У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

13 вересня 2007 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Лихути Л.М., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом комунального підприємства по утриманню житлового
господарства Святошинського району
м. Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2про розірвання договору, стягнення
заборгованості по сплаті витрат на утримання будинку і прибудинкової території
та платі за комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до
комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського
району м. Києва про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2006
року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року комунальне підприємство по утриманню житлового
господарства Святошинського району м. Києва (далі - підприємство) звернулося в
суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення
заборгованості по сплаті витрат на утримання будинку і прибудинкової території
та платі за комунальні послуги.

Зазначало, що між підприємством та ОСОБА_1 був укладений договір про
реструктуризацію заборгованості та виплату заборгованості з 12 лютого 2004
року.

Посилаючись на те, що у порушення вимог зазначеного договору відповідачі
протягом 29 місяців не сплачують суму заборгованості та не сплачують поточні
платежі, просило розірвати договір про реструктуризацію заборгованості,
стягнути з ОСОБА_1 на користь підприємства 7 729 грн. 45 коп. заборгованості за
період з 1 серпня 1997 року по 1 червня 2006 року та 25 грн. 64 коп. пені, з
ОСОБА_2 - 826 грн. 40 коп. заборгованості за період з 1 липня 2004 року по             1 червня 2006 року та стягнути з
відповідачів судові витрати.

ОСОБА_1, ОСОБА_2. звернулися в суд із позовом до комунального підприємства
по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва про визнання
договору недійсним.

Посилаючись на те, що договір про реструктуризацію заборгованості з ОСОБА_1
не укладався, її заробіток є недостатнім для оплати житлово-комунальних послуг,
просили визнати зазначений договір недійсним, стягнути з підприємства витрати,
пов'язані з розглядом
справи та визнати ОСОБА_2 неналежним відповідачем.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2006 року, залишеним
без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 березня 2007 року, позовні
вимоги комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Святошинського району м. Києва задоволені, в задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2. просять скасувати ухвалені у справі
судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Л.М. Лихута  Ю.Л. Сенін