Справа
Р І Ш Е Н Н Я.

І М Е Н Е М    У К Р А Ї НИ.

7 грудня
2007 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді
-Пляки С.Л.,

при секретарі - Захаренко С.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в
сел. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача 1700 грн. за
завдану моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні
вимоги підтримали.

Позивач
суду пояснив, що відповідач 15 квітня 2007 року перестрибнувши через паркан на
межі домоволодінь в домоволодіння позивача в АДРЕСА_1і підбігши до нього вдарив
кілька разів ногою в пах, влучаючи по стегнах та по спині. З метою захисту від
нападу ОСОБА_1 покликав собаку, яка утримується на подвір"ї без
прив"язі, почувши це відповідач схопив дошку і ударив позивача по голові в
районі лівого виска, заподіявши легкі тілесні ушкодження з короткочасним
розладом здоров"я, а саме: рани і садна в надбрівній ділянці зліва біля
середньої лінії, синця на лівому стегні в нижній третині по внутрішній
поверхні.            07.06.2007 року
позивач звернувся до Олександрівського районного суду Кіровоградської області
зі скаргою приватного звинувачення про притягнення відповідача до кримінальної
відповідальності по ст. 125 ч. 2 КК України, але внаслідок акту амністії в
порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 було відмовлено на підставі ст.
6 ч. 1 п. 4 КПК України, оскільки він підпадає під дію п. "Б" ст. 1
Закону України "Про амністію" від 09.06.2007 року.

Від
отриманих тілесних ушкоджень позивач переніс фізичний біль, вимушений був
звернутись по допомогу до лікарні, втратив спокій та душевну рівновагу, маючи
похилий вік та слабкий стан здоров"я переніс душевні хвилювання тому
вимагає відшкодування за завдану моральну шкоду.

Відповідач
в добровільному порядку відмовляється відшкодувати моральну шкоду, погрожує
фізичною розправою, всякими шляхами перешкоджає нормальній життєдіяльності
позивача тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного
права.

Враховуючи
викладене позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного
права.

Свідок
ОСОБА_3 суду показав,  що 15 квітня 2007
року ОСОБА_1 прийшов до нього до дому щоб по телефону викликати міліцію та
швидку допомогу при цьому розповів що ОСОБА_2, перестрибнувши через паркан на
територію домоволодіння ОСОБА_1 де наніс йому удар дошкою по голові. Після
повідомлення про пригоду в міліцію свідок попросив сусіда ОСОБА_4 відвезти
позивача до лікарні для отримання медичної допомоги, що той і зробив.

Відповідач
в судовому засіданні позовних вимог не визнав, суду пояснив, що тілесних
ушкоджень позивачу не наносив.

Заслухавши
позивача, представника позивача, відповідача, свідка, вивчивши матеріали
справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

У
відповідності з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Стаття 2
ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4
встановлює, що стосовно до до ст. 28 КК України потерпілий, тобто особа, якій злочином
заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду (ст. 49 КПК), вправі
пред"явити цивільний позов про стягнення моральної шкоди в кримінальному
процесі або в порядку цивільного судочинства.

Відповідно
до ч. 2 ст. 3 Постанови моральна шкода може полягати, зокрема ....у моральних
переживаннях у зв"язку з ушкодженням здоров"я ...;

В
судовому засіданні було встановлено наявність вини ОСОБА_2 в нанесенні ОСОБА_1
легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я показами
потерпілого ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3.

Згідно
акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 71 від 17.04.2007 року у
ОСОБА_1 мають місце тілесні ушкодження у вигляді рани і садна в надбрівній
ділянці зліва біля середньої лінії, синця на лівому стегні в нижній третині по
внутрішній поверхні, які могли утворитись від дії тупих предметів, можуть
відповідати часу вказаному в обставинах справи і відносяться до легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я (а.с.11).

Постановою
Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 11 липня 2007 року
внаслідок акту амністії в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 по ст.
125 ч. 2 КК України було відмовлено на підставі ст. 6 ч. 1 п. 4 КПК України,
оскільки він підпадає під дію п. "Б" ст. 1 Закону України "Про амністію"
від 09.06.2007 року (а.с.3).

З
матеріалів Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградські області,
долучених до цивільної справи, видно, що дійсно ОСОБА_1 нанесено легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров"я, що підтверджується: рапортом
чергового Олександрівського РВ УМВС в області про те, що 15.04.2007 року о 20
год. 35 хв. по лінії "02" надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те,
що ОСОБА_2 наніс йому тілесні ушкодження у вигляді синців(а.с.26); заявою про
цей випадок від ОСОБА_1(а.с.27);

Таким
чином в судовому засіданні було встановлено, що відповідач дійсно наніс
позивачу легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров"я, чим
йому була заподіяна моральна шкода, що було доведено в судовому засіданні тому
вважає за необхідне відшкодувати заподіяну моральну шкоду в сумі 1700 грн.,
стягнувши вказану суму з відповідача на користь позивача.

У
відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно
стягнути судовий збір в сумі 17 грн.

Керуючись
ст. ст. 209 , 212-215 ЦПК України , суд-

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити .

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_11700 грн. за завдану моральну шкоду та 17 грн.
судового збору на користь держави.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження .

Суддя:(підпис)

Олександрівського
районного суду

Кіровоградської
області                                                                                         С.Л. Пляка