У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

27 вересня 2007 року                                                                                         м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в складі:

Левченка
Є.Ф.,  Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Малоугольської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів про поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Тячівського районного суду
Закарпатської області від 27 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Закарпатської області від  7 березня
2007 року,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Малоугольської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів про поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу, мотивуючи свої вимоги тим, що
наказом № 87-К від 3 липня 2006 року її звільнено з роботи за порушення
трудової дисципліни, а саме за прогули, які на думку позивачки вона не
допускала. Своє звільнення вважає незаконним та просила суд задовольнити її
позов.

Рішенням Тячівського районного суду
Закарпатської області від 27 грудня 2006 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від                  7 березня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тячівського районного
суду Закарпатської області від 27 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 7 березня 2007 року, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального
права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування  судом першої
та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням судом норм
матеріального та процесуального права і доводи скарги їх висновків не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Тячівського районного суду  Закарпатської
області від 27 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської
області від 7 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук