Справа № 22ц-443/07р.                                       Головуючий у 1 інстанції: Пащенко Л.В.
Доповідач: Заіка В. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого - Заїки В. В.

Суддів: Фарятъева
CO., Медведева A.M.

при секретарі:
Харітоновій О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луганську
цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м. Первомайську на рішення Первомайського міського суду
Луганської області від 02 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Первомайську про
стягнення недорахованих щомісячних страхових виплат ,-

встановила:

Зазначеним
рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Стягнуто з
Відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України в м.

Первомайську на користь ОСОБА_1 1802 грн.64 коп.
недорахованих щомісячних страхових виплат за період з 01 березня 2002 року по
01 вересня 2006 року.

Забов"язано
Відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України в м. Первомайську виплачувати
ОСОБА_1 з 01 вересня 2006 року до наступного перерахунку по 282,74 грн.
щомісячно.

В
апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду СНВ України в м.
Первомайську з рішенням суду не згоден, вважає, що рішення не відповідає
вимогам закону, постановлено з порушенням норм матеріального права, що призвело
до помилкових висновків, тому просить скасувати рішення суду, та постановити
нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивачу.

Судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи
рішення по справі суд виходив з того, що предметом спору по даній справі є
коефіцієнти, застосовані відповідачем для перерахунку сум щомісячних страхових
виплат у разі зростання в попередньому календарному році середньої заробітної
плати в галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої
влади з питань статистики, передбаченого ч.2 ст.29 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності" . В
період з 14.03.2002р. по 28.02.2005р. Правління Фонду щорічно виносило
постанови "Про перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим
(членам їх сімей)", згідно яких з 01 березня поточного року проводилися
перерахунки сум щомісячних виплат потерпілим на коефіцієнт зростання
середньомісячної реальної заробітної плати в галузях економіки. Судом було
встановлено, що така практика суперечить принципу повного відшкодування шкоди,
заподіяної застрахованому внаслідок пошкодження здоров'я , що

цим фактично були внесені з міни в ч.2 ст.29 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань, які
спричинили втрату працездатності" в частині терміну, так як ця норма права не містить в собі такого терміну як
реальні заробітна плата. Законодавство в спірних правовідносинах не передбачає використання показника реальної
середньої заробітної плати. Також суд
виходив з того, що належним відповідачем по справі є саме відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювань України в м. Первомайську Луганської області, бо саме у нього знаходиться особиста справа позивача і
безпосередньо ним проводиться перерахунок належних позивачеві страхових виплат
і їх виплата, а позивач просив стягнути
на його користь страхові виплати у встановленому законом розмірі. Тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення
позовних вимог про стягнення з відповідача
на користь позивача не донарахованих щомісячних страхових виплат за період з 01.03.2002р. по 01.09.2006р. у розмірі
1802,64грн. з урахуванням коефіцієнтів зростання
номінальної середньої заробітної плати в галузях економіки за зазначений період, а також зобов'язав відповідача виплачувати
позивачу з 01.09.2006р. до наступного перерахунку по 282,74грн.

Вказані обставини та висновки суду 1 інстанції
підтверджуються матеріалами справи та відповідають вимогам ч.2
ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань, які спричинили втрату
працездатності". Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2005р., залишеною без змін
ухвалою Вищого Адміністративного
Суду України від 06.09.2006р., визнано недійсними : п.4 Положення  про обчислення середньої заробітної плати для
розрахунку виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та
профзахворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого
постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювань України від
ІНФОРМАЦІЯ_4 із змінами внесеними п.3 постанови Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України від ІНФОРМАЦІЯ_1, постанову правління Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
України від ІНФОРМАЦІЯ_2 "Про перерахування сум щомісячних страхових
виплат потерпілим ( членам їх сімей) з 01 березня 2002р., постанову правління
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України від ІНФОРМАЦІЯ_3 Про перерахування сум щомісячних страхових виплат потерпілим ( членам їх
сімей) з 01 березня 2003р., як такі,
що не відповідають вимогам ч.2 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності". Розмір сум, які
підлягають виплаті позивачу визначено правильно.

З огляду на наведене не заслуговують
на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд поспішно прийшов до необгрунтованого висновку, порушивши при цьому
норми матеріального права, а саме ст. 15, 16, 17,18, 29
Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань, які спричинили втрату
працездатності", що перерахунок щомісячних страхових виплат позивачу правильно проводився згідно постанов правління
Фонду, які не скасовані та жодним
іншим нормативно - правовим актом не врегульовано порядок перерахунку сум
щомісячних страхових виплат, його механізм та не визнано на який саме коефіцієнт
повинні перераховуватися вказані суми.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги
статус та компетенцію відділення ВД Фонду ССНВ України в м. Первомайську, те що
відділення виконавчої дирекції Фонду є лише робочим органом виконавчої дирекції
Фонду і не наділене повноваженнями щодо  вирішення проблемних питань, які належить
вирішувати на

централізованому рівні лише органам Фонду, тому відділення Фонду не може
бути відповідачем по цій справі, оскільки перерахунок
щомісячних страхових виплат позивачу проводився
згідно постанов правління Фонду, також не заслуговують на увагу, так як позивач перебуває на обліку саме у відділенні виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань України в м. Первомайську Луганської області у нього ж знаходиться особова справа
позивача, призначення, перерахунок та виплата належних йому страхових виплат
здійснюється на підставі постанов відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
України в м. Первомайську Луганської області, а не
безпосередньо на підставі постанов виконавчої дирекції чи правління Фонду ССНВ України. Предметом спору по даній справі є належні
позивачу страхові виплати, які призначалися і
перераховувалися йому згідно постанов саме відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювань
України в м. Первомайську Луганської області. Таким чином, належним
відповідачем по справі є саме відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань

України в м. Первомайську Луганської
області, бо саме за результатами його діяльності виник спір по
даній справі. Крім того , згідно ст. 16 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності" безпосереднє управління Фондом ССНВ дійсно здійснюють його
правління та виконавча дирекція. Згідно
ст. 18 цього ж Закону виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є постійно діючим виконавчим
органом правління Фонду. При цьому Виконавча
дирекція є підзвітною правлінню Фонду, .проводить свою діяльність від імені

Фонду у межах та в порядку, що
визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків,
організовує та забезпечує виконання рішень
правління Фонду. Однак, робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, відділення в районах та
містах обласного значення. Управління та відділення виконавчої дирекції Фонду є
юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням
Державного Герба України та своїм найменуванням.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду, та не є підставою для
скасування рішення суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308,314,315 ЦПК України
судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м. Первомайську відхилити.

Рішення Первомайського міського суду Луганської області від 02 листопада
2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена протягом
двох місяців у касаційному порядку до Верховного Суду України безпосередньо.