Справа № 22- 2534                                                      Головуючий
в 1 інстанції - Кобаль М.І.
Категорія 21                                                                                      Доповідач Барсукова О.І.
РІШЕННЯ Іменем України

13 березня 2007 року         Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого:   Зубової Л.М.

суддів:              Соломахи
Л.І.

Барсукової
О.І. при секретарі   Баклановій Ю.В..

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційні скарги відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в місті Шахтарську Донецької області на рішення
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Шахтарську Донецької області про стягнення моральної
шкоди, -

встановив:

В грудні 2006 рокуОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, в
якому зазначав, що він перебував у трудових відносинах з колгоспом
«Чистяківський», правонаступником якого є сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Чистяківське».Під час виконання трудових обов*язків
в якості тракториста-машиніста, 15.07.1983 року він був травмований. Рішенням
Шахтарського міськрайоного суду Донецької
області від 09.02.2006 року встановлено факт нещасного випадку з ОСОБА_1
на виробництві. За висновком МСЕК від 12.07. 2006 року йому  вперше безстроково
встановлена стійка втрата професійної працездатності 20% з 05.06.06р. безстроково
у зв*язку з травмуванням на виробництві 15.07.1983р. Оскільки втрата
працездатності спричинила позивачеві фізичні та моральні страждання, призвела
до порушення нормальних соціальних зв*язків,
необхідності додавати додаткові зусилля до організації життя, то йому завдано
моральну шкоду в розмірі 15 000гр., яку він просив відшкодувати на його
користь за рахунок Фонду.

Рішенням
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2006 року на
користьОСОБА_1. з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Шахтарську Донецької області стягнуто 10 000 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

В апеляційній
скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Шахтарську Донецької області просило скасувати рішення суду та відмовити в
задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем в судовому
засіданні не надано переконливих доказів заподіяння моральної шкоди, рішення
суду базується лише на поясненнях позивача, висновком МСЕК не підтверджений
факт заподіяння моральної шкоди позивачу. Крім того, п. 27 ст.77 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2006 рік" зупинена норма Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999
року в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

2

В   судовому
засіданні
представник   відповідача,   Пишняк
О.І.,   підтримав   доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити, рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області
скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

ПозивачОСОБА_1.
просив у задоволені апеляційної скарги відповідачу відмовити, рішення
Шахтарського міськрайонного суд від 26.12.2006 року залишити без зміни.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з
того, що позивач , перебуваючи у трудових відносинах із колгоспом
«Чистяківський», 15 липня 1983 року був травмований. Факт нещасного випадку
встановлено рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від
09.02.2006 року та актом про нещасний випадок, пов*язаний з виробництвом від
03.04.2006 р. Відповідно до висновку МСЕК від 12.07.2006 року, йому вперше
встановлена стійка втрата професійної працездатності 20% безстроково з
05.06.06р. та третя гр., інвалідності. Ушкодження здоров'я спричиняє ОСОБА_1. .
моральні і фізичні страждання, тому відповідно до Закону відповідач повинен
відшкодувати потерпілому моральну шкоду.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача і представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягають задоволенню за таких
підстав.

За змістом
ст.ст. 1, 21, 28, 34 Закону України „Про загальнообов*язкове соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" на Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України покладено
обов*язок відшкодовувати застрахованим особам моральну шкоду у зв*язку з
ушкодженням здоров*я, заподіяну умовами виробництва, при цьому сума страхової
виплати не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати,
встановленої на день виплати.

Як вбачається із
матеріалів справи, позивач під час виконання трудових обо*язків 15.07.1983р.
був травмований. Висновком МСЕК від 12.07.2006 року йому було вперше
встановлена втрата працездатності з приводу професійного захворювання - 20 % та
3 гр. інвалідності.

За таких
обставин суд дійшов правильного висновку про наявність у позивача права
вимагати відшкодування шкоди, заподіяної здоров*ю, за нормами Закону України
„Про загально обов*язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Визнаючи розмір
суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд урахував
конкретні обставини справи, характер та ступінь моральних страждань,
перебування останнього на лікуванні у зв*язку з отриманою травмою, порушення
нормального укладу життя.

Проте визначена
судом сума на відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., на думку
апеляційного суду, є надмірною і не відповідає характеру та обсягу моральних
страждань позивача. При визначенні розміру суми відшкодування моральної шкоди,
суд не врахував, що позивач отримує щомісячне відшкодування шкоди.

Виходячи із
принципу справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав
людини і основних свобод, апеляційний суд вважає, що на користь позивача
підлягає стягненню сума на відшкодування моральної шкоди в розмірі 7 000
гривень.

Згідно ст. 309
ч. 1 п. З ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення або зміни є невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Розглядаючи
спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Судова колегія
вважає, що вказані доводи дають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи,
і відповідно до ст.309 ЦК України, є підставою для
зміни судового рішення.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції необхідно змінити і зменшити суму
відшкодування моральної шкоди.

3

Керуючись ст. ст.304 п.1, 307, 309, 313, 314, 315,317,319 ЦПК України
апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Шахтарську Донецької
області - відхилити.

Рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2006
року -зміни.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Шахтарську Донецької області на користь ОСОБА_1у відшкодування моральної
шкоди 7 000 гр. ( сім тисяч гривень), в іншій частині - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення
та може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.