Справа №2-1027/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 березня 2007 року Києво-Святошинський районний суд в
складі головуючого судді Дубае Т.В., при секретарі Рудіч М.П. , розглянувши
позовні заяви ОСОБА_1 до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на жилі будинки,
-

встановив:

У лютому 2007
року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовами до Крюківщинської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської області, третя особа Києво-Святошинське
бюро технічної інвентаризації про визнання права власності в порядку ст.376 ЦК
України на жилі будинки в АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київської
області, на належній йому земельній ділянці розміром 3,1211 га на підставі
державного акта на право власності на земельну ділянку.

В позовних заявах позивач посилався на те, що за
договором купівлі-продажу від 21
квітня 2005 року
придбав земельну ділянку розміром 3,1211
га на території Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району
Київської області з цільовим призначенням -
для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного
договору купівлі-продажу 30
липня 2006 року
Крюківщинською сільською радою йому було видано державний акт на право
власності на земельну ділянку розміром 3,1211
га з цільовим призначенням -
для ведення особистого селянського господарства.

Маючи намір використати цю земельну ділянку для
будівництва жилих будинків, він звернувся до ради з питанням про зміну
цільового призначення земельної ділянки на земельну ділянку для будівництва і
обслуговування жилих будинків.

Рішенням Крюківщинської сільської ради від 18 січня 2006 року йому було
надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення
земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво
та обслуговування житлових будівель і споруд в межах АДРЕСА_1.

Враховуючи, що процес виготовлення проекту землеустрою
компетентними органами довготривалий, а будівельні матеріали катастрофічно
зростають в ціні щодня, позивач без відповідного дозволу та проектної
документації став зводити на власній земельній ділянці розміром 3,1211 га одно- дво- та
чотириквартирні жилі будинки. На час пред"явлення позивачем позову ним
самочинно збудовано на належній йому земельній ділянці сім чотирьохквартирних
будинки, один двохквартирний будинок, та один одноквартирний будинок.

Посилаючись на те, що його самочинне будівництво не
порушує права інших осіб, норми забудови та містобудівельні нормативи, що
стверджується довідками компетентних органів, позивач просив суд узаконити
самочинне будівництво на підставі ч.5 ст.376 ЦК України, подавши до суду 9 окремих позовів
про визнання права власності на сім чотирьохквартирних будинків, один
двохквартирний будинок та один одноквартирний будинок.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 19
лютого 2007 року всі
позовні заяви ОСОБА_1 об"єднані в одне провадження.

В подальшому позивач доповнив позовні вимоги , посилаючись на
те, що також збудовано спільно з власником сусідньої земельної ділянки ОСОБА_2
ще чотири чотирьохквартирних будинки, 1/2 частина кожного з яких знаходиться на
земельній ділянці позивача, а 1/2 частина - на земельній ділянці відповідачи
ОСОБА_2. Тобто, кожен із них фактично збудував 1/2 частину кожного з чотирьох
будинків, що

розташовані на двох земельних ділянках і мають спільну
стіну, тому також просив визнати за ним право власності на 1/2 зазначених
будинків.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Крюківщинська сільська рада направила до суду листа, в
якому просить справу розглянути за відсутністю представника ради, заперечень
проти позову не надіслала.

Відповідачка ОСОБА_2. позовні вимоги про визнання за
ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину кожного з чотирьох будинків, що частково
розміщені на належній їй земельній ділянці, визнала.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши
письмові докази, суд вважає, що позови
ОСОБА_1 підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 376
ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі вказаного
договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 квітня 2005
року позивачеві ОСОБА_1 30
липня 2005 року
Крюківщинською сільською радою було видано державний акт на право власності на
земельну ділянку розміром 3,1211
га з цільовим призначенням -
для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території
Крюківщинської сільської ради.

Рішенням Крюківщинської сільської ради від 18 січня 2006 року йому було
надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення
земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на будівництво
та обслуговування житлових будівель і споруд в межах АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що після отримання у власність
земельної ділянки та рішення ради від 18
січня 2006 року
щодо зміни цільового призначення, позивач ОСОБА_1 самочинно, без належного
дозволу та належно затвердженого проекту побудував на земельній ділянці
розміром 3,1211 га сім
чотирьохквартирних , один
двохквартирний та один одноквартирний ,
а також збудовано спільно з власником сусідньої земельної ділянки ОСОБА_2
ще чотири чотирьохквартирних будинки, 1/2 частина кожного з яких знаходиться на
земельній ділянці позивача, а 1/2 частина - на земельній ділянці відповідачи
ОСОБА_2. Тобто, кожен із них фактично збудував 1/2 частину кожного з чотирьох
будинків, що розташовані на двох земельних ділянках і мають спільну стіну.

Вказані будинки не порушують права інших осіб, норми
забудови та містобудівельні нормативи, що стверджується довідками компетентних
органів: висновком відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської
районної державної адміністрації Київської області від 27 грудня 2006 року ,
постановою інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю від 10 січня
2007 року, інвентаризаційними справами Києво-Святошинського бюро технічної
інвентаризації на кожен з будинків, в яких зазначені технічні плани будинків.

За таких обставин суд визнає за позивачем право власності
на самочинно побудовані ним будинки на належній йому на праві власності
земельній ділянці розміром 3,1211
га в АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, ст.376 ЦК України,   керуючись ст.ст. 60, 212 - 215, 218ЦПК України,
суд -

вирішив:

Позови ОСОБА_1 задоволити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності
на самочинно побудовані
ним будинки
на належній йому на праві власності земельній ділянці розміром 3,1211 га в АДРЕСА_1
Києво-Святошинського району Київської області, а саме:

на двоквартирний жилий будинок по АДРЕСА_2, загальною площею
369,1 кв.м, жилою
площею 205,2 кв.м;

на чотирьохквартирний жилий будинок по АДРЕСА_3,
загальною площею 602,9
кв.м, жилою 315,6 кв.м;

на чотирьохквартирний жилий будинок по АДРЕСА_4, загальною площею
602,9 кв.м, жилою 315,6 кв.м;

на житловий будинок по АДРЕСА_5, загальною площею
387, 8 кв. м.,
жилою 224, 8 кв.м;

на чотирьохквартирний житловий будинок по АДРЕСА_6, загальною площею
597, 0 кв.м, жилою
площею 312,1 кв.м.;

на чотирьохквартирний житловий будинок по АДРЕСА_7, загальною площею
596, 1 кв.м.; житловою
площею 311, 3 кв.м.;

на
чотирьохквартирний   житловий
будинок  по АДРЕСА_8 загальною площею
598,6 кв.м., житловою
площею 312, 9 кв.м.;

на
чотирьохквартирний   житловий
будинок  по АДРЕСА_9, загальною площею
601, 7 кв.м, житловою
площею 312, 7 кв.м;

на
чотирьохквартирний  житловий
будинок  по АДРЕСА_10 загальною площею
601, 7 кв.м., житловою
площею 312, 7 кв. м ;

на 1/2 частину чотирьохквартирного жилого будинку по
АДРЕСА_11, загальною
площею 602,9 кв.м, жилою 315,6 кв.м;

на 1/2 частину чотирьохквартирного жилого будинку по
АДРЕСА_12, загальною
площею 601,7 кв.м, жилою 312,7 кв.м;

на 1/2 частину чотирьохквартирного жилого будинку по
АДРЕСА_13, загальною
площею 601,7 кв.м, жилою 312,7 кв.м;

на 1/2 частину чотирьохквартирного жилого будинку по
АДРЕСА_14, загальною площею 602,9
кв.м, жилою 315,6 кв.м.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.