СУД   ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа №22ц - 7347 від 2006 року                                Головуючий у І й інстанції - Боженко Л.В.
Категорія: 21                                                               Доповідач- Кіктенко Л.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

25 січня 2007 року колегія суддів судової палати по цивільним справам
Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого : судді - Калиновського
А.Б.

суддів - Кіктенко Л.М., Кузнецова В.О.

при секретарі:
Костюк Т.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Павлограді

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 18 вересня 2006 року

за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді
(далі - Фонд)
про стягнення страхової виплати за моральну шкоду,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2006
року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача та просив
стягнути на його користь страхову виплату за моральну шкоду 70 000 грн.,
посилаючись на те, що з ІНФОРМАЦІЯ_1
знаходився в трудових відносинах з *
державним відкритим акціонерним товариством „Шахта „Благодатна"
дочірнім підприємством державної холдингової компанії „Павлоградвугілля",
правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство „Павлоградвугілля. За
час роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 він був
травмований. Крім того, він захворів на професійне захворювання. При освідченні
у МСЕК від 04 квітня 2001 року йому
встановлено 60% втрати
професійної працездатності. Також його визнано інвалідом другої групи по
профзахворюванню безстроково. Вважає, що факт заподіяння йому моральної шкоди
наявний та посилаючись на діюче законодавство просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 18 вересня 2006 року позов був
задоволений частково, стягнуто з Фонду на користь позивача в рахунок страхової
виплати за моральну шкоду 45
000 грн.

В апеляційній скарзі Фонд ставить питання про відміну
рішення, вважаючи його незаконним та необгрунтованим, та постановления нового рішення
про відмову позивачу у позовних вимогах.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за
необхідне скаргу задовольнити, рішення скасувати та постановити нове рішення
про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився в
трудових відносинах з державним відкритим акціонерним товариством „Шахта
„Благодатна" дочірнім підприємством державної холдингової компанії
„Павлоградвугілля", правонаступником якого є Відкрите акціонерне
товариство „Павлоградвугілля" (а.с. 15-24).
Згідно виписки з акту обстеження у МСЕК від 23 жовтня 1995
року позивачу встановлено 10%
втрати професійної працездатності в зв"язку з виробничою травмою, яка
сталася ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно
довідки МСЕК від 13 листопада
1996 року
йому встановлено 20% втрати
професійної працездатності, а згідно довідки МСЕК від 18 травня 1995 року йому
встановлено 50% втрати
професійної працездатності безстроково, з яких 25% по пиловому бронхіту первинно, 5% по

2

професіональному
кохлеарному невриту первинно,
20% за наслідками
черепно-мозкової травми ІНФОРМАЦІЯ_2
повторно та його визнано інвалідом третьої групи по професійному захворюванню. В зв"язку з чим
правовідносини, які виникли між сторонами повинні регулюватися матеріальним
законом, який діяв на момент отримання позивачем професійного захворювання,
тобто ст. 12 Закону
України від 14 жовтня 1992 року „Про
охорону праці" та п. 11
Правил відшкодування шкоди власником підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням
здоров"я, пов"язаним з виконанням ним трудових обов'язків,
затверджених Постановою КМУ від 23 червня 1993 року № 472 з послідуючими
змінами та доповненнями.

Отже, суд помилково дійшов висновку
про те, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди
згідно Закону України „Про загальнообов"язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності".

Позивач не скористався своїм правом на відшкодування моральної шкоди, яке
виникло у нього у 1998 році.

Оскільки моральна шкода, в зв"язку з професійним захворюванням
позивача, випливає з його трудових відносин, колегія суддів вважає, що до даних
правовідносин повинні застосовуватись строки на звернення до суду за вирішенням
спору, передбачені ст. 233
КЗпП України, які позивачем пропущені
без поважних на те причин. Звернувшись до суду з позовом про відшкодування
моральної шкоди через вісім років, позивач не ставив питання про поновлення
строку на звернення до суду із зазначеним позовом, на поважність причин
пропуску строку не посилався і доказів їх поважності суду не надав.

За таких обставин, колегія суддів не може визнати
рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому воно
підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову позивачу в його
позовних вимогах, в зв"язку з пропуском строку на звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від "
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2006 року скасувати
та відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні його позовних вимог.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х місяців з дня
набрання ним законної сили.