Справа  2-12/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року                                                         Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області

в складі:
головуючого судді - Чередникова С.М. при секретарі - Анфрієвій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни цивільну
справу за позовом Кредитної спілки „Лубно" до ОСОБА_1 про стягнення
коштів та ОСОБА_1 до КС
„Лубно" про визнання договорів недійсними, суд ,-

ВСТАНОВИВ:

КС „Лубно" звернулась з позовом про стягнення коштів до
ОСОБА_1, вказавши в заяві, що, 19.09.2003 року між позивачем та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір НОМЕР_1 на суму 36000 грн. під 34% річних терміном
на 1 рік, які він отримав в цей же день. 24.11., 19.12.2003 року, 24.01.,
25.02., 24.03., 26.04.2004 року відповідач сплачував відсотки по кредиту по 900
грн. щомісячно, після чого перестав їх сплачувати. 29.06., 26.07.2004 року
ОСОБА_1 направлялись попередження щодо погашення кредиту, на яке він не
реагував. Всього на момент звернення до суду заборгованість по кредиту складає
36000 грн. основного боргу та 5804 грн. відсотків за користуванням кредиту, а
всього 41804 грн., які прохають стягнути з відповідача , розірвавши кредитний
договір.

7.11.2003 року
між позивачем та членом спілки ОСОБА_1 був укладений кредитний договір НОМЕР_2 на суму 10000 грн. для розвитку власного
бізнесу строком на 1 рік зі сплатою 30% річних. 7.11.2003 року ОСОБА_1
отримав 6400 грн., 25.03.2004 року 1500 грн. 19.12.2003 року, 24.01., 25.02.,
24.03., 26.04.2004 року ОСОБА_1 сплачував через касу спілки по 160 грн.
відсотків по кредиту, після чого перестав їх виплачувати. 22.06., 29.07.2004
року ОСОБА_1 направлялись попередження щодо погашення кредиту, на яке він не
реагував. Всього на момент звернення до суду заборгованість по кредиту складає
7900 грн. та 1336,42 грн. відсотків за користуванням кредиту, а всього 9236
грн.42 коп., які прохають стягнути з відповідача , розірвавши кредитний
договір.

Дані позови були об"єднані судом в одне провадження.

13.06.2005 року
ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до КС
„Лубно" про визнання кредитного договору недійсним, вказавши в заяві,
що він працював охоронцем КС
„Лубно", керівництво якого з метою отримання готівкових коштів для
придбання товаро-матеріальних цінностей оформляло на працівників спілки
кредити, в тому числі і на нього, які використовувались для придбання майна
спілки. Безпосередньо на нього було оформлено кредитний договір НОМЕР_1 від
19.09.2003 року на 36000 грн. та НОМЕР_2 від 7.11.2003 року на 10000 грн. На
кошти по першому кредитному договорі була придбана автомашина „Нива", яка
була оформлена на його ім"я, а якою користувались працівники спілки по
дорученню від нього. При укладанні договору його волевиявлення не було вільним,
оскільки він діяв під тиском керівництва спілки і не бажав позбавитись роботи,
правочин не мав для нього правових наслідків, коштів від угоди не отримував,
відсотків не сплачував, заяву про видачу кредиту не оформляв, що є порушенням
ст..203 ЦК України.
Крім того КС „Лубно"
порушило вимоги ЗУ „Про кредитні
спілки", так як

2

договір не був
платним та забезпеченим з його сторони. Прохає визнати кредитні договори
НОМЕР_1 від 19.09.2003 року та НОМЕР_2 від 7.11.2003 року недійсними.

В судовому
засіданні представник КС
„Лубно" позов підтримує, визнавши, що кредит на суму 36000 грн. брався
попереднім керівництвом спілки для придбання автомобіля „Нива" і
використовувався для потреб спілки, другий кредит розмір якого з відсотками
становить 9297 грн. використовувався ОСОБА_1 на власні потреби. З урахуванням
пошкодження автомобіля „Нива" на той період, визнають його амортизаційний
знос на суму 15000 грн.

Відповідач
ОСОБА_1 позов КС „Лубно"
не визнає, свої позовні вимоги підтримує, визнавши, що доказів того, що він
навчався на курсах охоронників та використовував мобільний телефон в робочих
цілях і в інтересах КС „Лубно"
не має.

Заслухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили факт придбання та використання
автомобіля „Нива", оформленого на ОСОБА_1 в інтересах КС „Лубно".
Суд вважає, що позов КС „Лубно"
та позов ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 203
п.3,5 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній
волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що
обумовлені ним.

Згідно ст. 215 ЦК України
підставою недійсності право чину є недодержання в момент вчинення правочину
сторонами вимог ст. 203 ЦК
України

Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання повинні
виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до вказівок Закону, акту
планування, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, які
звичайно ставляться.

Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано
за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною.

Згідно ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати кредит
позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що
19.09.2003 року КС
„Лубно" уклало кредитний договір НОМЕР_1 на суму 36000 грн. під
34% річних терміном на 1 рік з ОСОБА_1, який на той момент виконував обов'язки
охоронця спілки, з метою придбання автомобіля для потреб спілки. Кошти від
кредиту були використані на придбання автомобіля ВАЗ 21213 „Нива" номер
НОМЕР_3, який було зареєстровано на ОСОБА_1 і використовувалось спілкою для
потреб установи, /а.с. 21-23, 55-74, 87-92,107114-116/

За таких
обставин, коли оформлення кредиту не було спрямовано на реальне настання
правових наслідків кредитного договору, кредитний договір слід визнати
недійсним, повернувши сторони в первинне становище. Враховуючи, що на даний час
ОСОБА_1 продав автомобіль і його повернення спілці неможливо, з нього слід
стягнути вартість автомобіля з урахуванням амортизаційного зносу, розмір якого
визначили сторони за домовленістю.

07.11.2003 року
ОСОБА_1 уклав з КС „Лубно"
кредитний договір на отримання 10000 грн. терміном на 1 рік. 7.11.2003 року
ОСОБА_1 отримав 6400 грн., які використав для набуття професії охоронника.
25.03.2004 року згідно договору ОСОБА_6 отримав 1500 грн. на придбання
мобільного телефону, всього кредитних коштів на суму 7900 грн., які витратив на
особисті потреби, відсотки по кредиту не сплачував, кредит не повертає, що є
істотним порушенням умов договору, /а.с. 5-17, 55-7487-92/

Доказів того, що
дані кошти витрачались на потреби КС
„Лубно" за вказівкою та користь спілки ОСОБА_1 не надав. За таких
обставин даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

3

Керуючись ст.. ст.. 203, 215, 526,
651,1054 ЦК України,
ст..ст. 5-11,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Кредитної Спілки „Лубно" до ОСОБА_1 про стягнення коштів та ОСОБА_1 до КС „Лубно" про визнання кредитних договорів
недійсними задовольнити частково.

Розірвати кредитний договір НОМЕР_2 від 07.11.2003 року укладений між КС „Лубно" та ОСОБА_1 на суму 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь КС „Лубно" 7900 грн. основного
боргу, 1397 грн. 50 коп. процентів за користування
кредитом, 92 грн. 98 коп. повернення судового збору, а всього 9390 грн.
48 коп.

Визнати кредитний договір НОМЕР_1 від 19.09.2003 року, укладений між КС „Лубно" та ОСОБА_1 на суму 36000 грн.
недійсним.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь КС „Лубно" 21000 грн. вартості
автомобіля з урахуванням зносу, 210 грн. повернення судового збору, а всього
21210 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ТУ ДСА в Полтавській області
30 гривен витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільних справ.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області
протягом 20 днів з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження, яка подається на протязі 10 днів з дня проголошення
рішення.