У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

16 листопада 2007 року                                                                            м.
Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Новомосковська державна нотаріальна
контора про визнання недійсним договорів дарування будинку та земельної
ділянки, визнання права власності на майно в порядку спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 січня
2007 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2003
року ОСОБА_3 звернулась у суд із позовом до            ОСОБА_2, третя особа:
Новомосковська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договорів
дарування будинку АДРЕСА_1                           м. Новомосковська
Дніпропетровської області та земельної ділянки, укладених між нею та
відповідачем 6 грудня 2002 року.
Після смерті ОСОБА_3 позов, як спадкоємець, підтримала ОСОБА_1, яка також
звернулася з позовом про визнання за нею права власності на будинок та земельну
ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що за життя її сестра
ОСОБА_3, укладаючи договір дарування будинку та земельної ділянки, мала на меті
укладення договору довічного утримання. У зв`язку з зазначеним просила суд задовольнити її позовну
заяву.

Рішенням
Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня
2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду Дніпропетровської області від 16 січня 2007 року,
у задоволенні позову           ОСОБА_1.
відмовлено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 29 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 16 січня 2007 року, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від            29 вересня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської області від          16 січня 2007 року не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням судом норм
матеріального та процесуального права, доводи скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,-

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від          16 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук