Справа № 2-1567
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

18 червня 2007 року                                                                  Ялтинський міський суд

в складі судді:                          Шумова В.В.

при секретарі:                          Сущенко
Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі  Ялтинського міського
суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Гурзуфської селищної ради, ОСОБА_3 про визнання
незаконним рішення органу місцевого самоврядування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати незаконним
п. 1.3 рішення Гурзуфської селищної Ради
№ 17 від 28.09.2004 року «Про надання дозволу на складання проектів
відводів земельних ділянок для надання в користування та передачі у власність
громадянам для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських
будівель на землях Гурзуфської селищної Ради», визнати незаконним рішення
Гурзуфської селищної Ради від 02.02.2007 року «Про затвердження громадянину
ОСОБА_3 проекту відводу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1
для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель
». До того ж позивачі просять суд зобов'язати Гурзуфську селищну Раду прийняти
рішення про дозвіл ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виконання проекту відводу земельних
ділянок  орієнтованою площею відповідно
0,045 га та 0,04 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та
господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що позивачі
протягом 15 років добросовісно, відкрито та безперервно користуються
земельними ділянками, що розташовані  за
адресою АДРЕСА_1, при цьому ОСОБА_2 користується земельною ділянкою площею
0,045 га, а ОСОБА_1 - 0, 04 га.

У
зв'язку з цим вони неодноразово зверталися до Гурзуфської селищної Ради з
проханням передачі у їх  власність
вказаних ділянок.

Після надання позивачами генерального плану з посадкою майбутньої будівлі
до Гурзуфської селищної Ради, 10 січня 2007 року вони отримали відповідь про
неможливість отримання дозволу, оскільки раніше прошувана земельна ділянка була
виділена ОСОБА_3, який проживає на спірній земельній ділянці.

Пізніше з'ясувалося, що на підставі рішення Гурзуфської селищної Ради № 17
від 28 вересня 2004 року Фірсову був наданий дозвіл на складання відводу земельної
ділянки, а 02 лютого 2007 року прийнято рішення про затвердження проекту
відводу.

Позивачі
вважають, що дане рішення являється незаконним та підлягає скасуванню, оскільки
Гурзуфська селищна Рада не прийняла до уваги доводи позивачів стосовно тривалого
користування земельною ділянкою.

В
судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги.

Представник
Гурзуфської селищної Ради позовні вимоги не визнав.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнає.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Встановлено,
що 28 вересня 2004 року рішенням Гурзуфської селищної Ради  № 17 відповідачу по справі ОСОБА_3 був
наданий дозвіл на складання проекту відводу земельної ділянки орієнтованою
площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку у АДРЕСА_1.

Як
вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін в судовому засіданні,
рішенням сесії Гурзуфської селищної Ради від 02 лютого 2007 року № 30
затверджений проект відводу земельної ділянки та  вказана земельна ділянка передана відповідачу
у приватну власність.

Зокрема,
суду надані документи, які свідчать про те, що земельна ділянка Фірсову
виділена набагато раніше, ніж до Гурзуфськоїх селищної Ради поступили заяви
позивачів.

Та
обставина, що позивачі протягом 15 років добросовісно, відкрито та безперервно
користувалися земельною ділянкою, сама по собі не може бути підставою для
відміни рішень Гурзуфської селищної Ради № 17 від 28 вересня 2004 року та № 30
від 02 лютого 2007 року, оскільки Земельний Кодекс України був прийнятий
Верховною Радою України у 2001 році та набрав чинності 2002 року, та не може
регулювати правовідносини, які виникли до вказаного часу.

Відповідно до цього, норма права, викладена у ст. 119 ЗК України, на яку у
підтвердження своїх позовних вимог посилаються позивачі, також не має зворотної
дії.

Інших
доводів у підтвердження своїх позовних вимог позивачами не приведено, тому у
позові слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10,60, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Гурзуфської селищної ради, ОСОБА_3
про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Автономної Республіки Крим
через Ялтинський міський суд у порядку і терміни, передбачені статтями
291, 294 ЦПК України.

Суддя - підпис.

З
оригіналом згідно.

Суддя                                                                                      Секретар