Справа № 2 - 454
16 січня 2007  року                                                                             Ялтинський
міський суд Криму
у складі судді  :
за участю прокурора:                                           СКЛЯР О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі  Ялтинського
міського   суду цивільну справу за
ОСОБА_1до ОСОБА_2про захист честі та гідності, відшкодування моральної
Відповідач позов не визнав.
Позивачка, уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати недостовірною,
такою, що ганьбить  її честь та гідність,
інформацію, висловлену відповідачем в своїх листах, направлених у Верховну Раду
Криму, Редакцію газети «Кримська правда», Республіканську організацію інвалідів
війни і озброєних сил, Ялтинський міський виконавчий комітет і Ялтинську міську
організацію інвалідів війни, в яких він образливо висловлюється відносно її
ділових і особистих якостей, а саме, що вона: «неприємна людина, невитриманий
інтриган, пліткар, аферистка від бізнесу, дилетант; її керівництво є помилковим,
неправомірним, несправедливим і особистих якостей,
обвинувачує її в коруупциісполнітельний комітет і Ялтинську городську», обвинувачує її в корупції, вказуючи, що «вона за короткий порівняно
термін придбала упорядковану квартиру в престижному районі Ялти», зобов'язавши
відповідача спростувати дану інформацію шляхом направлення відповідних листів
до даних установ, організацій.
Провадження по справі в частині стягнення з відповідача моральної шкоди
просить закрити у зв'язку з відмовою від позовних вимог.
Вимоги про захист честі та гідності мотивує тим, що вона є головою
Ялтинської міської організації інвалідів війни і Озброєних сил. Відповідач,
якій є інвалідом Великої Вітчизняної війни і одним з членів очолюваної нею
організації, не задоволений здійснюваним нею розподілом пільгових рецептів,
через що у них склалися неприязні відносини. У зв'язку з цим, відповідач  05 серпня 2006 року написав заяви у
вищестоящу організацію, у Верховну Раду
Криму і редакцію газети «Кримська Правда», в яких в образливих виразах
озивався про неї як про працівника і людину, розповсюдив нічим невмотивовану
недостовірну інформацію про неї, чим зганьбив її честь і ділову репутацію.
Відповідач визнав, що заява від 05 серпня 2006 року у вищеперелічені
організації була написана і підписана їм. Проте, проти позовних вимог
заперечував, стверджуючи, що все викладене в ній є достовірною
інформацією,  підтвердженою відповідями,
що є у нього, від різних посадовців.
Суд, вислухавши думку сторін,
прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню. Відмова позивачки від позову в частині стягнення моральної шкоди
також підлягає прийняттю судом, а провадження по справі в даній частині повинне
Честь і гідність людини, відповідно до ст. 3 Конституції України,
признаються вищими соціальними цінностями.
Кожна людина згідно закону  має
право на пошану її честі, гідності і ділової репутації, які є недоторканними, і
право на звернення до суду за їх захистом.
Згідно ст. 32 Конституції України, ніхто не може піддаватися втручанню в
його особисте і сімейне життя.
Не допускається збір, зберігання, використовування і розповсюдження
конфіденційної інформації про особу без її згоди, окрім випадків, визначених
законом. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну
інформацію про себе і членів своєї сім'ї і права вимагати будь-якої інформації,
а також право вимагати відшкодування матеріального збитку і моральної шкоди,
заподіяних використовуванням і розповсюдженням такої недостовірної інформації.
Статтею 277 ЦК України передбачається, що негативна інформація, поширена про особу, є
Підставою задоволення даних позовних вимог є наявність трьох умов -
встановлення факту розповсюдження відомостей, визнання їх помилковими або
неправдивими і такими, які порочать честь і гідність.
Як встановлено судом, позивачка є головою Ялтинської міської організації
інвалідів війни і озброєних сил. Відповідач є інвалідом Великої Вітчизняної
війни і одним з членів даної організації.
05 серпня 2006 року відповідачем була направлена заява на ім'я Голови
Верховної Ради Криму, Голови Республіканської організації інвалідів війни і
Озброєних сил, Редакції газети «Кримська правда», в якій містяться відомості,
що порочать честь і гідність, ділову репутацію позивачки. У заяві вказано, що
«на прийомі вона поводиться образливо грубо; вона неприємна людина,
невитриманий інтриган, пліткар, протиставляє одного іншому …»; «Ми вважаємо, що
рішення  про передачу керівництва
ОСОБА_1є помилковим, неправомірним, несправедливим»; «… все повинне бути не за
аферистами від бізнесу і дилетантами»; «передача коштів на лікування веде до
прихованої корупції. ОСОБА_1склала список на 60 чоловік, наближених до себе
людей; по виписаних  рецептах скорочувала
суми від 100 гривень до 40-50 гривень. Деякі рецепти взагалі не реєструвала до
оплати, мотивуючи тим, що вона - господар, тобто дам тим, хто мені бажаний…»;
«Ось Вам на місці організована корупція»; «за короткий порівняно термін
ОСОБА_1придбала упорядковану квартиру в престижному районі Ялти»; «… звертався
із заявами захистити від тирана - ОСОБА_1, від її склок, поширюваних небилиць,
інтриг »; «ОСОБА_1керує по своїх капризах і замашках, знайшла «годівницю» для
корупції»; «прошу звільнити Комітет від бездушних інтриганів - керівників»; «У
2004 році ОСОБА_1збувала курортні путівки приватним особам по 2000 гривень за
путівку в місто Сімферополь» (а.с. 7-11).

Факт розповсюдження вказаних відомостей підтверджується копією доданої
заяви, направленої на три адреси. Відповідач даної обставини не заперечує.

Дані відомості є хибними, оскільки зворотного відповідач не доказав.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 грудня 1996 року №
14 «Про внесення змін і доповнень в постанову Пленуму ВСУ від 28 вересня 1990 року № 7, позов про спростування відомостей, які
порочать честь і гідність, може бути пред'явлений особою, про яку поширені такі
відомості, коли вони прямо або побічно її порочать.

До відомостей, що порочать особу, слід відносити ті з них, які принижують
честь і гідність громадян в громадській думці або в думці окремих громадян з
погляду дотримання законів, загальновизнаних правил співіснування і принципів
людської моралі.

Суд вважає, що вищезгадані відомості, поширені відповідачем керівництву
позивачки, в засоби масової інформації
не тільки не відповідає дійсності, але і принижують її честь,  гідність і ділову репутацію в громадській
думці і думці окремих осіб з погляду дотримання принципів моралі.

Розповсюдженням помилкової
інформації про те, що позивачка - «знайшла «годівницю» для корупції;
збувала курортні путівки приватним особам по 2000 гривень», відповідач порушив
її право на недоторканність гідності та честі,
оскільки  постраждала
об'єктивна  оцінка позивачки, її дій,
соціальної ролі, значущості в суспільному житті,  по дотриманню морально-етичних і правових
норм з боку суспільства, колективу, в якому працює позивачка, вищестоящого
керівництва і окремих громадян.

Оскільки судом встановлено, що
інформація, яка містить конкретну вказівку на позивачку,  дійсно була поширена відповідачем, є  неправдивою, хибною і порушує її особисті
немайнові права, це є підставою для виникнення у позивачки права на її
спростування.

Згідно ч.4 ст.277 ЦК Україну, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка розповсюдила
інформацію.

Спростування недостовірної інформації здійснюється таким же способом, яким
вона була поширена. Суд вважає, що вимога позивачки про спростування
неправдивої інформації шляхом направлення відповідних заяв в організації і
установи адекватна формі розповсюдження цієї інформації.

При таких обставинах на відповідача повинен бути покладений обов'язок,
спростувати вказані відомості  шляхом
направлення спростувань у Верховну Раду Криму, Республіканську організацію
інвалідів війни і озброєних сил, в редакцію газети «Кримська правда».

У позовних вимогах в частині направлення спростувань до Ялтинського
міського виконавчого комітету і Ялтинської міської організації інвалідів війни
слід відмовити, оскільки позивачкою не представлено суду доказів направлення
відповідачем заяв  також і до даних
установ.

Також суд вважає, що відмову ОСОБА_1від позовних вимог в частині стягнення
моральної шкоди слід прийняти, оскільки вона не порушує прав  і інтересів сторін, а провадження по справі в
даній частині слід закрити.

Оскільки позивачка і відповідач, в силу Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито», звільнені від його сплати, судові витрати у вигляді
судового збору слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 32 Конституції України, ст. 15,
16, 275, 277 ЦК України, ст.ст. 10, 60,  205, 206,
212, 213, 215, 217, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В  :

Позов
ОСОБА_1- задовольнити частково.

Визнати відомості, висловлені ОСОБА_2в листі, адресованому Голові Верховної
Ради АРК, Голові організації інвалідів війни і озброєних сил міста Сімферополя,
редакції газети «Кримська правда» від 05 серпня 2006 року в частині, що
стосується негативно характеризуючих даних ОСОБА_1, як особи - недостовірними.

Зобов'язати ОСОБА_2спростувати в місячний строк з дня набрання законної
сили рішенням суду, відомості, що порочать честь, гідність і ділову репутацію
ОСОБА_1, викладені ним в заяві від 05 серпня 2006 року про те, що  «на прийомі вона поводиться образливо грубо;
вона неприємна людина, невитриманий інтриган, пліткар, протиставляє одного
іншому …»; «Ми вважаємо, що рішення  про
передачу керівництва ОСОБА_1є помилковим, неправомірним, несправедливим»; «…
все повинне бути не за аферистами від бізнесу і дилетантами»; «передача коштів
на лікування веде до прихованої корупції. ОСОБА_1склала список на 60 чоловік,
наближених до себе людей; по виписаних
рецептах скорочувала суми від 100 гривень до 40-50 гривень. Деякі
рецепти взагалі не реєструвала до оплати, мотивуючи тим, що вона - господар,
тобто дам тим, хто мені бажаний…»; «Ось Вам на місці організована корупція»;
«за короткий порівняно термін ОСОБА_1придбала упорядковану квартиру в
престижному районі Ялти»; «… звертався із заявами захистити від тирана -
ОСОБА_1, від її склок, поширюваних небилиць, інтриг »; «ОСОБА_1керує по своїх
капризах і замашках, знайшла «годівницю» для корупції»; «прошу звільнити
Комітет від бездушних інтриганів - керівників»; «У 2004 році ОСОБА_1збувала курортні
путівки приватним особам по 2000 гривень за путівку в місто Сімферополь»,
шляхом написання заяви, що їх спростовує, на ім'я Голови Верховної Ради Криму,
Голови організації інвалідів війни і озброєних сил міста Сімферополя і в
редакцію газети «Кримська правда».

В
інший частині позовних вимог - відмовити.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1в частині стягнення з
ОСОБА_2моральної шкоди - закрити, у зв'язку з відмовою від позову.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський
суд в порядку і терміни, передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: