Справа №2-1851/07.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21 березня 2007 року
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі-    головуючого- судді Пустовіт З.П. при
секретарі - Гоноболіній О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в м. Бердянську цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Бердянського державного
заводу скловолокна про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до Бердянського державного заводу скловолокна про стягнення заборгованості по заробітній
платі в сумі 2954,20 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні та моральної шкоди в сумі 10000 грн. В позовній заяві зазначав, що він з
14.10.1986р. працював на заводі слюсарем з ремонту технологічного обладнання. З
22.10.2006 року звільнився з роботи на підставі ст.38 КЗпП України (у зв'язку з
невиконанням адміністрацією законодавства про працю та колективного договору).
При звільненні з ним не було проведено повного розрахунку, заборгованість по
заробітній платі складає 2954,20 грн., яку він просить стягнути з відповідача. До
теперішнього часу заборгованість по заробітній платі не виплачена, спору щодо її розміру
немає, тому просив стягнути з відповідача середній заробіток за три місяці затримки
розрахунку в сумі 2294,82 грн., виходячи із середньомісячного заробітку 764,97 грн. З
вини відповідача йому спричинена моральна шкода, яку він оцінив в 10000 грн.,
та яка виразилась в тому, що він не має можливості за відсутності коштів купувати
необхідні продукти харчування, ліки для дружини, надавати матеріальну допомогу
дочці-студентці.

У судовому
засіданні позивач підтримав і уточнив позовні вимоги: просив стягнути
заборгованість по заробітній платі в сумі 2954,20 грн., середній заробіток за затримку
розрахунку при звільненні за три місяці в сумі 1641,39 грн. , виходячи із середньомісячного
заробітку 547,13 грн. згідно наданої довідки, та моральну шкоду в сумі 10000
грн., яка виразилась в моральних стражданнях і переживаннях, порушенні фізичного стану його близьких,
нанесенні шкоди здоров'ю.

Представник
відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, тому суд на
підставі ч.4 ст. 169, ст.224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути
справу на підставі наявних у ній даних за відсутності представника.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що знайома
з сім'єю позивача приблизно 5 років. Позивач проживає з дочкою ОСОБА_3, його
дружиною ОСОБА_4, та її матір'ю. Вони скрізь разом, чи зареєстрований у
них шлюб, їй невідомо,
але знає, що дочка йому не рідна.

2

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення
позивача, свідка, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню частково з наступних підстав.

Позивач працював на Бердянському
державному заводі скловолокна з 14.10.1986р. по 22.10.2006 р., що
підтверджується копією трудової книжки.

ОСОБА_1  була нарахована і не виплачена заробітна
плата в сумі 2954,20 грн., що підтверджується довідкою заводу №07-0158 від
09.01.2007 р.

Згідно ст. 115
КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно, але не рідше
двох разів на місяць.

Згідно ст. 116
КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в
день звільнення.

Відповідно до
ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП
України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній
заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи, що
позивачу не виплачена заробітна плата в строки, передбачені законодавством, чим
порушені конституційні права на оплату праці, суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 2954,20 грн., середній
заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 1641,39 грн. три місяці затримки розрахунку, виходячи із
середньомісячного заробітку 547,13 грн. (547,13грн.хЗ = 1641,39 грн.).

Відповідно до
ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у
разі, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Враховуючи, що
позивачу невиплатою заробітної плати були спричинені душевні страждання, порушений нормальний життєвий уклад, він та його
сім'я була поставлена у важке матеріальне становище, що підтверджується
випискою із історії хвороби №6445-167 уронефрологічного відділення Бердянської
міської лікарні, довідкою інституту нейрохірургії від 29.08.2006р., довідкою
про навчання дочки позивача, суд вважає за можливе моральну шкоду задовольнити
частково, в сумі 500 грн.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
ст. ст. 115, 116, 117, 237-1, 232 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Бердянського державного заводу скловолокна на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі в сумі 2954 грн. 20 коп., середній заробіток
за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 1641 грн. 39 коп., моральну
шкоду в сумі 500 грн., а всього 5095 грн. 59 коп., в іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Бердянського державного
заводу скловолокна судовий збір в доход держави в сумі 51грн.

3

Стягнути з Бердянського державного
заводу скловолокна витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 грн., р/р 0011, отримувач: державний бюджет
м.Бердянська, ,код платежу 22050000, Банк ГУДКУ у
Запорізькій області, м.Запоріжжя, МФО
813015. Призначення платежу: оплата витрат за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільних справ у суді.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача.

Заяву про
перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.