Справа № 2-681/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10.12.2007 року    Кіровоградський
районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого -  судді Онуфрієва В.М.

при секретарі - Павловській І.В.,
Старосадчій А.П.,

за участю сторін

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді  справу за
позовом   ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа  на стороні позивача ОСОБА_3,  про визнання угоди купівлі-продажу  дійсною та визнання права власності на
житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом  в якому просив визнати дійсною угоду купівлі-продажу
укладену між ним  і відповідачем  ОСОБА_2 3 вересня 2004 року, житлового
будинку з надвірними будівлями та
присадибної земельної ділянки, площею 0.32га, розташованих в АДРЕСА_1.
Просив визнати за ним право власності  на
вказаний житловий будинок та земельну ділянку.

В обгрунтування заявленого позову вказав, що  між ним та ОСОБА_2 була досягнута усна
домовленість, згідно якої вони  уклали
3.09.2004 року договір купівлі-продажу вищевказаного будинку та земельної
ділянки. Згідно договору він сплатив відповідачу 2900 доларів США, за вказане
нерухоме майно, а ОСОБА_2 кошти отримав повністю та передав йому у власність
будинок та земельну ділянку, про що надав йому письмову розписку. Так як були
суперечності в правовстановлюючих документах і не було в нього можливості
посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу ОСОБА_2 надав довіреність на
його дружину ОСОБА_4 проте, що вона має право користуватися, розпоряджатися
будинком та земельною ділянкою та продати їх, представляти його інтереси у
відповідних  підприємствах, установах та
організаціях, подавати  від його імені
заяви, одержувати всі необхідні документи для укладення договору
купівлі-продажу, довідки, та інші документи, розписуватися  за нього, представляти його інтереси  в органах нотаріату при підписанні договору
купівлі-продажу, отримувати належні йому гроші
за проданий житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку,
а також виконувати всі дії та формальності, пов”язані із довіреністю, передав
всі правовстановлюючі документи на земельну ділянку та будинок, йому та
дружині, щоб вони зайнялись виправленням неточностей  та протиріч в них у відповідних інстанціях.
Він та дружина звернулися до сільської Ради та Кіровоградського ООБТІ та
усунули неточності та протиріччя, сплативши всі витрати самостійно, але строк
довіреності до цього часу витік. Після чого вони  звернулися до ОСОБА_2 про продовження строку
довіреності або про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, але він
їм безпідставно відмовив. На даний час він збирається продати вище зазначений
будинок та земельну ділянку але позбавлений цієї можливості. На даних підставах
позивач та його представник адвокат ОСОБА_5
в судовому  засіданні  просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, та показав, що договір купівлі-
продажу будинку та земельної ділянки між ним та ОСОБА_1  3.04.3004 року не укладався. Укладалась угода
про 3-х річне користування будинком та земельною ділянкою. Дана угода була  укладена
у вигляді довіреності наданої  ним
ОСОБА_4, з правом продажу та користування. Не заперечував той факт, що надав
позивачу всі документи на будинок та земельну ділянку після посвідчення
нотаріусом доручення, та що в  наданих
ним документах  були протиріччя.  Вказав в судовому засіданні, що розумів те,
що в результаті надання доручення, надав позивачу на його дружині право продажу
будинку та земельної ділянки. Однак останній даною можливістю не скористалися.
Вважає, що з закінченням строку
довіреності позивач та його дружина втратили право на розпорядження та
користування нерухомим майном належним йому та повинні  його повернути.

На даних підставах просив позов
задовольнити.

Представник позивача  ОСОБА_6 позов
не визнав та надав пояснення по суті.

Третя особа на стороні позивача, ОСОБА_4,
позов підтримала, та показала, що 3.04.2004 року між її чоловіком ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 була укладена усна угода, згідно якої вони уклали договір
купівлю-продаж будинку та земельної ділянки, розташованих в АДРЕСА_1. Згідно
цієї угоди  чоловік сплатив відповідачу
2900 доларів США, що підтверджується копію розписки  про отримання
ОСОБА_2 від 03.09.2004 року.  В
розписці ОСОБА_2 вказав, що кошти за будинок отримав повністю, претензій не
має.  ОСОБА_2, так як були суперечності в
правовстановлюючих документах і не було в нього
можливості  посвідчити нотаріально
договір купівлі-продажу надав їй нотаріально посвідчену довіреність про те, що
вона має право користуватися, розпоряджатися будинком та земельною ділянкою та
продати їх, а також передав всі правовстановлюючі документи на земельну ділянку
та будинок  щоб вона та чоловік зайнялись
виправленням неточностей та протиріч в документах у відповідних інстанціях
строк. Передав їм будинок та земельну ділянку у власність.  Після чого вони із чоловіком звернулися до
Аджамської сільської Ради та Кіровоградського ООБТІ і усунули неточності та
протиріччя, сплативши всі витрати самостійно, але строк довіреності до цього
часу витік. Вони одразу звернулися до ОСОБА_2 щодо  нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу, або продовження строку довіреності, але  він їм безпідставно відмовив.

Свідок ОСОБА_7показав, що він проживаєв
АДРЕСА_2вказав, що  ОСОБА_2 вказував
йому,  в розмові як бувшому сусідові в
2004 році та після,  що продав належний
йому будинок ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_8 показав, що проживає в
с.Аджамка і знає від односельців та самого ОСОБА_2 що останній продав житловий
буднок та земельну ділянку в 2004 році ОСОБА_1
Він виявив бажання придбати  у
ОСОБА_1 вказане нерухоме майно. В серпні місяці разом із ОСОБА_1 їздив на
роботу до ОСОБА_2 по питанню продовження строку довіреності або посвідчення
договору- купівлі продажу однак той відмовив ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_9 яка працює на посаді
державного нотаріуса в нотарільлній конторі в м.Кіровограді, показала, що знає
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, так як вони зверталися до неї як до нотаріуса 3.09.2007
року, про посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна, а саме будинку
з надвірними будівлями та змельної ділянки розташованих за адресою АДРЕСА_1, на
підставі довіреності з правом продажу наданої ОСОБА_2 ОСОБА_4 Бажали посвідчити
договір відчудження майна на користь ОСОБА_1 Договір купівлі-продажу нею
посвідчений не був, так як  для цого не
вистачало необхідних документів, а також була невідповідність в існуючих на той
момент документах. ОСОБА_1 надав Свідоцтво про право власнсотіі на будинок
нового зразку  виданого Кіровоградським
ООБТІ  29.08.2007 року. Для посвідчення
договору в такому випадку необхідна згода дружини ОСОБА_2  Також
пояснила суду, що  на підставі
Свідоцтва  на право вланості виданого на
імя ОСОБА_2, старого зразка ВАТ “ Кіровоградрибгосп”,  від 6 грудня 1999 року,  так як
він приватизував  вказане нерухоме
майно, згоди дружини  під час надання
доручення 3.09.2004 р. не було потрібно, так як
на підставі даного свідоцтва
приватизоване майно, згідно вимог Закону України “Про приватизацію
державного житлового фонду” та цивільного закнодавства України, вважалося його
собистою приватною власністю.

Допитана в якості спеціаліста  ОСОБА_10, яка працює на посаді інженером
Кіровоградського ООБТІ, показала, що згідно заведеної інвентарної справи №1625
до Кіровоградскього ООБТІ зверталася ОСОБА_4 із замовленням від 23.05.2007
року,  у звязку із продажем будинку. Вона
діяла на підставі доручення від ОСОБА_2 ЇЇ звернення було визвано
невідповідностями в праовостанолючих документах
на будинок в одних було вказана назва нерухомого майна: будинок в інших
квартира. В Державному акті на право приватної власності на землю, виданого 18
березня 1996 року Аджамською сільською Радою адреса розташування земельної
ділянки вказана невірно АДРЕСА_3, замість правильного  АДРЕСА_1. Щоб усунути ці розбіжності та
неточності спеціалісти Кіровоградського ООБТІ запропонували  ОСОБА_4 звернутися до Аджамської сілької
Ради  про зняття будинку з балансу та
усунення недоліків. Після усунення розбіжностей та неточностей ООБТІ видало
свідоцтво  про право власності  на нерухоме майно від 30.08.2007 року вже нового
зразка.

Судом встановлено, що станом на 3.04.2004
року ОСОБА_2, на праві приватної вланості, згідно Свідоцтва на про право
власності на житло від 30.11.1998 року №27, виданого ВАТ “Кіровоградрибгосп”,
на підставі, розпорядження Кіровоградської районної державної адміністрації №
963 від 23.11.1998 року, на підставі Державного акту на право власності на
земельну ділянку виданого Аджамською сільскою Радою 18.03.1996 року, належали
житловий будинок з надвірними будівлями та присадибна земельна ділянка, площею
0.32га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Згідно довідки виконкому Аджамської
сілької ради Кіровоградського району та області №384 від 10.11.1999 року,
домоволодіння Кіровоградського рибгоспу по АДРЕСА_2

ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_11. з 1974 року  по даний час ,
що підтверджується  копією свідоцтва про
укладення шлюбу.

У вищевказаному Свідоцтві про право
власності на житло вказано, що будинок приватизований ОСОБА_2, згідно з Законом
України “Про приватизацію державного житлового фонду”. Загальна площа будинку
складає 283.3 кв.м., тобто ОСОБА_2 використав своє єдиноразове право на
приватизацію, і  хоча і перебував на час
його видачі в зареєстрованому шлюбі, на підставі вказаного Закону  та Свідоцтва
будинок та земельна ділянка, належала саме йому на праві особистої
приватної  власності, тому мав право в
вересні 2004 року на відчудження
вказаного нерухомого майна, без надачі згоди на це дружини.

Відповідно до  ст.12 Закону України ”Про Приватизацію
державного житлового фонду” від 19 червня 1992 року/із змінами і
доповненнями/,: ”Власник приватизованого житла має право розпорядитися
квартирою, будинком на свій розсуд, продати, подарувати, заповісти, здати в
оренду, обміняти, закласти. укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок
здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним  законодаством
України”.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє,
користується, розпоряджається, своїм майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

3.09.2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
усний договір купівлі-продажу вказаних житлового будинку з надвірними
будівлями  та присадибної земельної
ділянки. Згідно договору  ОСОБА_2
продав  ОСОБА_1 належний йому будинок та
земельну ділянку за 2900 доларів США. Позивач та відповідач домовились по всім
істотним умовам укладеного договору.
Договір вони оформили у вигляді
письмову розписку. В якій  ОСОБА_2
вказав, що кошти за будинок отримав повністю. Отримання коштів ним в судовому
засіданні не заперечувалось. Не заперечувалось відповідачем отримання завдатку
від позивача за неділю до укладення договору та надання останнім письмової
розписки про його отримання. Відповідач передав позивачу вказаний будинок з
надвірними будівлями та земельну ділянку,
а позивач прийняв.

Посвідчити  нотаріально договір-купівлі продажу,  на момент його укладення, сторони не мали
можливість, оскільки в правовстановлюючих документах на будинок та  земельну ділянку були суттєві протиріччя, а
саме в Свідоцтві про право власності на житло виданого ВАТ
«Кірововградрибгосп»   виданого 6 грудня
1999 за №27 року вказано, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить не
будинок,  а  житлова квартира  розташована по АДРЕСА_1 загальна площа якої
становить 289.3 кв.м.  відсутні відомості
про надвірні будівлі та  земельну
ділянку. В Державному акті на право приватної власності на землю  виданого 18 березня 1996 року Аджамською
сільською Радою адреса розташування земельної ділянки вказана невірно АДРЕСА_3,
замість правильного  АДРЕСА_1. Тому  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 посвідчили договір
купівлі-продажу   нотаріально у
вигляді  довіреності з правом продажу
будинку та земельної ділянки. Яку ОСОБА_2
надав  дружині позивача
ОСОБА_4  Підтвердженням укладення саме
договору купівлі-продажу, а не договору користування, є факт того, що
відповідач надав позивачу та його дружині, після посвідчення довіреності, всі
правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку та передав їм
нерухоме майно. Дане підтверджується показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
наданими ними в судовому засіданні.

Дружина відповідача ОСОБА_11 проти надання довіреності з правом продажу
нерухомого майна не заперечувала, що відповідачем в судовому засіданні не
заперечувалось. Однак в зв”язку із вищевказаними протиріччями в правовстановлюючих
документах  позивач та його дружина не
змогли скористатися своїм правом наданим довіреністю на продаж та  посвідчити
в 3-річний строк  передбачений
довіреністю договір купівлі-продажу будинку та земельною ділянки  та
зареєструвати  право власності.

Позивач з дружиною,  з ціллю усунення  вищевказаних протиріч, звернувся до
Аджамської сільської Ради та Кіровоградського ООБТІ з відповідними заявами.

Згідно рішення засідання виконавчого комітету Аджамської сільської
Ради  від 21 липня 2007 року № 69 “Про
заміну правовстановлюючого документу на цілий житловий будинок  з господарськими будівлями  в с.Аджамка Кіровоградського району та
області  по АДРЕСА_1 на вирішено оформити
право власності  на цілий житловий
будинок з господарськими будівлями  за
адресою АДРЕСА_1  в с.Аджамка  на ОСОБА_2 Кіровоградському ООБТІ підготувати
пакет документів та Свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

29.08.2007 року виконавчим комітетом Аджамської сільської Ради на ім”я
ОСОБА_2, на підставі рішення від 21.07.2007 року №69, було видано
Свідоцтво  про право власності  на нерухоме майно, тип об”єкта- будинок,
власник ОСОБА_2, форма власності приватна, частка 1/1; опис об”єкта: загальна
площа 283, 3 кв.м., житлова площа 86.9 кв.м.;житловий будинок АА1, 283.3 кв.м,
сарай Б, гараж В, навіс Г, навіс Є, навіс Д. убиральня Ж.

30.08.2007 року  на ім”я ОСОБА_2
був виданий Кіровоградським ООБТІ на підставі даного Свідоцтва витяг з реєстру
прав власност №15761937 в якому правильно вказана адреса та назва будинку.

Згідно довідки  про вартість
АЗТ  ”Бізнес -Експерт”,  станом на 13 червня 2007 року, вартість будинку
з надвірними будівлями  та земельної
ділянки  складає 74 365 грн.

Після  усунення протиріч в
правовстановлюючих документах позивач з дружиною звернулися 03.09.2007 року до
приватного нотаріуса ОСОБА_9 про посвідчення на підставі довіреності договору
купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, який на підставі довіреності має
бути відчуджений  ОСОБА_1 Однак
нотаріусом їм у посвідченні договору було відмовлено, вказано що в довіреності
виданої на ім”я ОСОБА_2 відсутня згода дружини як співвласника нерухомого
майна.  Так як  отримавши свідоцтво про право власності на
нерухоме майно нового зразка 21.07.2009 року
в даному дорученні потрібна згода дружини ОСОБА_2 на відчудженя.
Нотаріус пославшись на Закон України “Про приватизацію державного майна”
вказав, що в 2004 році на підставі Свідоцтва
про право власності старого зразка в якому було вказано, що ОСОБА_2 приватизував
житло, даної згоди потрібно не було так як вказаний будинок не був об”єтом
спільної сумісної власності, а належав на праві власності тільки ОСОБА_2, що
підтверджується допитаної  в якості
свідка ОСОБА_9

Оскільки строк довіреності минав 3.09.2007 року позивач звернувся до
відповідача з проханням продовжити строк довіреності по вказаним причинам, і
дотриматися умов договору купівлі-продажу укладеного між ними 3.09.2004
року,  посвідчити договір нотаріально або
продовжити строк довіреності. Однак відповідачем йому було відмовлено, що останнім
в судовому засіданні не заперечувалось.

На час розгляду справи позивач
придбавши  згідно  укладеного договору купівлі-продажу 3.09.2004
року вищевказані будинок та земельну ділянку не має можливості ними
розпорядитись.

Відповідно до ст.220 ЦК України  у разі недодержання  сторонами вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами  і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі  наступне нотаріальне посвідчення  договору не вимагається.

Згідно ст.328 цього ж Кодексу право власності  набувається на підставах, що не заборонені
законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо прямо не випливає  із
закону  або незаконність набуття права
власності  не встановлена судом.

Згідно ст.655 цього ж Кодексу, за договором купівлі-продажу одна сторона
/продавець/ передає або зобов”язується передати майно /товар/ у власність
другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов”язується прийняти
майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін,  їх представників,
третьої особи, оцінивши надані докази у їх сукупності. Суд приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню. Висновок суду грунтується на тому,
що  в судовому засіданні знайшов своє підтвердження
факт того, що відповідачу  станом на
3.09.2004 року, на праві особистої приватної власності, належало приватизоване
ним спірне нерухоме майно. Знайшов своє підтвердження факт укладення між
сторонами, 3.09.2004 року, договору купівлі-продажу вищевказаного нерухомого
майна. Сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору. Позивач сплатив
кошти повністю відповідачу за нерухоме майно, відповідач передав майно
позивачу, що підтверджується письмовими доказами, а саме письмовою розпискою
відповідача в якій він вказав, що отримав за будинок  спершу суму завдатку за будинок, та письмовою
розпискою в якій вказав, що кошти за будинок
від позивача ОСОБА_1 отримав повністю, претензій не має. Дане
підтверджується  нотаріально посвідченим
дорученням наданим відповідачем дружині позивача ОСОБА_4 згідно якого позивач
та вона мали право розпорядитися та продати вказане нерухоме майно. Факт
купівлі-продажу підтверджується також тим, що відповідач надав після отримання
коштів, написання розписки, та надання довіреності всі правовстановлюючі
документи на будинок позивачу та його дружині та передав їм нерухоме майно. Але
відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

До тверджень  відповідача, та його
представника стосовно того, що 3.09.2004 року договір купівлі-продажу не
укладався, а був укладений договір користування нерухомого майна, та того, що
згоду на продаж  вищевказаного нерухомого
майна не надала дружина відповідача, на підставі встановленого в судовому
засіданні, суд відноситься критично, оскільки
в підтвердження даних тверджень ними в судовому засіданні не надано
належних та обгрунтованих доказів. Крім того вони спростовуються дійсними
встановленими в судовому засіданні обставинами справи.

У зв”язку із задоволенням позовних вимог
витрати у справі,  судовий збір та на
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи,  сплачені позивачем при подачі позову,  підлягають стягненню  на його користь з відповідача

Керуючись ст.12 Закону України ”Про
Приватизацію державного житлового фонду” від 19 червня 1992 року, із змінами і
доповненнями, ст.ст. 202, 220 ч.2, 319, 328,  626, 638,
655 ЦК України,  ст.ст. 60, 88,
209, 214, 215, 218 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позов   ОСОБА_1до ОСОБА_2,  -задовольнити.

Визнати  дійсним договір укладений між ОСОБА_1і
ОСОБА_2, 3 вересня 2004 року, купівлі-продажу
житлового будинку з надвірними будівлями та  присадибної земельної ділянки, площею 0.32га,
розташованих в АДРЕСА_1.

Визнати право власності  за ОСОБА_1на житловий будинок з надвірними
будівлями та присадибну земельну ділянку, площею 0.32га, розташовані в
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1сплачені ним при подачі позову
судові витрати, судовий збір в розмірі 743 грн. 65 коп. та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду цивільних справ.

Рішення  може бути оскаржено в
апеляційному порядку  через суд першої
інстанції, шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня  його проголошення заяви про апеляційне
оскарження  і поданням після цього  протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч.4 ст.294 ЦПК України.

Суддя