Справа №22 ц- 7
- 2007р.                                             Головуючий
у І інстанцііЧмель О.Л.
- 34                                                                                       Доповідач
УХВАЛА Іменем      України

16 січня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецькоі області в
складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г. суддів Кочегарової Л.М., Козлова О.М з
участю секретаря   Лепеха А.С.
розглянувши   у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі   справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна і за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1     про  визнання угоди недійсною та розподіл майна
подружжя за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1   на рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 11 жовтня 2006 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду М.Маріуполя Донецької області від 11 жовтня   2006
позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволені частково.

ОСОБА_1 виділено
майно на суму 10833 грв, а
саме: двокамерний холодильник "Норд-233" вартістю 360 грв., газова
плита „Занусі" -
960 грв., кухонний гарнітур 1500
грв, витяжка "Марко" -
140 грв, прасувальна машина „Ромашка-2" -120 грв, пральна машина "Занусі" -900 грв,
електронагрівач води- 270
грв, люстра трьохрожкова -
400 грв, килим-350 грв, набір м"якої меблі -1000 грв, стіл бюро -300
грв, тумбочка для білизни- 360
грв, журнальний стіл- 36
грв, тумбочка під телевізор-160грв, офісний стілець-144грв, книжкова шафа - 450 грв, ліжко
односпальне -60 грв, палас -150
грв, люстра шестирожкова - 400 грв, двоспальне ліжко- 900грв, тумбочка прикраватна -18 грв,
настільна лампа - 20 грв,
килим настінний -70 грв,
шафа з антресоллю-700 грв, швейна машина „Чайка"- 75 грв, килим -125 грв, магнітола
„Панасонік"-140 грв,
телевізор "Фунай" -
480 грв, люстра пластикова -125
грв., люстра трьохрожкова -120
грв.

ОСОБА_2 виділено
майно на суму 2282 грв, а
саме: телевізор"Соні" вартістю 690грв,
відеоплейер"Фунай"-300грв, гарнітур меблевий „Свалява"-190 грв, холодильна
камера "Норд"-850 грв, два письмових стола -40 грв, стіл
обіденний -200 грв, 4 стільця -12 грв, а також
земельна ділянка НОМЕР_1
у садовому товаристві "Наука" -1844 грв, а всього на суму 4126 грв.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4373 грв.

В решті частини
позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 434 грв.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 60 грв.

Стягнуто з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грв. з кожного.

В апеляційній скарзі позивачка
ОСОБА_1 просить рішення суду в -
частині відмови у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 вартості його
частки у статутних фондах ТОВ „Інкад" і ТОВ" Югтехнотранс" у
заявленому розмірі -137915
грв і стягнення судових витрат скасувати і постановити нове рішення про
задоволення її позовних вимог, посилаючись на те, що суд порушив норми
процесуального закону; не в повному обсязі з"ясував обставини справи, які
мають суттєве значення для її вирішення, а
висновки, які зробив суд, не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема,
висновки суду щодо вартості частки ОСОБА_2 у статутних фондах
ТОВ"Югтехнотранс „ і
ТОВ"Інкад" не відповідають дійсній ринковій вартості на час розгляду
справи і не відповідають нормам закону -
ст. 169 Господарського
Кодексу України і Закону України „Про оцінку майна, майнових праві професійної
оціночної діяльності в Україні." Суд не застосував положення ст.54 Закону України
„Про господарські товариства," у відповідності з якою учаснику, який
вибуває виплачується належна частка прибутку, отримана товариством в даному
році на момент його виходу; розмір прибутку зазначених господарських товариств
судом не з'ясовувався. Висновки суду про те, що фактично розподіл часток
проведений не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відсутні дані
про те, що ОСОБА_2 виплатив позивачці 1/2 частину її частки у майні ТОВ „ Інкад". Суд
не застосував положення нового Сімейного Кодексу - глави 8,
оскільки Кодекс 1969
року втратив чинність з 1.01.2004
року. Судові витрати, понесені нею
складають 9147 грв, але суд у порушення
ст.ст.89,214 ЦПК України відмовив у стягненні цих витрат в повному обсязі.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивачки та її представника, які підтримали
апеляційну скаргу, заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

У відповідності
з ч1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд зазначив у рішенні, що розподілу підлягає
майно, яке було набуте сторонами у період шлюбу до фактичного його припинення,
тобто до 1.07.1998 року і
позивачка має право на 12 частину частки ОСОБА_2 у статутному фонді ТОВ
„Югтехнотранс'", яка становила 80%,
що складає 11080 грв.

Відмовляючи у
задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки 12
частини частки останнього у статутному фонді ТОВ „Інкад", суд виходив з
того, що на користь ОСОБА_1 за рішенням суду від 11.11.2004 року стягнута вартість її частки в майні товариства в
розмірі 14436 грв, що
відповідає її частці у статутному фонді.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, повно, всебічно і
об"єктивно перевірив доводи сторін, встановленим фактам і доказам дав
правильну оцінку і вирішив справу у відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. В рішенні повно
відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскільки
правовідносини між сторонами виникли під час дії Кодексу України про шлюб та
сім"ю, суд обгрунтовано застосував норми цього Кодексу при вирішенні даної
справи.

Згідно зі ст.22
КпШС України майно, нажите подружжям у період шлюбу є їх спільною сумісною
власністю.

У відповідності зі ст.28 КпШС
України в разі розподілу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя ,'їх
долі визнаються рівними.

З гідно зі ст.29
цього Кодексу, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб розподілу
спільного майна, то за позовом подружжя чи одного з них, суд може постановити
рішення про розподіл майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його
господарського призначення, про розподіл речей між подружжям в загальному
майні, про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладення на нього
обов'язків компенсувати другому з подружжя його долю грошима.

Судом встановлено
і це підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у шлюбі з 21.09.1973 року до кінця
червня 1998 року(
т.1 а.с.З, 12, 27; Т.З
а.с.81,82).

У 1993 році було
засноване ТОВ „ІКФ "Інкад", засновниками якого були ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 з рівними частками у статутному фонді - по 25%. З 20.04.1995 року у
зв"язку з виходом з товариства ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та прийняттям у члени
товариства ОСОБА_6, частка
ОСОБА_1 збільшилася до 33,34
%., а частки ОСОБА_3 та ОСОБА_6
складали по 33,33%.
21.07. 2001 року на загальних зборах товариства ОСОБА_2 увійшов у
члени товариства замість ОСОБА_6
і його частка становила 33,33%.
Подальші зміни часток у статутному фонді товариства визнані ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 11.11.2004
року недійсними. ОСОБА_1 вийшла із складу товариства і при виході на її
користь стягнута вартість частки у майні товариства в розмірі 14436,22 грв, що
відповідає 33,34% статутного
фонду.(а.с. 134-137).

21.06. 1996 року зареєстроване ТОВ
„Югтехгнотранс", учасниками якого були ОСОБА_2, частка якого становила 80% статутного фонду
та ОСОБА_3, частка якої була 20%) статутного фонду. (т.19,66,131; Т.З а.с. 14-18).

Згідно
бухгалтерського звіту ТОВ „Югтехнотранс" на 1.01.1999 року баланс підприємства складав 81800 грв,
кредиторська заборгованість 54100
грв. (т.2 а.с.
86-90).

З урахуванням
всіх зазначених обставин справи та вимог закону суд обгрунтовано прийшов до
висновку про визнання за позивачкою права на 12 частину частки відповідача у
майні ТОВ „Югтехнотранс" і про відмову у стягненні 12 частини частки
відповідача на її користь у ТОВ „Інкад", оскільки фактично позивачка
отримала за рішенням суду свою частку в розмірі 33,34 % статутного фонду ТОВ „Інкад".

Доводи апеляційної скарги про те, що суд необгрунтовано
відмовив в проведенні ринкової оцінки майна ТОВ „Югтехнотранс" і ТОВ
„Інкад" на час розгляду справи шляхом проведення судово - бухгалтерської
експертизи є безпідставними, оскільки вартість частки учасника товариства
визначається згідно з вимогами закону у відповідності з балансом товариства, а
майно є власністю товариства. Доказів про наявність у підприємства прибутків за
спірний час і того, що загальними зборами учасників приймалися рішення про
поділ прибутку між учасниками позивачка не надала. Інші доводи апеляційної
скарги не спростовують правильність висновків суду в цій частині і не є
підставою для скасування рішення. ,
які не були предметом розгляду суду першої інстанції і заслуговували б
уваги позивачкою не надано.

Разом з тим,
колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо неправильного
стягнення на користь позивачки судових витрат підлягають частковому
задоволенню.

У відповідності
зі ст. 88 ЦПК
України суд стягує судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних
вимог.

Суд взяв до уваги витрати позивачки на юридичну допомогу в розмірі 3350 грв., а також на оплату експертизи в розмірі 610 грв., а всього 3960 грв. і у
відповідності зі ст.88 ЦПК України стягнув судові витрати пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог 434
грв.

Між тим, колегія суддів вважає, що
до витрат, які повинні бути відшкодовані позивачці, слід віднести і витрати,
пов"язані з оплатою судового збору в розмірі 1327 грв. Загальна
сума судових витрат, які підлягають відшкодуванню, буде становити 5287 грв. З урахуванням
розміру задоволених позовних вимог -21913
грв. пропорційно до заявлених позивачкою вимог - 138748 грв.- розмір
судових витрат буде становити 1268,90
грв.

З урахуванням
зазначеного рішення суду в частині стягнення судових витрат підлягає зміні - стягненню з
відповідача на користь позивачки судових витрат в розмірі 1268,90 грв.

Колегія судів не
приймає до уваги витрати позивачки на оплату послуг спеціаліста ОСОБА_7 у
розмірі 1000 грв.,
оскільки відшкодування цих витрат статтею 79
ЦПК України не передбачено.

В решті частини
рішення суду не оскаржувалося, а тому, суд апеляційної інстанції у відповідності з ч.1 ст.303 ЦПК України перевірив законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в
суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307,308, 313- 314 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 11
жовтня 2006 року в
частині відшкодування судових витрат змінити.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1268,90 грв.

В решті частини рішення суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня набрання чинності шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Верховного Суду України.