Справа
№ 22ц-253/07                     Головуючий у 1 інстанції Карікова Л.В.
Категорія 23                                       Доповідач апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
РІШЕННЯ

Іменем   України

6
лютого 2007
року колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого                                                      Славгородської Н.П.,

суддів:                                                                 Базовкіної Т.М., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі
судового засідання                        Бобуйок І.Ф.,

за участю:

позивача                                                             ОСОБА_1.,

відповідачів                                                        ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну справу

за
апеляційною скаргою

ОСОБА_1на рішення Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 27 листопада 2006 року

за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2та ОСОБА_3про
відшкодування майнової і моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2та ОСОБА_3про відшкодування майнової і моральної шкоди.

Позивач зазначав, що має на праві власності земельну
ділянку розмірами 2 га,
яка розташована на території
Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. 12 травня 2006 року, з вини відповідачів, які за договором
випасали корів жителів с
Кринички, на його ділянці знищено
посіви озимої пшениці площею 1 га.

Внаслідок цього йому завдано майнову шкоду, яка
складається з 757 грн.
50 коп.
витрачених їм на посів та
вирощування озимої пшениці та 1752 грн. не отриманих прибутків за 2,5
тон озимої пшениці. Винними діями
відповідачів йому завдано й моральну шкоду, яку він оцінює в 1000
грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з
відповідачів вказані суми в солідарному порядку.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської
області від 27 листопада
2006 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційні скарзі позивач просить рішення скасувати, а
справу направити на новий розгляд.
На думку апелянта, суд дав неправильну оцінку доказам по справі, що призвело до
ухвалення незаконного рішення.

Відповідачі вважають апеляційну скаргу безпідставною, а рішення суду -обґрунтованим.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, перевіривши
обставини справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд
виходив з недоведеності знищення
посівів озимої пшениці в день чергування відповідачів по випасу худоби мешканців с Кринички Миколаївського району Миколаївської
області, тобто 12 травня
2006 року.

Однак, з такими висновками погодитися не можна.

Так, з матеріалів справи вбачається, що посіви озимої пшениці площею 1 га на полі позивача знищено внаслідок прогону відповідачами худоби по цьому
полю 12
травня 2006 року.

У звязку з цим, позивачу завдано 757 грн. 50 коп. майнової шкоди у вигляді витрат на посів пшениці та моральна шкода.

Вказані обставини підтверджуються свідченнями ОСОБА_4. про те, що він кожен
день оглядав земельну ділянку свого сина та саме 12 травня 2006
року виявив, що посіви пшениці були знищені внаслідок
випасу відповідачами худоби (а.с. 30), а також свідченнями
ОСОБА_5. яка пояснила, що 12 травня 2006 року, під час випасу худоби відповідачами, бачила корів на полі ОСОБА_1. (а.с. 29).

Пояснення названих свідків підтверджують вину відповідачів в спричиненні
позивачу майнової і моральної шкоди внаслідок неналежного виконання ними своїх
обов'язків по випасу худоби.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення відповідно до п.З ч.1 ст. 309
ЦПК України необхідно скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_1. слід задовольнити частково та згідно зі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України стягнути на його користь з кожного відповідача по 378 грн. 75
коп. майнової шкоди і по 200 грн. моральної шкоди, що колегія суддів вважає достатньою компенсацією його
моральних страждань.

Щодо відшкодування майнової шкоди у вигляді неотриманих прибутків, то ці
позовні вимоги не можуть бути задоволені у звязку з недоведеністю їх отримання
в майбутньому.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України з
відповідачів на користь позивача необхідно стягнути по 40 грн. 50
коп. судових витрат, з яких по 25 грн. 50
коп. судового збору та по 15 грн. витрат на інформаційне - технічне
забезпечення, а також по 4
грн. 25 коп. судового збору в
доход держави.

Посилання апелянтів на порушення порядку складення акту перевірки об'ємів
знищення пшениці на полі позивача від 15 травня 2006 року не спростовують висновків судової колегії. Більш того, зміст акту
стосується насамперед об'єму пошкоджених посивів пшениці, про який не має
спору.

До свідчень ОСОБА_6., на які посилаються відповідачі, колегія суддів
ставиться критично, оскільки вони суперечать свідченням двох вказаних свідків.
Крім того, цей свідок як житель іншого села не зазначив ні точного часу, коли
бачив випас корів, не пояснив, яким чином розрізняв межи поля на незнайомої
йому місцевості, а отже не пояснив, чому звернув увагу саме на місце випасу
худоби.

Керуючись ст.ст. 305,309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРИШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1. задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 листопада 2006
року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2та ОСОБА_3на користь ОСОБА_1по 378 грн. 75
коп. майнової шкоди, по 200 грн. моральної шкоди та по 40 грн. 50 коп. судових витрат з кожного, та в доход держави по 4 грн. 25
коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом
двох місяців з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду України.