overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№2-147/07p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

20 березня 2007
року Решетилівський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого -
судді Беркути Л.Г.

при секретарі -
Захарченко Л.Я.

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за
позовом ОСОБА_1до Демидівської
сільської   ради про визнання
права власності на житловий будинок, господарсько-побутові будівлі та споруди -

ВСТАНОВИ В:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до Демидівської сільської ради про визнання права
власності на житловий будинок, господарсько-побутові будівлі та споруди. Свою
заяву мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1року у селі Демидівка Решетилівського
району Полтавської області померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина
у вигляді житлового будинку, господарсько-побутових будівель та споруд, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Ще при житті, 20 грудня 1993 року, ОСОБА_2
склала заповіт, яким після її смерті заповіла йому належне їй майно, а саме
житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в с.Демидівка
Решетилівського району Полтавської області. Таким чином він є спадкоємцем по
заповіту. Інших спадкоємців, претендуючи на вказану спадщину немає.

У встановлений законом строк він
звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до Решетилівської
державної нотаріальної контори Полтавської області , але ОСОБА_2.   належним чином не оформила своє право
власності на вказаний будинок і тому Решетилівська районна державна нотаріальна
контора не має змоги видати йому свідоцтво про право на спадщину.

При житті ОСОБА_2. її право власності на вищезазначений
житловий будинок ніким не оспорювалися , поскільки цей будинок вона на   власні кошти побудувала його спільно зі
своїм чоловіком ОСОБА_3, який був власником 1/2
частини домогосподарства. Але, у 1991 році ОСОБА_3. помер. Після його
смерті ОСОБА_2. залишилась проживати у спадковому будинку. Таким чином вона
виконала вимоги діючого на той час законодавства і фактично прийняла спадщину і
стала власником всієї садиби.

В судовому
засіданні   позивач ОСОБА_1. позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи
без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Визнання позову не суперечить закону та не
порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись ч. 4 ст.ст. 174,213,
215   ЦПК України , суд ,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
належність житлового будинку, господарсько-побутових будівель та споруд
розташованих за адресою АДРЕСА_1, як попередньому власнику ОСОБА_2, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1року, та визначити ОСОБА_1, як спадкоємця, наступним власником
вказаного будинку, визнавши за ОСОБА_1право власності   на даний житловий будинок, господарсько-побутові
будівлі та споруди.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з часу
проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження, а апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.
Справа№2-879
Рішення

Іменем                                    України

27 березня 2007
року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого
судді:                            Козлова
А.В.

при
секретарі                                     Куксенко
О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання однієї
дитини, -

встановив:

ОСОБА_1. звернулася до суду 06 лютого 2007 року з позовом, вказавши, що
вона перебувала у зареєстрованому шлюб з ОСОБА_2, який був розірваний 17 лютого
2000 року, актовий запис № 84.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3, яка проживає з матір'ю.

Чоловік їй матеріальної підтримки не надає, не приймає
участі у витратах на утримання дитини, не виконує покладені на нього законом
обов'язки, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у
твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісяця до повноліття дочки.

У судовому
засіданні позивачка на позові наполягає.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи
у його відсутності, з позовом згоден.

Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала у зареєстрованому
шлюб з ОСОБА_2, який був розірваний 17 лютого 2000 року, актовий запис № 84
(л.с.6 - копії свідоцтв про шлюб). ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_3
(л.с.6 - копія свідоцтва про народження дитини).

У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

У відповідності зі ст. 184 СК України розмір аліментів на утримання однієї
дитини визначається судом.

З урахуванням обставин справи, судом розмір аліментів
визначається у твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) гривень
заробітку (доходу) відповідача щомісяця.

Керуючись
ст.ст.180,184 СК України, ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1
задовольнити.

2

Стягнути аліменти з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
працюючого СПД, водій автобуса, мені: Київська область, Броварський район,
АДРЕСА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, у твердій
грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) гривень його заробітку (доходу)
щомісяця до повноліття дочки, починаючи з 06 лютого 2007 року, на користь
ОСОБА_1.

Відповідно до п.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць допустити негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 у доход місцевого бюджету держмито у
розмірі 51 (п'ятдесят однієї) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
цивільних справ у сумі 7 (сім) гривень 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду
Дніпропетровської області

через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу
протягом 20 днів після подання

заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом
10 днів з дня

проголошення
рішення.
Справа № 2-484/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 квітня 2007 року                                                                 Хустський
районний суд

Закарпатської
області

в
складі: головуючого-судді    Довжанин
М.М. при секретарі    Мальцевій І. О. з
участю позивача    ОСОБА_1. нотаріуса    ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за позовною
заявою ОСОБА_1до Хустської районної державної нотаріальної контори про
продовження строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в Хустський районний суд з даним позовом до Хустської
державної нотаріальної контори, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1року помер її
брат ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть від 01.06.2006 року.

До його смерті ним було складено заповіт 07.11.2003 року на користь позивачки ОСОБА_1., яким все своє належне
майно заповів їй.

Після смерті брата відкрилася спадщина за заповітом, яка складалася з
житлового будинку та прилеглої до нього земельної ділянки.

Позивачка звернулася до Хустської державної нотаріальної
контори щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але
нотаріус відмовив у вчиненні таких дій, поскільки вона пропустила термін на
прийняття спадщини, який законом визначається в шість місяців.

Заяву до нотаріальної контори у встановлений законом термін, який
визначається в шість місяців, позивачка не подала, так як не була обізнана з
вимогами законодавства, оскільки вважала, що заяву про прийняття спадщини
потрібно подавати після спливу шестимісячного терміну.

Позивачка ОСОБА_1. в судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, посилаючись на наведені в заяві обставини, просить суд продовжити
строк на прийняття нею спадщини за заповітом.

Державний нотаріус ОСОБА_3. в судовому засіданні заявлені вимоги визнала, при цьому
заявила, що їх визнання не суперечить закону або інтересам інших осіб.

2

Відповідно до ст. 61
ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову

За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення, поскільки
визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10,
60, 61, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 1272
ЦК України, суд -

Рішив:

Позов
задоволити.

Визначити ОСОБА_1, мешканці м. АДРЕСА_1, додатковий
термін, а саме один місяць з дня набрання рішенням чинності для подання заяви
про прийняття спадщини за померлим ОСОБА_2 до Хустської державної нотаріальної
контори.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а також може бути подана апеляційна скарга потягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Закарпатської
області.
Справа №2-1248/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007
року                                                               Харцизький
міський суд Донецької області

у складі:

головуючого
судді                                                                 Лутай AM.

при секретарі                                                                         Сауніної
С О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харцизьку
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 „про розірвання шлюбу", -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує
тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2001 року. Від
сумісного життя мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
Шлюбні відносини були припинені в березні 2007 року у зв'язку з тим, що між
ними часто відбувались сварки, скандали з різних питань сімейного життя, вони
втратили почуття поваги та любові один до одного. Оскільки примирення між ними
неможливе, просила розірвати шлюб з відповідачем.

Відповідач в
судовому засіданні заявлений позов визнав, погодився на розірвання шлюбу.

Суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Судом встановлено,
що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2001 року. Від шлюбу
мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Сторони
припинили підтримувати сімейні відносини з 10 березня 2007 року, вони втратили
почуття любові та поваги один до одного, у зв'язку з чим позивачка наполягає на
розірванні шлюбу. Сім'я сторін розпалась остаточно і не може бути відновлена.
Спір про розділ майна та місце проживання дитини відсутній.

З'ясувавши
фактичні взаємини подружжя, яке втратило почуття любові та поваги один до
одного, суд вважає встановленим, що подальше сумісне життя подружжя та
збереження сім'ї, шлюбу суперечило би інтересам кожного з них.

За таких
обставин шлюб між сторонами необхідно розірвати, поклавши розходи з держмита на
сторін по 12,50грн. з кожного.

Керуючись
ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, який народився у м.Амросіївка Донецької
області, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, яка народилась у
м.Іловайську Донецької області, зареєстрований 15.06.2001 року у виконкомі
Іловайської міської ради м.Харцизька Донецької області, актовий запис №39 -
розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито у доход держави з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 по 12 гривень 50 копійок з кожного.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Харцизький міський
суд. Заяву про оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або
протягом десяти днів без подання заяви про оскарження.
У Х В А Л А

Іменем  України

5 жовтня 2007 року                                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                Берднік
І.С.,

Данчука
В.Г.,

Косенка
В.Й.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи на боці позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи на боці
відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання таким, що втратив право користування жилим
приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 12 грудня
2006 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2005 року ОСОБА_1
звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визнати ОСОБА_2 таким,
що втратив право користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Зазначала, що відповідач у вищевказаній
квартирі не проживає з 1989 року - з цього часу проживає у дружини, за адресою:
АДРЕСА_2, Автономна Республіка Крим, його речей у квартирі немає, комунальні
послуги відповідач не сплачував.

Рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки
Крим від          6 жовтня 2006 року в
позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 12 грудня    2006
року рішення Керченського
міського  суду  Автономної
Республіки  Крим  від

6
жовтня 2006 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким визнано           ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

У
касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
матеріального і процесуального права, просить рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 12 грудня
2006 року скасувати й залишити в силі
рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 6 жовтня 2006
року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Рішення Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 12 грудня      2006 року ухвалене з
дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 332, 345 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 12 грудня      2006 року залишити без
зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                       І.С. Берднік

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко
Справа №2-300/07
РІШЕННЯ

Іменем України

11 січня
2007 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у
складі:

головуючого
судді - Вікторович Н.Ю.

при
секретарі -          Сальниковій О.С

розглянув
у попередньому судовому засіданні в м. Кривому Розі у залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої
дитини

ВСТАНОВИВ:

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Просить стягнути
з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1А частини доходу.

Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на
утримання сина у розмірі % частини доходу.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд
вважає встановленими наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, батьками якого є
сторони, однак син знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач у
добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які
виникають із обов'язків батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню, у
зв'язку з тим, що у судовому засіданні встановлено невиконання відповідачем
обов'язків батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, передбачених
ст. 180 Сімейного Кодексу України.

Керуючись ст. ст. 180-182 Сімейного Кодексу України, ст.
ст. 10,11,60,88,212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Російської
Федерації, Магаданської області, Чаунського району, місто Певек, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, у розмірі !4 частини з усіх його видів доходу /
заробітку /, щомісячно, починаючи з 05 грудня 2006 року і до повноліття дитини,
але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі
51 ( п'ятдесят одна ) гривня, а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 7 ( сім ) гривень 50 копійок.

Допустити
рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне

2

оскарження, якщо
таку заяву не подано. Заява подається протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Якщо заяву подано, але скарга не надійшла в зазначений
строк, рішення набирає законної сили після закінчення 20-денного сроку. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом. Заяви та скарги подаються до
апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м.
Кривого Рогу.
Справа 2о-17/2007
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня 2007 року                                                                м.
Рогатин

Рогатинський
районний суду в складі: головуючого
судді Поглод О.В., секретаря Боянівської Г.М. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Рогатині цивільну справу за заявою ОСОБА_2про
встановлення факту реєстрації шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1року в с. Любша
Рогатинського району. 14
травня 1944 року
одружилася з ОСОБА_1в церкві с.
Любша Рогатинського району.

В судовому
засіданні представник заявниці заяву підтримав, суду показав, що ОСОБА_2.
народилася і постійно проживає в с.
Любша Рогатинського району. В по господарських книгах сільської ради
значиться народженою ІНФОРМАЦІЯ_2
року, хоча фактично народилася ІНФОРМАЦІЯ_1року. 14 травня 1944 року одружилася
з ОСОБА_1. Оскільки церковні книги по с.
Любша за 1944 рік не
збереглися, а в паспортних даних є розбіжності, з свідоцтвом про народження
просить встановити факт реєстрації шлюбу,
що мав місце 14 травня 1944 року в церкві с. Любша. Внести
виправлення в документи в адміністративному порядку неможливо через відсутність
свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

Просить суд
заяву задоволити.

Представник
зацікавленої особи - відділу
РАГСу Рогатинського районного управління юстиції заперечень не має. Суду пояснила,
що дані в по господарські книги заносились зі слів і досить часто не
відповідають дійсності. В архіві РАГСу дані про реєстрацію шлюбу ОСОБА_1та
ОСОБА_2відсутні.

Судом
встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини :

Заявниця
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1року в с. Любша
Рогатинського району, що підтверджується копією свідоцтва про її народження.

14 травня 1944
року заявниця зареєструвала шлюб в церкві с. Любша Рогатинського району з ОСОБА_1, про що в судовому
засіданні ствердили свідки ОСОБА_3. та ОСОБА_4. Оформити реєстрацію шлюбу в
органах РАГСу неможливо, оскільки ОСОБА_1. помер в 1946 році.

З довідки
сільської Ради № 67 від 15 березня 2007 року вбачається,
що в по господарських книгах сільської Ради заявниця значиться як ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Згідно п.4 ч. 1 СТ.256 ЦПК
України суд встановлює факт реєстрації шлюбу.

Встановлення
даного факту заявнику потрібне для того, що б скористатися своїм правом на
перерахунок пенсії.

2

Керуючись
ст.ст.214-215, 256, 259 ЦПК
України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2про
встановлення факту реєстрації шлюбу задоволити. Встановити факт, що ОСОБА_2,
1920 року народження зареєструвала шлюб з ОСОБА_1, 1922 року народження в
церкві с. Любша Рогатинського району 14 травня 1944 року і після одруження
прийняла прізвище ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Цивільної палати Івано-Франківського
апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до
апеляційного суду або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
№
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 грудня 2007 року Іллічівський районий суд м. Маріуполя, під головуванням
судді Топчій Т.В., при секретарі Дорош Н.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні  цивільну справу  за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання
права власності на частину квартири,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
про визнання права власності на частину домоволодіння.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному
обсязі та поясни, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3. 14.12.1999 р. він
вступив у спадщину разом із своєю сестрою ОСОБА_4. За заповітом їм відходила
60/100 частин квартири АДРЕСА_1 в м.Маріуполі. Фактично він після смерті матері
став проживати на вказаній жилій площі, оскільки сестра фактично не мали
можливості утримувати належну їй частину спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 його сестра
ОСОБА_4 померла. Після її смерті спадкоємцем першої черги повинна б була бути
її донька ОСОБА_2, однак вона відмовляється приймати спадщину після смерті
своєї матері. У зв'язку з бездіяльністю племінниці, йому фактично прийшлося
прийняти спадщину після смерті сестри, як спадкоємцю другої черги. На протязі
всього часу він користується та проживає у квартирі АДРЕСА_1 в м.Маріуполі. Він
сплачує комунальні послуги. До цього часу відповідачкою не було здійснено
жодних дій направлених на оформлення своїх спадкових прав, у зв'язку з чим він
вважає, що відповідачка відмовляється від прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4.

На підставі викладеного позивач ОСОБА_1 просив
визнати за ним право власності на 30/100 частин квартири АДРЕСА_1 в
м.Маріуполя.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнала у повному обсязі та підтвердила обставини викладені
позивачем. Не заперечувала проти визнання за позивачем права власності на
30/100 частин квартири АДРЕСА_1 в м.Маріуполі.

У зв'язку з тим, що відповідач визнає позовні
вимоги у повному обсязі та це не суперечить закону та не порушує права і
інтереси інших осіб, суд, у порядку, передбаченого ст.174 ЦПК України, ухвалює
рішення із задоволенням позову на стадії попереднього розгляду справи без
дослідження доказів.

На підставі викладеного позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню у повному обсязі та за ним слід визнати право власності
на 30/100 частин квартири АДРЕСА_1 в м.Маріуполі, як спадкоємцем другої черги
після смерті ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст.10, 174, 212, 213, 215  ЦПК України, ст.ст.1216, 1262, 1268 ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 30/100 частин квартири АДРЕСА_1 в
м.Маріуполі.

На рішення може бути подана апеляція
в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд
м.Маріуполя. Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подано потягом
10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга повинна бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви по апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
такої заяви.

Суддя: