Справа
№2-738/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2007 року.
Кіровоградський  районний суд  Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Мурашко С.І.,

при секретарі -  Олійник
А.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
по договору позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до
суду з позовом до відповідачки та просить стягнути на її користь 14407 грн. 50
коп., що в перерахунку по курсу національного Банку України становить 2825
доларів США., а також судові витрати.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги та зменшила свої позовні вимоги
та просить стягнути на її користь суму еквівалентну по курсу Національного
Банку України, 2800 доларів США.

Свої вимоги
обгрунтовує тим, що 19 травня 2007 року вона позичила відповідачці 2800 доларів
США, про що була складена розписка, згідно якої відповідачка зобов'язується
повернути вказану суму коштів до 30 вересня 2007 року. Але до цього часу
відповідачка кошти не повернула.

В судовому
засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та уточнила, що    вона позичала відповідачці кошти 09.09.2006
року в сумі 400 доларів США, при цьому ніяких документів не складалося, та
цього ж дня позичила 1400 доларів США, про що була складена розписка, також
19.05.2007 року позичила відповідачці 1000 доларів США, про що зроблено запис в
розписці.

Відповідач
ОСОБА_2 позовні вимоги визнала повністю, про що надала суду письмову заяву та
не заперечує, що позичала у позивачки вказану суму і згодна найближчим часом її
повернути.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4
ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленого ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, 09.09.2006 року позивачка позичила ОСОБА_2  400 доларів США, при цьому ніяких документів
вони між собою не складали, а була лише усна домовленість. Цього ж дня
позивачка позичила ОСОБА_2 1400 доларів США, про що була складена розписка,
також 19.05.2007 року позичила відповідачці 1000 доларів США, про що зроблено
запис в розписці.

Відповідачка
зобов'язалась повернути кошти до 30 вересня 2007 року, але в зазначений строк
борг не повернула.

Відповідно до
довідки Кіровоградської філії банку “Новий”, курс Національного банку України
за 100 доларів США, станом на 23.10.2007 року становить 505,00 грн., тому суд
задовольняючи позовні вимоги бере до уваги вказаний курс долара до гривні,
тобто той, що існував на момент подачі позовної заяви до суду.

Правовідносини,
що виникли між сторонами, регулюються ст.625 ЦК України, яка передбачає
відповідальність за порушення грошового зобов'язання, ст.ст.1046,1047,1049,1050
Цього Кодексу, які дають поняття і форму договору позики, обов'язок
позичальника повернути позику та наслідки порушення договору позичальником.

Визнання
відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Судові витрати в
справі понесені позивачем, а саме: судовий збір та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, підлягають стягненню на її
користь з відповідача.

Керуючись
ст.ст.625,1046,1047,1049,1050 ЦК України, ст.ст.10,11,88,209,212,214-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  14140 грн.
боргу за договором позики, а також 141 грн. 25 коп. сплаченого нею судового
збору та 30 грн. за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя