ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду

України в складі:

головуючого
суддів:

Патрюка
М.В., Охрімчук
Л.І., Балюка М.І.,

Барсукової
В.М., Лященко
Н.П., -

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 22 січня 2007 року,

встановила:

У квітні 2006 року
позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що під час
перебування в шлюбі з відповідачем, який було розірвано 17 березня 2006 року, ними
було придбане майно: квартира НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 та автомобіль марки ЗАЗ - 110307, 2005 року
випуску.

.-

На підставі ст. 365 ЦК
України просила здійснити поділ вказаного майна, виділивши їй у власність зазначену
квартиру та стягнути з неї на користь відповідача компенсацію вартості 1/3 частини цієї
квартири, позбавивши його права власності на спірну квартиру, а вказаний автомобіль
виділити у власність

Справа
№6-7112 св 07

Головуючий
у першій інстанції Коренюк В.П.

Доповідач Охрімчук Л.І.

відповідачу та стягнути з нього на її користь
компенсацію вартості Уг частини автомобіля.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської області від 19 вересня 2006 року позов ОСОБА_1
задоволено: здійснено поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 та виділено
ОСОБА_1 1/3 частини спірної квартири, що належить на праві приватної власності
ОСОБА_2, позбавивши його права власності на 1/3 частину цієї квартири; виділено у
власність ОСОБА_2 спірний автомобіль; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 25 991
грн. 83 коп. різниці
вартості у частці майна; стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави по 30 грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ; стягнуто з ОСОБА_2 на
користь держави 956
грн. 83 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного
суду Житомирської області від 22 січня 2007 року рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 19 вересня 2006 року скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову
ОСОБА_1 в частині поділу спірної квартири відмовлено, в частині поділу спірного
автомобіля справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду Житомирської області від 22
січня 2007 року та залишити в силі рішення Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від 19 вересня 2006 року, посилаючись на неправильне застосування
апеляційним судом
норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення апеляційного суду -скасуванню із залишенням в силі
рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Судами встановлено, що
сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1994 року до 17 березня 2006 року.

Під час шлюбу на ім'я
ОСОБА_2 придбано в кредит автомобіль марки ЗАЗ - 110307, 2005 року випуску за 17
920 грн. (а.с. 10).

16 червня 1998 року
сторонами та неповнолітньою ОСОБА_3. у рівних частках набуто право власності на
двокімнатну жилою площею 29,1 кв.м квартиру НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 13, 19).

Задовольняючи на підставі
ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України позов ОСОБА_1 у частині поділу автомобіля
марки ЗАЗ - 110307, 2005 року випуску шляхом виділення автомобіля відповідачеві
зі стягненням на користь позивачки грошової компенсації, суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того факту, що
автомобіль є неподільною річчю та спільним сумісним майном подружжя.

Визначивши рівними частки
подружжя в цьому майні, суд першої інстанції виходив із дійсної вартості автомобіля, давши
при цьому належну оцінку доводам сторін щодо розміру внесених подружжям коштів
на його придбання та
необхідності погашення відповідачем залишку кредиту.

Скасовуючи в цій частині
рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про його
незаконність та безпідставно вважав необхідним залучення до участі в справі
Банку, оскільки зазначений спір не торкається Банку в зв'язку з незмінністю
сторони в кредитному договорі та залишенням предмету у власності боржника.

Підлягає скасуванню
рішення апеляційного суду із залишенням в силі рішення суду першої інстанції і в
частині позову ОСОБА_1 про припинення права власності відповідача на частку квартири.

Задовольняючи позов
ОСОБА_1 про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/3 частину спірної квартири, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про наявність для цього підстав, передбачених ст. 365 ЦК України.

Відповідно до ст. 365 ЦК
України якщо частка є незначною та не може бути виділена в натурі або річ є
неподільною, або якщо спільне володіння та користування майном є неможливим,
або коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його
сім'ї, право особи на частку
в спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших
співвласників, за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний
рахунок суду.

Як убачається з
матеріалів справи, спірна квартира є річчю неподільною (ст. 183 ЦК України), в якій частку
відповідача виділити в натурі неможливо.

Задовольняючи позов
ОСОБА_1, суд першої інстанції врахував і інші обставини, зокрема, неможливість
спільного володіння та користування майном, що стверджено вироком Коростенського
міськрайонного суду Житомирської області та іншими матеріалами справи (а.с. 46, 124 -
126).

У відповідності до вимог
ч. 2 ст. 365 ЦК України позивачка внесла на депозитний рахунок суду кошти в
розмірі вартості належної відповідачу частки в спірній квартирі виходячи з її
дійсної (ринкової) вартості (а.с. 82, 120 - 123).

Таким  чином,
суд  першої інстанції ухвалив  законне
та обґрунтоване рішення.

Безпідставно скасувавши рішення суду
першої інстанції, ухвалене з дотриманням матеріального та процесуального права,
апеляційний суд неправильно
застосував норму матеріального права - ст. 365 ЦК України та порушив норми
процесуального права, в зв'язку з чим відповідно до ст. 339 ЦПК України рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням у силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336,
339 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 22 січня 2007 року скасувати, залишити в силі рішення
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 вересня 2006 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.В. Патрюк

Судді:
Л.І. Охрімчук

В.М. Барсукова

М.І.
Балюк

Н.П.
Лященко