва В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2007 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів : Боєвої В.В.

Стрелець Л.Г. При секретарі: Вертелецькій І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від свого імені і імені неповнолітньої ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 25 червня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_4, третя особа: ВРЕЖО № 9 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

16 червня 2005 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що з 1982 року проживала зі своєю матір'ю - ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1, в 1999 р. ОСОБА_5 померла. Посилаючись на те, що їй важко оплачувати квартплату за всіх прописаних в квартирі, а в квартирі, окрім позивача та її неповнолітніх дітей, прописані, але не проживають: її сестра - ОСОБА_1 з неповнолітньою донькою - ОСОБА_2, неповнолітній син позивача -ОСОБА_4 (теперішнього часу усиновлений і проживає з новими батьками), позивач ОСОБА_3 просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 25 червня 2005 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2, ОСОБА_4 визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1, що діє від свого імені і імені неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом першої інстанції грубо порушені норми матеріального і процесуального права, тому просила скасувати рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 25 червня 2005 року в частині визнання її та неповнолітньої дочки - ОСОБА_2 такими, що втратили право

2

користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та передати справу на новий розгляд.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, пунктом 3) частини І статті 311 ЦПК України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі, належним чином не повідомлених про час і місце судового засідання.

Ухваливши судове рішення у відсутності відповідача, суд першої інстанції порушив вимоги частини 1 статті 172 ЦПК України (в редакції 1963 p.), якою передбачено, що суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, щодо яких немає відомостей про вручення їм повісток.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції грубо порушив процесуальні права відповідача ОСОБА_1 та її неповнолітньої дочки - ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_1 взагалі не знала про те, що в провадженні суду знаходиться дана справа, в якій вона, її неповнолітня дочка ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_4 є відповідачами, хоча останні не мають повної цивільної дієздатності і не можуть бути зазначені самостійними сторонами в цивільному процесі. Особи, визначені в позовній заяві відповідачами, до суду не викликалися -ані за місцем своєї реєстрації, ані за місцем тимчасового проживання, в матеріалах справи відсутні докази направлення їм судових повісток.

З протоколу судового засідання від 25 червня 2005 р. (а. с 12) вбачається, що суд. вирішуючи можливість слухання справи у відсутності відповідачів, не перевірив підстави їх неявки в зазначене судове засідання, розглянув справу у їх відсутності, чим грубо порушив їх права і інтереси, що охороняються законом.

За таких обставин рішення суду неможливо визнати законним і обгрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від свого імені і імені неповнолітньої ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 25 червня 2005 року по цій справі скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України.