Справа №2-183/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 р.                                       Каланчацький
районний суд

Херсонської
області в складі: головуючого судді Прудкої Л.Г.

при секретарі
Шаховій О.В.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в смт.Каланчак цивільну

справу за позовом
ОСОБА_1 до  ІНФОРМАЦІЯ_4 -

про
визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме

майно,

встановив :

Позивач
ОСОБА_1 звернулася з заявою, в якій просить визнати дійсним договір
купівлі-продажу майна від ІНФОРМАЦІЯ_1. вчинений між нею та відповідачем на
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка розташована в ІНФОРМАЦІЯ_3, та визнати за нею право власності
на вказане майно.

Мотивуючи
свої вимоги, позивач вказує, що у вересні 2006 р. вона почала вимагати від
відповідача сплатити їй заборгованість з заробітної плати в розмірі 426 грн.
Відповідач запропонував їй купити в нього в рахунок цієї заборгованості
ІНФОРМАЦІЯ_2 з доплатою різниці її експертної вартості - 1281 грн., яка
знаходиться на території центральної садиби відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3. За такої
домовленості було складено договір НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1. Виконуючи вимоги
угоди, позивач сплатив різницю вартості зазначеного майна, про що свідчить
квитанція до прибуткового касового ордеру НОМЕР_2., a
відповідач у справі - передав йому куплене майно згідно накладної НОМЕР_3.  Відповідач у справі не має до неї претензій
щодо володіння та користування цим нерухомим майном. Разом з тим позивач не має
змоги зареєструватись як власник, оскільки відсутній нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу нерухомого майна. Тому здійснений правочини є нікчемним
в зв"язку з недодержанням сторонами вимог ст.209,220 ЦК України, що
змусило позивача звернутися до суду.

Відповідач позов
визнає.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що позивач на підставі договору НОМЕР_1  від ІНФОРМАЦІЯ_1. позивачка придбала у
власність нерухоме майно -ІНФОРМАЦІЯ_2, розташовану на території ІНФОРМАЦІЯ_3 в
рахунок погашення ІНФОРМАЦІЯ_4 заборгованості по заробітній платі. Позивач
сплатив різницю вартості зазначеного майна, а відповідач передав йому
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними документами. В теперішній час
позивач має намір належне оформити правоустановлюючі документи на нерухоме
майно. Спору відносно передачі майна та оплати між сторонами нема. Разом з тим
позивач не має змоги оформити придбане нерухоме майно на своє ім"я в
зв"язку з тим, що відповідач ухиляється від належного оформлення договору
купівлі-продажу.

Відповідно
до ст.220 ЦК Укрїни ,
якщо сторони домовились щодо істотних умов договору і відбулось повне виконання
договору, але одна із сторін ухилилась від нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

Статтею
392 ЦК України
передбачено, що власник майна може пред»явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким
чином, визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись
ст. 655, 219,220, 392 ЦК
України , 130, 174 ЦПК України, суд

В и pi ш и в :

Позов  ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір
купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1.,
укладений між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка знаходиться на
території центральної садиби ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсним та визнати за ОСОБА_1 право
власності на вказане нерухоме майно - ІНФОРМАЦІЯ_2, яка знаходиться на
центральній садибі ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до 10 березня 2007 р. через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.