overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

30 серпня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Барсукової В.М.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного територіально-галузевого об'єднання Львівська залізниця, третя особа - ОСОБА_2, про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова
від 30 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26
лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Державного
територіально-галузевого об'єднання Львівська залізниця про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зазначав, що з 1 травня 1999 року
працював на посаді начальника першого загону воєнізованої охорони Львівської
залізниці.

Наказом НОМЕР_1 від 1 березня 2006
року він був звільнений з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Посилаючись на незаконність
звільнення, просив поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за
час вимушеного прогулу.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2006
року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26
лютого 2007 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у
справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних
вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права
та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Галицького районного суду
м. Львова від 30 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 26 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

В.М. Барсукова   Ю.Л. Сенін
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 серпня 2007 року                                                                     м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Лященко Н.П., Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: дачно-будівельний кооператив “Відпочинок-1”, про усунення
перешкоду у користуванні проходом та будівництві будинку,

в
с т а н о в и л а:

У грудні 2005 року
ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом, зазначала, що їй на праві
приватної власності належить земельна ділянка по АДРЕСА_1, площею 439 кв.м.

Відповідач придбав
дачний будинок, розташований  на
земельних ділянках №№ НОМЕР_1 і НОМЕР_2 на території ДБК “Відпочинок-1”, що
знаходяться з обох боків основного проходу по АДРЕСА_1.

Оскільки відповідач
закрив прохід загального користування, чим перешкоджає користуватись ним для
доступу до її земельної ділянки і будинку, на реконструкцію якого він також
відмовляється дати згоду, просила зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод
у користуванні проходом та у будівництві будинку.

Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від 17
листопада 2006 року позов задоволено. Зобов'язано відповідача звільнити прохід
загального користування до земельної ділянки позивачки шляхом зняття огорожі з
хвірткою, встановлених на дорозі з боку АДРЕСА_1, та не чинити перешкод
позивачці в будівництві будинку на її земельній ділянці і в користуванні
проходом до цього будинку.

Рішенням
апеляційного суду Одеської області від 2 квітня 2007 року зазначене
рішення суду скасовано, постановлено нове, яким у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 і ДБК “Відпочинок-1” просять рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 і
дачно-будівельного кооперативу “Відпочинок-1” відхилити.

Рішення апеляційного
суду Одеської області від 2 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

Н.П.Лященко   Ю.В.Прокопчук
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу Чернівецької
міської ради на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від                 28 лютого 2007 року,
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28
грудня 2006 року задоволено частково позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Чернівецької міської ради, управління житлового господарства Шевченківської
районної ради м.Чернівці, приватного підприємства “Регіон-Центр” про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

2 лютого 2007 року Чернівецька міська рада подала
апеляційну скаргу на зазначене рішення, 13 лютого 2007 року - заяву про його
апеляційне оскарження, а також заяву про поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення, посилаючись на поважність причин його пропуску, зокрема на
те, що рішення було ухвалене у відсутності представника міської ради і копію
такого рішення міська рада отримала лише 22 січня 2007 року.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 28
лютого 2007 року в задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення відмовлено.

У касаційній скарзі Чернівецька міська рада просить
скасувати ухвалу апеляційного суду та поновити строк на апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків
апеляційного суду поясненням представника міської ради.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення,
апеляційний суд виходив із того, що такий строк пропущено міською радою без
поважних причин.

Обґрунтування касаційної скарги Чернівецької міської ради
не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами
справи, наведені нею доводи та зміст оскаржуваної ухвали також не дають підстав
для висновку, що апеляційним судом при вирішенні питання про поновлення строку
на апеляційне оскарження рішення допущені порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави
для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради, управління житлового
господарства Шевченківської районної ради м.Чернівці, приватного підприємства
“Регіон-Центр” про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною
скаргою Чернівецької міської ради на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької
області від 28 лютого 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити Чернівецькій
міській раді.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін
Справа № 2-0-23/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2007 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ясинок М.М.

народних засідателів Збруцької Л.&B.

Дядюшко Л. В.

при секретарі Терещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білопіллі справу за заявою ОСОБА_3 про усиновлення дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 6 травня 2006 року вступив до шлюбу з ОСОБА_4 яка є заінтерсованою особою по даній справі. В звиязку з цим ОСОБА_4 було присвоєно прізвище -ОСОБА_3. Від подружнього життя вони мають дитину доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 від попереднього шлюбу має доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Батько останньої рішенням Білопільського районного суду від 30 січня 2007 року позбавлений батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6. Остання на сьогодні проживає в сім"ї ОСОБА_3 і він вважає її за доньку, а ОСОБА_6 визнає його за батька. Орган опіки і піклування Тучнянської сільської ради клопоче перед судом про доцільність удочеріння ОСОБА_6 - ОСОБА_3 виходячи із інтересів дівчинки.

Заявник просить суд ухвалити рішення, яким дозволити удочерити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, змінивши їй прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_3 по батькові з ОСОБА_6 на ОСОБА_3, місце і дату народження залишити попередні.

Суд вислухавши пояснення заявника, проголосивши заяву органу опіки і піклування про розгляд справи в їх відсутність, проаналізувавши наявні докази приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить виходячи зі слідуючого.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб ( а. с. 8) ОСОБА_3 6 травня 2006 року вступив до шлюбу з ОСОБА_4, якій після цього присвоєно прізвище ОСОБА_3. Із пояснень останньої слідує, що у неї від першого шлюбу є донька ОСОБА_6, батьком якої є ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про народження дитини ( а. с. 7)

Відповідно до рішення Білопільського райсуду від 30.01.2007 р. ОСОБА_7 був позбавлений батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 (а. с. 11) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ( а. с. 22) ОСОБА_3 з сім"єю в якій вже народилася дитина донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 мають всі належні умови для проживання і виховання дітей. Висновком органу опіки і піклування Тучнянської сільської ради зазначається доцільність удочеріння ОСОБА_6 ОСОБА_3 (ас. 23). При таких обставинах є всі підстави щодо задоволення заяви ОСОБА_3 проти чого не заперечує і мати доньки ОСОБА_4.

Керуючись ст. 211,213,217,220,221,224 СК України, ст. 255 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Дозволити ОСОБА_3, який проживає в АДРЕСА_1 удочерити дитину своєї дружини ОСОБА_4 -ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис НОМЕР_1по Бобрицькій сільській раді.

Змінити ОСОБА_6 прізвище на ОСОБА_3, ім"я залишити без змін, по батькові на ОСОБА_3, час і місце народження залишити без змін.

Усиновителя записати батьком - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області шляхом подання в 10 ти денний строк заяви до Білопільського райсуду про оскарження даного рішення і з цього часу надається 20 днів для складання і подання апеляції до Білопільського районного суду.
Справа. .№ 2-16-4 / 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня   2007 р.
Білопільський районний суд Сумської області.

в
складі: головуючого   судді                                           Конєвої
Л .К,

ігри
секретарі                                                  Супрун Г .Л.

розглянувши, у
відкритому судовому засіданні в місті Білопілля справу за позовом ВАТ
"Укртелеком" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги телефонного
зв"язку 540 грн. 69 коп,

'ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із заявою, в якій просить стягнути із ОСОБА_1   540 грн. 69 коп., мотивуючи свої вимоги тим,
що вона є або­нентом підприємства зв"язку з жим укладеюю договір на
надання постуг те­лефонного зв"язку НОМЕР_1 від 13.5.2005 року згідно
якого повинна сплачува­ти вартість отриманих послуг електрозв"язку

В порушення умов
договору відповідач систематично не виконував свої зо6ов"язаяня і на
протязі з 1.03.2006 року по 20.12.2006 року не повніс­тю сплачував вартість
наданих йому послуг, в зв".язку з чим, станом на 20.12.2006 рожу її
заборгованість становить 540 грн.69 коп.

Підприємство
зв"язку письмово попереджувало ОСОБА_1 про борг та пропонувало добровільно
його погасити. Письмової заяви про розірвання до­говору від відповідача не
надходило.

Таким чином
відповідач порушив умови договору та спричинив мате­ріальні збитки на суму 540
грн.69 коп.

В судовому
засіданні представник позивача свої вимоги підтримала. Відповідач до суду не
з"явилась, але повідомлена, про день слухання справи належним чином.

Суд
вислухав позивача, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню. Як вбачається із типового договору НОМЕР_1 від 13.05.2005 року між
позивачем та відповідачем заключений договір про на­дання послуг електрозв'язку
а.с.5-6, а згідно розрахунку має заборгованість у сумі 540 грн, 69 коп., яку
необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Керуючись
статтями 4, 5, 15, 213-215 ЦПК України та статтями 1І66 ЦК України

ВИРІШИВ
:

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ВАТ "Ук­ртелеком" борг за послуги телефонного
зв"язку в сумі 540 (П"ятъсот
сорок ) грн. 69 коп.

Стягнути із відповідача держмито в сумі 51
(п"ятдесят одну) грн. на користь ВАТ "Укртеяеком".

Стягнути з відповідача на користь ВАТ "Укртелеком" 30
(тридцять) грн, як витрати на інформащйно-технічне забезпечення розгляду
цивільних справ.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано про­тягом 10 днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга, на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеяядійне оскарження до Сумського апеляційного
суду.
Справа
№ 2-163/2007 р.
6 березня 2007року Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді                                          Кліщ
при секретарі                                                 Подибайло
у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі справу за позовом
ОСОБА_1  до ТОВ "Агроресурси" про розірвання
договору оренди, стягнення орендної
звернулася до суду з позовною заявою про розірвання договору оренди земельного
паю та стягнення орендної плати, мотивуючи позовні вимоги тим, що 15.06. 2004
року вона уклала договір оренди землі, згідно умов якого орендна плата була
встановлена коштами або частиною продукції в розмірі 1,5 % вартості земельного
паю, що становить 573 грн. 35 коп., з яких на суму 210 грн. відповідач
розрахувався зерном, а решта - 363 грн.35 коп. - не виплатив.
орендна плата відноситься до істотних умов договору, то невиконання цієї умови
є причиною, що побудила, зі слів позивачки, ставити питання про розірвання
на викладене, позивачка просить задовольнити позов.
відповідача ( відповідач) у судове засідання не з"явився, був належним
не заперечує проти заочного порядку розгляду справи.
Суд,
заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні
вимоги підлягають повному задоволенню.
Судом
встановлено, що 15 червня 2004 року сторони між собою заключили договір оренди
земельної частки ( паю), взявши на себе взаємні зобов" язання відповідно до яких
орендодавець за плату передає орендарям у строкове платне користування земельну
ділянку строком на п"ять років.
себе зобов"язання щодо виплати орендної плати за 2006 рік в установлений
термін відповідач не виконав без поважних причин. Це є істотним обмеженням
права власності позивачки та порушенням ст. 1 Протокола до Конвенції про захист прав людини та
свідчить, що згідно ст. 28 Закону України "Про оренду землі" договір
оренди підлягає достроковому розірванню на вимогу позивача
ст. ст.4, 8, 10,11,27, 60, 209, 213, 215, 224-228 ЦПК України, ст.28 Закону
землі", суд, -
вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
оренди земельної частки ( паю) укладений між ОСОБА_1 та ТОВ
"Агроресурси" від 15 червня 2004 року розірвати достроково з березня
з ТОВ "Агроресурси" на користь ОСОБА_1 363 грн. 35 коп.
з ТОВ "Агроресурси" на користь ОСОБА_1 8рн. 50 коп. як оплату за
державне мито та 7 грн. 50 коп. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.
Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з
дня проголошення.

Апеляційна
скарга подається протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,
або в порядку ч4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте за заявою відповідача Білопільським районним
судом.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Справа №2-620/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2007 року
Дніпровський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого
судді:                                                                      Ратушної
В.О,

при секретарі:                                                                                       Андреєвій
О.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні
цивільну справу за позовом ВАТ "Херсонгаз" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за послуги газопостачання, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що відповідачка є
абонентом ВАТ "Херсонгаз". Вона та члени її сім'ї являються
споживачами природного газу, який відпускає ВАТ "Херсонгаз" населенню
міста. Відповідачка на протязі тривалого часу ухиляється від сплати за
газопостачання. Сума заборгованості станом на ІНФОРМАЦІЯ_1становить 582грн. 67 коп. Просив
стягнути з відповідачки на користь ВАТ "Херсонгаз" вказану суму, а
також затрати на ІТЗ судового процесу в розмірі 30,00грн.

У судовому
засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов
задовольнити .

Відповідачка в
судовому засіданні пояснила, що позовну заяву визнає частково в межах строків
позовної давності та сума яка в зв'язку з цим підлягає стягненню нею сплачена в
добровільному порядку.

Суд заслухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до
ст. 68 ЖК
України, наймач житла повинен своєчасно сплачувати квартирну плату та плату за
комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги у будинках
державного та громадського фонду повинна вноситися щомісячно у строки,
встановленні Кабінетом Міністрів України.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 та члени її сім'ї користуються газовими приладами,
встановленими у АДРЕСА_1 і є споживачами природного газу, який відпускає ВАТ
"Херсонгаз" населенню міста.

Згідно з
розрахунком, що є в матеріалах справи, заборгованість відповідачки перед
позивачем за газопостачання за період з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_1складає 582грн. 67 коп.

Згідно ст.257ЦК
України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. В
зв'язку з цим, згідно з розрахунком, що є в матеріалах справи, сума яка
підлягає стягненню становить 218,34грн.

Відповідно до
квітанції ТОВ "Херсонгаз" про сплату за період з ІНФОРМАЦІЯ_3.
ОСОБА_1 сплатила вказану суму заборгованості.

Ці обставини дають суду підстави
для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.68
ЖК України, ст.257ЦК України, ст.ст. 15-11,
60, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

Відмовити       ВАТ
"Херсонгаз"   в   задоволенні
позовних   вимог   про
стягнення заборгованості за послуги газопостачання.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного суду або в
порядку ч.4 ст.295ЦПК України.
Справа № 22ц-282/07                                    Головуючий у 1
інстанції - Костюкевич
Категорія - 33                                                                           Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13
березня 2007 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука
В.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Свистун
О.В.,

при секретарі - Савчук
О.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку питання про
поновлення позивачу ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження рішення Луцького
міськрайонного суду від 22 січня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Боратинської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права на користування
земельною ділянкою.

Особи,
які беруть участь у справі: позивач - ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_3, відповідачі
- Боратинська сільська рада, ОСОБА_2, представник відповідача Боратинської
сільської ради - Саченок Ярослав Григорович.

Колегія суддів

встановила:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 22 січня 2007
року в позові відмовлено.

31 січня 2007 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про
апеляційне оскарження цього рішення, а 21 лютого 2007 року направив поштою
апеляційну скаргу на нього.

Відповідно до ст. ст. 72, 73 ЦПК України право на вчинення процесуальної
дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом. Документи, подані
після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за
клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення строку. Суд
поновлює строк у разі його пропущення з поважних причин.

Згідно зі статтею 294 цього Кодексу заяву про апеляційне оскарження рішення
суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження
чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією
статтею, залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка їх
подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Строк подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення в даній справі
закінчився 20 лютого 2007 року, а згідно з поштовим штемпелем на конверті (а.
с. 47) апеляційну скаргу на нього він здав на пошту 21 лютого 2007 року, тобто
з пропущенням встановленого законом строку.

Однак в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 подав
квитанцію про оплату вказаної кореспонденції, на якій міститься штемпель
відділення поштового зв'язку від 20 лютого 2007 року.

За таких обставин пропущений строк апеляційного
оскарження підлягає поновленню.

Керуючись ст.
ст. 72, 73, 294 ЦПК України, колегія судців

ухвалила:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження рішення
Луцького міськрайонного суду від 22 січня 2007 року в справі за його позовом до
Боратинської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права на користування
земельною ділянкою.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення по суті даної справи не
підлягає.