РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 квітня 2007 року                                                                                   м.
Добропілля

Добропільський
міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді                                                                Мавроді
РФ.

при секретарі                                                                        Ганжа
ТА.

за участю:

позивача                                                                               ОСОБА_1

відповідача                                                                           ОСОБА_2

3-ї особи                                                                               ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Добропільського міськрайсуда цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності та розділ
жилого будинку,

ВСТАНОВИВ.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4., ОСОБА_5., третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності та розділ
жилого будинку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала,
що перебувала у зареєстрованих шлюбних відносинах з ОСОБА_6. з 22.08.2000 року,
шлюб з яким був розірваний 27.03.2003 року. Під час сумісного проживання у
шлюбі на сумісні кошти був придбаний жилий будинок за адресою АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу будинку від 05.04.2001 року був оформлений на чоловіка ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 її колишній чоловік помер. Вважає, що придбаний будинок є спільною
сумісною власністю з померлим ОСОБА_6., але зі спадкоємцями померлого не
досягнуто домовленості щодо власності та користування вказаним будинком. Про
можливість порушення її прав як співвласника будинку вона дізналася після
смерті ОСОБА_6 У зв'язку з тим, що спадкоємці по закону можуть претендувати на
Уг частку жилого будинку, а виділити кожному з них по 1/6 частині не можливо,
вважає за можливе визнати за ній право власності на вказаний будинок з виплатою
грошової компенсації кожному з спадкоємців.

У судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої
позовні вимоги та просить суд визнати за ній право власності на 1/2 частину
жилого будинку , а також визнати за ній право власності на іншу 1/2 частину
жилого будинку, стягнув з неї на користь відповідачів по 1/6 частині вартості
будинку.

Відповідачка ОСОБА_2., що є матір'ю померлого ОСОБА_6
проти позову заперечує, вважає, що позивачка не має права вимагати визнання за
нею права власності на жилий будинок, а також не згодна з поділом будинку з
отриманням грошової компенсації. Просить у позові відмовити.

Третя особа - ОСОБА_3., яка є першою дружиною померлого
ОСОБА_6, також
проти визнання права власності за позивачкою та поділу жилого будинку заперечує,
зокрема тому, що на будинок державним виконавцем був накладений арешт у 2006
році у зв'язку з заборгованістю померлого ОСОБА_6 перед нею по сплаті аліментів
на сумісних дітей.

2

До суду надійшли заяви від
співвідповідачів ОСОБА_4. та ОСОБА_5., у
яких вони просять суд розглянути цивільну справу у їх відсутність у зв'язку з неможливістю бути присутніми у
судових засіданнях за поважними причинами.

Вислухавши
пояснення сторін, третьої особи, які не заперечували проти розгляду справи у
відсутність співвідповідачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що
позивачка та померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6. знаходилися у зареєстрованому шлюбі
з 22.08.2000 року по 27.03.2003 рік.

Згідно договору
купівлі-продажу житлового будинку від 05.04.2001 року, посвідчений державним
нотаріусом м. Добропілля та зареєстрованим у реєстрі за № 833, подружжям був
придбаний житловий будинок з надвірними побудовами за адресою АДРЕСА_1,
оформлений на ОСОБА_6

Згідно даних
державного нотаріуса ОСОБА_7.,
щодо майна ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрито спадкову справу № 17
за заявою ОСОБА_1, поданою до нотаріальної контори 19.01.2007 року з проханням
про видачу свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя. Крім того,
пізніше до нотаріальної контори надійшли заяви від спадкоємців ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, які заперечували проти виділення права власності у спільному майні
колишній дружині ОСОБА_6, тобто позивачки.

До суду надана
копія довіреності від ОСОБА_6 від ІНФОРМАЦІЯ_1, який ще при житті,
уповноважував свою мати - відповідачку ОСОБА_2. продати належний йому спірний
житловий будинок за умовами на її розсуд.

Постановою
державного виконавця від 13.04.2006 року, у якої на виконанні перебував виконавчий
лист № 2-396, виданого 21.02.2000 р. Добропільським міським судом про стягнення
з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 аліментів, був накладений арешт на житловий
будинок АДРЕСА_1

Відповідно до
довідки ДВС у Добропільському районі заборгованість по аліментам у грошовому
виразі з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 станом на 29.10.2006 р. склала 4948,76 грн.

Згідно ст.60 СК
України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з
поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми,
хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута
за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до
ст.72 СК України, позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна,
що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не
розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу,
застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від
дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого
права власності.

Аналізуючи всі
обставини справи, суд вважає, що у позивачки не має правових основ вимагати
поділу житлового будинку шляхом визнання за нею права власності на Уі частину
будинку з виплатою компенсації спадкоємцям тому, що право власності на спадкове
майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6 не оформлено відповідно до всіх спадкоємців,
на будинок накладений арешт у зв'язку з грошовими зобов'язаннями спадкодавця
перед 3-ю особою, спадкоємці заперечують проти виплати їм грошової компенсації
за спадкове майно, тому ці вимоги є передчасними та такими, що не підлягають
задоволенню.

Таким чином, позов слід задовольнити частково та визнати
право власності за позивачкою на Уг частину спірного житлового будинку, як
таке, що є спільною сумісною власністю подружжя і приймаючи до уваги, що про
порушення свого права вона дізналася після смерті ОСОБА_6 у ІНФОРМАЦІЯ_1

3

На підставі ст.ст.60,71,72
СК України, ст.ст.316,328,355,364,368 ЦК України,
керуючись ст.ст.5,10,60,212-215
ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності та
розділ жилого будинку задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину жилого
будинку з надвірними побудовами АДРЕСА_1

В іншій
частині позову відмовити.

Зняти арешт з вказаного житлового будинку, накладеного
ухвалою Добропільського міськрайонного суду 22 січня 2007 року з метою
забезпечення позову.

Рішення є правовстановлюючим документом та підлягає
реєстрації в БТІ м. Добропілля.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Донецької області через Добропільський міськрайсуд протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яке у свою чергу може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.