Справа № 2-477106
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі: головуючої о судді - Сігайло Л.Г.

при секретарі           - Охріменко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Акціонерного банку «Аллонж»
до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та
стягнення грошовою боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного банку «Аллонж» при визнання факту
припинення зобов'язання зарахуванням,-

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2006 року позивач звернувся до сулу з
позовом про розірвання кредитного договору та стягнення грошового боргу у розмірі 175 681,62 грн. зa кредитним
договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.02.03
року між АБ "Аллонж"
та ОСОБА_1 укладено кредитний договір НОМЕР_1,
відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу кредит в розмірі 116 769, 00 грн.

З метою
забезпечення виконання умов кредитного договору та сплати відсотків за
користування кредитом 12.03.2003
року укладено договір застави придбаного автомобіля.

Під час дії
договору сторони уклали 4
додаткові угоди щодо зміни строків виплати та відсотків за користування
кредитом. Однак, відповідач в порушення кредитного договору НОМЕР_1 та додаткових
угод кредитні кошти повертав з порушенням строків сплати т не в повному обсязі.

Не погоджуючись
з вимогами позовної заяви відповідач звернувся до суду з зустрічною позовною
заявою про визнання факту припинення зобов'язання по кредитному договору НОМЕР_1 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог з 02.02.2006 року. Обгрунтовуючи зустрічний позов зазначив, що відповідно до вимог додаткової угоди НОМЕР_2 від 02.02.04 року до
кредитного договору НОМЕР_1
позичальник повертає суму кредиту у строк до 14.02.2008 року та має право розірвати договір достроково.

На підставі
договорів відступлення права вимоги, укладених між ним та ОСОБА_2 (його
дружиною) , а також
між ним га колишнім головою правління банку ОСОБА_3, він набув право вимоги у
Банку на суму 167 134.
27 грн., як складається з заборгованості останніх по виплаті заробітної плати.

2 лютого 2006
року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направлено на адресу банку заяви про
проведення взаємозаліку заборгованості по заробітній платї на суму 102134.27 грн. та 65 000 грн. та його
заборгованості по кредиту на зазначені суми.

На підставі
вищевикладеного просить визнати факт припинення зобов'язань по кредитному договору НОМЕР_1 з 02.02.2006 року, з моменту подання заяв ОСОБА_2
та ОСОБА_3, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Представник
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти
вимог по зустрічному позову запереч) вав, оскільки зарахування однорідних вимог
призведе до порушення прав інших клієнтів банку та його працівників в зв'язку з
знаходженням банку В процесі ліквідації.

Відповідач в
судовому засіданні проти
вимог первісного позову заперечував та просив задовольнити зустрічну
позовну заяву.

Суд. вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали та вивчивши письмові докази, приходить
до висновку про задоволення первісного позову га відмову в задоволенні зустрічного
позову, виходячи з наступного.

Відповідно до
ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк зобов'язується надати кошти позичальникові
у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується
повернути кредит та сплатити проценти.

У судовому
засіданні встановлено, що 14.02.2003
року між АБ "Аллонж"
та ОСОБА_1 укладено кредитний договір НОМЕР_1, відповідно до умов якого позивачем надано відповідачу
кредит в розмірі 116 769
грн. для придбання автомобіля.

З метою
забезпечення виконання умов кредитного договору та сплати відсотків за
користування кредитом 12.03.2003
року укладено договір застави придбаного автомобіля.

Під час дії
договору сторони уклали 4
додаткові угоди щодо зміни строків виплати та відсотків за користування кредитом.

Виконання умов Договору позивачем підтверджується платіжним дорученням НОМЕР_3 від 17.02.2003 року.

Відповідно умов
додаткової угоди НОМЕР_4
від 26.07.2004 року до
кредитного договору НОМЕР_1
сторони прийшли до згоди, що відсотки за користування кредитом з грудня 2003 року по серпень 2004 року сплачуються
Позичальником у серпні 2004
року.

Як вбачається з
розрахунку заборгованості по кредиту та відсотків по кредитному договору НОМЕР_1 ОСОБА_1 не
виконав вимоги кредитного договору, а також додаткової угоди до нього, в
зв'язку з чим виникла заборгованість 175
681,62 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання. його
обов'язку.

Згідно зі ст.
ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов
договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до постанови Правління. Національного банку України від 10.08.2004 року №381 „Про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію АБ „Аллонж"
з 11.08.2004 року відкликано банківську ліцензію та запроваджено
процедуру ліквідації АБ „Аллонж".

Судом встановлено, що 01.02.2006 року ОСОБА_2, дружина відповідача,
уклала з відповідачем договір відступлення права вимоги по заробітній платі до
Акціонерного банку „Аллонж",
яка станом на 01.02.2006
року складала 102
134,27 грн.

Того ж дня,
аналогічний договір укладено відповідачем з ОСОБА_3 на відступлення права
вимоги на суму 65000 грн.

02 лютого 2006
року ОСОБА_1 звернувся до АБ „Аллонж"
з заявою щодо

дозволу  на
проведення  взаємоємозаліку  однорідних
вимог  шляхом  погашення
його

заборгованості
по кредитному договору НОМЕР_1
від 11.02.2003 року та
заборгованості АБ

„Аллонж" по заробітній платі ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 на підставі договорів

відступлення права вимоги від 01.02.2006 року.

Згідно зі ст. 601 ЦК України зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких не
настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або
визначений моментом пред'явлення вимоги.

Статтею 602 ЦК України передбачені
випадки недопустимості зарахування зустрічних
вимог, серед яких встановлені випадки передбачені договором або законом.

Відповідно до
ст. 92 Закону
України «Про банки і банківську діяльність» основними повноваженнями
Ліквідатора є формування ліквідаційної маси, пред'явлення до третіх осіб вимог
щодо повернення дебіторської заборгованості банку, у тому числі через судові
органи, вжиття заходів, спрямованих на виявлення та повернення майна банку, що
знаходиться у третіх осіб, отримання максимальної виручки від продажу активів у
найкоротший строк, реалізація майна банку
для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів.

Стаття 96 Закону
України "Про банки і банківську діяльність" передбачає, що кошти,
одержані в результаті ліквідаційної процедури, спрямовуються на задоволення
вимог кредиторів у такій черговості:

1)
зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю
та здоров'ю громадян;

2)
грошові вимоги по
заробітній платі, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до порушення
процедури ліквідації банку;

3)
вимоги вкладників -
фізичних осіб у частині перевищення суми, передбаченої системою
гарантування вкладів фізичних осіб, але не більше еквівалента 50000 гривень;

4)
вимоги вкладників -
фізичних осіб у частині, що перевищує еквівалент 50000 гривень:

5)
вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що
виникли у випадках, визначених законодавством про гарантування вкладів фізичних
осіб;

6)
вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я
яких заблоковано (крім фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності):

7)
інші вимоги.

Вимоги кожної
наступної черги задовольняються в міру надходження на рахунок коштів від
продажу майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

У разі
недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута. для повного
задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно сумі
вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги, крім вимог кредиторів,
зазначених у пункті З частини першої цієї статті.

На підставі
вищевикладеного, а також враховуючи, що у процесі ліквідації враховується перевага загальних інтересів
кредиторів над інтересами окремих кредиторів, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є працівниками банку, перед якими
Банк має заборгованість по заробітній платі і які відступили право
вимоги ОСОБА_1, їх вимоги, для повного задоволення всіх вимог однієї черги (другої)
новітні задовольнятися пропорційно сумі вимог, що належить кожному кредиторові
однієї черги.

Керуюсь Законом України „Про банки та банківську діяльність"', ст.ст. 509, 525, 526, 601, 602, 1054 ЦК України, 10. 11. 60, 88,169. 213, 214. 215 ЦПК України, суд,-

В И РІШИ В:

Задовольнити
позов Акціонерного банку «Аллонж»
до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення грошового боргу.

Розірвати
кредитний договір НОМЕР_1
від 14.02.2003 року,
укладений між Акціонерним банком «Аллонж»
та ОСОБА_1.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Акціонерного банку "Аллонж" заборгованість по кредитному
договору в розмірі 175
681,62 грн.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Акціонерного банку „Аллонж"
витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн.

Стягнути з
ОСОБА_1 па користь Акціонерного банку "Аллонж" витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 30
грн.

Рішення може
бути оскаржено на протязі 20
днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, яка подається в десятиденний термін з дня проголошенім рішення.

СУДДЯ: