У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 вересня 2007 року                                                                     м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.

суддів:

Балюка М.І.,                      Берднік І.С.,       Барсукової В.М.,                Гуменюка В.І.,-

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про реальний розподіл будинку,

в с т а н о в и л а:

У липні 1997 року ОСОБА_1 звернулась
з зазначеним позовом, посилаючись на те, що у січні 1990 року вона купила 1/3
частину житлового будинку АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу від 12
січня 1990 року. Відповідачам по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по 1/3
частини цього ж будинку. Частини будинку всіх співвласників визначені лише в
ідеальному порядку. Просила провести поділ спірного будинку, виділивши їй 1/3
частину будинку по ІІ варіанту експертного висновку станом на 1996 рік - 2
частину та земельну ділянку по проекту технічної експертизи по 4 варіанту - 2
частину.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Останнім рішенням Миргородського міського суду Полтавської області від 21
серпня 2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 23 березня 2004 року, у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Миргородського міського суду Полтавської області від 19
січня 2004 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення порядку
користування земельною ділянкою відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати постановлені у справі судові рішення та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою, суд
першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що  існує рішення Миргородського районного суду
від 23 січня 1991 року, яке вступило в законну силу, постановлене з цих
правовідносин між попередніми власниками будинковолодіння та ОСОБА_1 Крім того,
кожен з співвласників будинку користується тією частиною земельної ділянки, що
присуджені сторонам рішенням Миргородського районного суду від 23 січня 1991
року.

У відповідності до частини 1 статті 335
ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або вирішені
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно
статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо
визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права.

Судами першої та апеляційної інстанції
досліджено обставини справи повно, зібраним доказам дана оцінка.

Доводи скарги не спростовують висновків
суду.

Рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та  процесуального права, підстав для їх зміни
або скасування не встановлено.

Керуючись
статтями 333, 335-337, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Миргородського міського суду Полтавської області від 21 серпня 2003
року,  додаткове рішення Миргородського
міського суду Полтавської області від 19 січня 2004 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 23 березня 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                        А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                                   М.І. Балюк

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

В.І. Гуменюк