У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом відкритого
акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
комунального підприємства “Валківське бюро технічної інвентаризації” про визнання
права звернення стягнення на погашення заборгованості по кредитному договору на
нерухоме майно боржника, визнання неправомірною згоду боржника на передачу
майна у власність іншому стягувану, усунення перешкод в реалізації права на
звернення стягнення на майно боржника шляхом припинення права власності та
виключення нового власника з реєстру прав власності на нерухоме майно,
відновлення права власності боржника на відчужене майно нерухомого майна та
реєстрацію за боржником права власності, за касаційною скаргою відкритого
акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” на рішення Валківського
районного суду Харківської області від 11 січня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року відкрите акціонерне товариство “Райффайзен Банк Аваль”
(далі - ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”) звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
комунального підприємства “Валківське бюро технічної інвентаризації” про
визнання права звернення стягнення на погашення заборгованості по кредитному
договору на нерухоме майно боржника, визнання неправомірною згоду боржника на
передачу майна у власність іншому стягувачу, усунення перешкод в реалізації
права на звернення стягнення на майно боржника шляхом припинення права
власності та виключення нового власника з реєстру прав власності на нерухоме
майно, відновлення права власності боржника на відчужене нерухоме майно та
реєстрацію за боржником права власності.

Зазначало, що 14 листопада 2003
року між ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”
та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_2 прийняв на себе зобов'язання відповідати за зобов'язаннями СВК “Надія” за кредитним
договором від 17 березня 2003 року.

У зв'язку з невиконанням СВК “Надія”
зобов'язань за кредитним договором ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” звернулося в суд із позовом
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Валківського районного суду
Харківської області від
23 грудня 2004 року накладено арешт на майно ОСОБА_2, а саме: квартируАДРЕСА_1.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від                   23 листопада 2005 року
позовні вимоги ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”
задоволені.

Посилаючись на те, що зміну власника квартири АДРЕСА_1 здійснено за наявності заборони відчуження зазначеної
квартири та, що в ОСОБА_2 відсутні кошти для
погашення заборгованості, просило визнати право звернення стягнення на
погашення заборгованості по кредитному договору на нерухоме майно боржника,
визнати неправомірною згоду боржника на передачу майна у власність іншому
стягувану, усунути перешкоди в реалізації права на звернення стягнення на майно
боржника шляхом припинення права власності та виключення нового власника з
реєстру прав власності на нерухоме майно, відновити право власності боржника на
відчужене нерухоме майно та реєстрацію за боржником права власності.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області
від                   11 січня 2007 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14
березня 2007 року, в задоволенні позовних вимог ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”
відмовлено; арешт на квартируАДРЕСА_1,
накладений ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2006 року
скасований.

У касаційній скарзі ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” відхилити.

Рішення Валківського районного суду
Харківської області від 11 січня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 14 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко    Ю.Л. Сенін