Справа
№2- 17/2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року
Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді:                Золотар М.М.

при секретарі:              Лемак І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст
справу за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби у Хустському районі
про виключення майна з опису, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 28
січня 2006 року
звернулася в Хустський районний суд з позовом до Державної виконавчої служби у
Хустському районі про виключення майна з опису, посилаючись на те, що 04 серпня 2005 року Державною
виконавчою службою у Хустському районі відкрито виконавче провадження про
примусове виконання виконавчого листа №2-386/1
про стягнення з її чоловіка ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу 10823,20 гривень. 11 серпня 2005 року державною
виконавчою службою в Хустському районі винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт
на незавершений будівництвом житловий будинок в АДРЕСА_1. Позивачка вважає, що проведенням опису та накладенням
арешту на вищезгаданий будинок порушується її право власності, так як він
належав боржнику ОСОБА_2 до 05.04.2002
року, а з 05.04.2002
року він був подарований їй, про що свідчить договір дарування
незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки. Після
отримання будинку в дар позивачка завершила його будівництво, 21.07.2005 року будинок введено
в експлуатацію, 17 серпня 2005 року видано
свідоцтво на право власності, згідно якого вона є одноосібним власником
будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
боржник ОСОБА_2 помер. Просить суд постановити рішення про виключення майна -житлового
будинку АДРЕСА_1 з опису.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити з мотивів,
викладених у заяві.

Представник Державної виконавчої служби у Хустському
районі Іляшкович Михайло Степанович позов визнав повністю, при цьому заявив, що
визнання позову не суперечить закону або інтересам інших осіб.

Відповідно до ст..
61 ч.І ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають доказуванню.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, її представника
ОСОБА_4 та представника відповідача Іляшкович Михайла Степановича, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 04 серпня 2005 року Державною
виконавчою службою у Хустському районі відкрито виконавче провадження про
примусове виконання виконавчого листа №2-386/1
про стягнення з її чоловіка ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу 10823,20 гривень. 11 серпня 2005 року державною
виконавчою службою в Хустському районі винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт
на незавершений будівництвом житловий будинок в АДРЕСА_1. Позивачка вважає, що проведення опису та накладенням
арешту на вищезгаданий будинок порушується її право власності, так як він
належав боржнику ОСОБА_2 до 05.04.2002
року, а з 05.04.2002
року він був подарований їй, про що свідчить договір дарування
незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки. Після отримання
будинку в дар позивачка завершила його будівництво, 21.07.2005 року

2

будинок введено в експлуатацію,  17
серпня 2005 року
видано свідоцтво на право власності, згідно якого вона є одноосібним власником
будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
боржник ОСОБА_2 помер.

Відповідно до п. 2
ч.І ст. 60 СК
України особистою приватною власністю дружини є майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Відповідно до ч. 2
ст. 48 Закону
України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його
права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і
відшкодування завданих цим збитків.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідачем Державною
виконавчою службою накладено арешт на майно, яке не перебуває у власності
боржника, суд приходить до висновку, що будинок, що є особистою приватною
власністю позивачки з-під арешту слід звільнити.

З матеріалів справи слідує, що позивачка сплатила судовий
збір в розмірі 635 гривень.

За подачу позову необхідно було сплатити судовий збір за
ставкою, встановленою для оплати позовних заяв немайнового характеру, тобто 17 гривень.

Позивачкою внесено судовий збір у більшому розмірі, ніж
це встановлено законом, тому зайво внесену суму їй слід повернути.

Керуючись ст. ст. 10,
11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16 Закону України «Про власність», ст.60 СК України, ст. 59 Закону України
«Про виконавче провадження», суд,-

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту житловий будинок АДРЕСА_1, що належить на
праві особистої приватної власності ОСОБА_1.

Повернути ОСОБА_1 618
(шістсот вісімнадцять) гривень як зайво внесеної суми за сплату судового
збору.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарженням протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а також може бути подана апеляційна скарга на рішення
суду протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду
Закарпатської області.

Суддя