Справа №2-34/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року                                                                                                     смт. Любешів

Любешівський
районний суд Волинської області під головуванням

судді                                                                                                     Гапончука В.В.

за участю секретаря                                                                           Літвинчук І.М.

позивача                                                                                             ОСОБА_3.

представника позивача                                                                     ОСОБА_1.

відповідача                                                                                         ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3.
звернулася в Любешівський районний суд з позовною заявою до ОСОБА_2. про стягнення моральної шкоди в якій
вказує, що 19 листопада 2006 року біля 22-ї год.
у власному будинку по АДРЕСА_1 в смт. Любешів Волинської області ОСОБА_2.
побив її та дітей, коли останні почали за неї заступатися. 29.11.2006 року ОСОБА_2.
Любешівським районним судом було притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАП України та
призначено покарання у виді штрафу. Своїми
неправомірними діями ОСОБА_2. заподіяв їй моральну шкоду, яка виразилась у спричиненому
фізичному болі, психологічному дискомфорті, оскільки відчувала себе приниженою та понівеченою. Також зазначила, що
змушена була звертатися за медичною допомогою та за захистом до
працівників міліції. Завдану моральну шкоду оцінює в сумі 1000 грн., виходячи з тяжкості нанесених тілесних ушкоджень та
негативних психологічних наслідків. Просить стягнути з відповідача в свою користь 1000 грн., завданої
моральної шкоди.

В суді позивач
позовні вимоги підтримала повністю та дала пояснення аналогічно тим, що вказані
в позовній заяві.

Представник позивача
ОСОБА_1. позовні вимоги підтримав повністю, вказав, що факт заподіяння моральної шкоди ОСОБА_3. доведено, тому позов слід
задовольнити.

Відповідач позов не визнав та вказав, що позивачки не бив. Вказав, що
ОСОБА_3. сама побила його і примушує дітей давати неправдиві
свідчення.

Свідок ОСОБА_4.
вказала, що конфлікт, який стався 19.11.2006
року вона особисто не бачила, але була
неодноразово присутня при суперечках, які виникали в цій сім'ї раніше. З
її слів ініціатором конфліктів являється відповідач при цьому нерідко він
застосовує фізичне насильство, як до позивача, так і до їх дітей.

Свідок ОСОБА_5. дала покази, що сам конфлікт між сторонами вона не бачила,
але в той день ввечері її син ОСОБА_2. прийшов до неї додому і розповів, що
ОСОБА_3. вдарила його поліном по голові та побила його.

Свідки ОСОБА_6.
та ОСОБА_7. підтвердили, що відповідач 19.11.2006
року тягнув за волосся позивачку та наносив їй удари по різних частинах
тіла. Також було застосоване фізичне насильство відповідачам і щодо них, коли
вони заступилися за матір. Крім того
ОСОБА_6. вказав, що бачив, як за декілька годин до конфлікту 19.11.2006 року ОСОБА_2.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, впав на сходах та заподіяв собі
тілесні ушкодження в ділянці голови.

Суд, заслухавши сторони по справі,
свідків, дослідивши письмові докази, приходить

до висновку, що позов підставний та підлягає до
часткового задоволення з наступних міркувань.

Згідно постанови
Любешівського районного суду від 29.11.2006
року ОСОБА_2 було визнано винним та притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАП України за
вчинення насильства в сім'ї.

Покази
відповідача спростовуються показами позивача та свідків ОСОБА_6. і ОСОБА_7.,
якими підтверджується, що 19.11.2006
року відповідач тягнув за волосся та наносив удари по різних частинах тіла
позивачки чим заподіяв їй фізичний біль.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана
фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В суді
встановлено, що внаслідок винних та протиправних дій ОСОБА_2. позивачці було заподіяно моральну шкоду внаслідок
завдання фізичного болю та моральних страждань, образи, необхідності
звертатися до органів внутрішніх справ, а також приниженням її честі та
гідності.

При визначенні
розміру стягнення моральної шкоди суд враховує матеріальне становище відповідача, а також те, що він
являється інвалідом 1-ї групи.

Згідно ст. 1193 ЦК України суд
може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від
її матеріального становища.

В зв'язку з цим суд зменшує розмір відшкодувавання ОСОБА_2, шкоди до 300 грн.

Керуючись ст. ст. 10,
60, 212 ЦПК України ст.ст. 1167,
1193 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 300 (триста)
гривень.

ОСОБА_2
звільнити від оплати судових витрат у виді державного
мита, як такого, що віднесений до третьої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви на апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20 денний строк, встановлений Кодексом, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. На рішення може бути подано
заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд
Волинської області. Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду. Крім цього,
апеляційна скарга на дане рішення може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.