Справа № 22-1098                                                                 Голов,
у 1 інст . Хома О.П.
Категорія -44                                                                               Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

2007 року квітня 23 дня . Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого  -
Каблака П.І. Суддів-Мойсюка М.І.,
Штефаніца Ю.Г. При секретарі -Панчишину А.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2на рішення Миколаївського районного суду Львівської
області від 11 січня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до державної
виконавчої служби у Миколаївському районі Львівської області щодо визнання
неправомірних дій , -

установила:

Оскаржуваним рішенням районного суду від 11.01.2007 р. у задоволенні
позовів відмовлено.

Непогоджуючись з таким рішенням повністю ОСОБА_1., ОСОБА_2. просять його
скасувати , ухвалити
нове про задоволення позову посилаючись на неповне з"ясування дійсних
обставин справи та невірне застосування норм матеріального права-(а.с. 123-128).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи і
доводи скарг, колегія суддів, у межах їх доводів, дійшла висновкку про часткове
задоволення апеляційних скарг виходячи з наступного.

Вирішуючи спір щодо неправомірних дій державної
виконавчої служби, суд першої інстанції виходив з обставин позовів і вимог
статтей 383-389 ЦПК
України.

Проте до такого висновку суд дійшов в порушення норм
процесуального права.

У відповідності з статтею 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи,
які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі
скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх
права чи свободи.

Тобто,
за правилами названої норми можуть бути оскаржені і розглянуті спори щодо
рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого у
цивільній справі.

Як видно
з матеріалів справи державною виконавчою службою не виконується рішення,
ухвалене у цивільній справі-(а.с.5-6, 68-70).

А відтак підстав для розгляду даного спору у порядку цивільного судочинства
не було.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позови
апелянтами заявлені в порядку КАС України, судом за цими ж правилами прийняті
позови, відкрито провадження, проведено попереднє судове засідання , забезпечення
позовів, хоча судові засідання проведені за правилами цивільного
судочинства-(а.с.1, 3-4,
11,13, 25, 43-46, 49-50, 54-55, 62, 108-110, 113-114).

Право на звернення і визначення порядку провадження
належить позивачеві , а не
суду, а відтак правових підстав для розгляду позовів у порядку цивільного
судочинства, заявлених апелянтами у порядку КАС України,   не було.

За таких обставин рішення суду не можна визнати законним
і обґрунтованим, таке підлягає скасуванню з направленням справи для її розгляду
у відповідності поданих позовів в порядку КАС України.

Керуючись ст.ст. 307
ч.І п.5, 311 ч.І п.5,
314 ч.І п.2,
315 ЦПК
України, колегія суддів ,-

ухвалила :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області
від 11 січня 2007 року скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох
місяців з дня вступу її в силу.