Справа № 2-53707
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

09
січня 2007 року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим

у складі головуючого судді -
Бондаренко Г.М.

при секретарі   - Муравскої О.С.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 та третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмету спору, приватного підприємства „Жайворонок” до
товариства з обмеженою відповідальністю «Сократ», державного підприємства
громадського харчування ресторан „Центральний” та третіх осіб фонду
комунального майна Ялтинської міської Ради, державного підприємства „Комбінат  шкільного харчування”, комунального
підприємства „Будинок торгівлі - 2000” про визнання  договору оренди та доповнення до договору
оренди недійсними, суд

В С Т А Н О В И
В :

ОСОБА_1 та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмету спору, ПП „Жайворонок”, просять визнати недійсним договір оренди
нежитлових приміщень 3-го поверху  літ.
„А” „Будинку торгівлі”, розташованого АДРЕСА_1, від 1 квітня 1998 року та
доповнення до нього від 1 січня 2000 року, укладених між державним
підприємством громадського харчування рестораном «Центральний» та товариством з
обмеженою відповідальністю «Сократ».

Свої вимоги обґрунтовують тим, що договір та доповнення
до нього були укладені всупереч діючого законодавства.

Відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю
„Сократ”, заперечує проти позову та посилається на те, що під час укладення
договору , норми  діючого
законодавства   не порушені .

Відповідач державне підприємство громадського харчування
ресторан „Центральний” ліквідоване.

Заслухавши сторони, третю особу , дослідивши матеріали
справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

1 квітня 1998 року, між державним підприємством
громадського харчування рестораном «Центральний» та товариством з обмеженою
відповідальністю «Сократ», було укладено договір оренди нежитлових приміщень
загальною площею 1211 м2, розташованих на третьому поверсі будинку АДРЕСА_1.

1 січня 2000 року до даного  договору було укладено додаткову угоду між
сторонами, якою було збільшено розмір оренди нежитлових приміщень на 38 м2, та
визначено орендну плату в розмірі 2678 грн. 76 коп. Договір  та доповнення
до нього  були оголошені  та дослідженні в судді .

Згідно договору оренди - орендодавцем є  державне підприємство громадського харчування
ресторан «Центральний».

Відповідно
до вимог абзацу четвертого ст. 5 Закону України «Про оренду державного та
комунального майна»  як орендодавець,
дане підприємство може виступати тільки за згодою фонду комунального майна.
Фонд комунального майна не надав орендодавцю своєї згоди на укладення договору
оренди та доповнень до нього з товариством з обмеженою відповідальністю
«Сократ».

Суд
вважає, що державне підприємство громадського харчування ресторан «Центральний»
уклав договір оренди з  товариством з
обмеженою відповідальністю «Сократ» всупереч вимогам діючого законодавства. Він
не мав на це законних  підстав .

Крім того,статтею 153 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963
року) передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в  потрібній у належних випадках формі досягнуто
згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані
такими за  законом або
необхідні для договорів даного виду, а
також  всі  ті
умови, щодо яких за заявою однієї з сторін
повинно бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 10 Закону України „Про оренду державного
та комунального майна” передбачено, що істотними
умовами договору оренди є:

об'єкт оренди  (склад  і
вартість  майна  з
урахуванням  її індексації);

термін, на  який
укладається  договір  оренди;

орендна плата
з урахуванням її індексації;

порядок
використання  амортизаційних   відрахувань;

відновлення
орендованого  майна  та
умови  його  повернення;

виконання зобов'язань;

забезпечення виконання зобов'язань -
неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток,
гарантія  тощо;  (
Частину  першу  статті
10 доповнено  абзацом  згідно
із  Законом  N 1905-IV ( 1905-15 ) від 29.06.2004 )

порядок
здійснення  орендодавцем  контролю за станом об'єкта оренди;
(Частину  першу  статті
10 доповнено абзацом згідно із Законом N 1905-15
(905-15 ) від 29.06.2004 )

відповідальність
сторін;

страхування орендарем
взятого ним в оренду майна;

обов'язки   сторін   щодо
забезпечення   пожежної   без пеки орендованого   майна.
(  Пункт  1
статті  10  доповнено
абзацом згідно із Законом N 651/97-ВР від 19.11.97
).

З   п.
2.2 договору і додатку до нього
випливає, що  об'єктом оренди є
нежилі приміщення загальною площею 1249 м2, розташовані АДРЕСА_1.

Це
означає, що склад і вартість майна, як це передбачено пунктом 1 ч. 1 ст. 10
Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не вказані,
тобто  порушені  істотні умови договору оренди.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що залишкова
вартість приміщення, орендованого ТОВ «Сократ», за станом на 1 квітня 1997
року, становить 413 226 грн.

Це
означає, що оцінка об'єкта оренди   не
проводилася, як цього вимагає ст. 11 Закону України «Про оренду державного й
комунального майна» де  зазначено, що
оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженої Кабінетом
Міністрів України, що оцінка об'єкта оренди передує укладанню договору оренди.

Не
виконавши вимоги ст. 11 Закону України «Про оренду державного й комунального
майна», орендодавець і орендар порушили вимоги
ст. 10  зазначеного Закону  в частині розміру орендної плати з урахування
індексу інфляції, що є порушенням істотних умови договору оренди.

Крім
цього, не виконані вимоги п. п.  4, 8, 9
ч. 1 ст. 10  Закону України «Про оренду
державного й комунального майна», які передбачають порядок використання
амортизаційних відрахувань, страхування орендарем узятого ним в оренду майна,
обов'язку сторін по забезпеченню пожежної безпеки орендованого майна. Порушення
цих пунктів також дає підставу для визнання даного договору оренду недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 12  Закону
України „Про оренду державного та комунального майна”
договір  оренди  вважається укладеним з моменту досягнення домовленості
з усіх істотних умов і  підписання  сторонами
тексту договору.

Враховуючи те, що державне підприємство громадського
харчування ресторан «Центральний» не міг виступати орендодавцем при укладені
договору оренди з товариством з обмеженою відповідальністю „Сократ”, що договір
укладено з порушенням вимог Закону України
„Про оренду державного та комунального майна”, суд вважає що вимоги позивача та
третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, підлягають
задоволенню.

13 лютого 2004 року, за договором купівлі-продажу,
укладеного між фондом комунального майна Ялтинської міської Ради та  приватним підприємством «Жайворонок»,
посвідченого 13 лютого 2004 року приватним нотаріусом Ялтинського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрованим в реєстрі за № 90, продавець продав,
а покупець купив комунальне майно - окреме індивідуально визначене майно -
нежитлові приміщення 3-го поверху „Будинку торгівлі”, розташовані АДРЕСА_1, які
належать Ялтинській міській Раді на підставі свідоцтва про право власності №
497, виданого виконавчим комітетом Ялтинської міської Ради 9 червня 2000 року,
згідно рішення 18-ї сесії 21-го скликання Ялтинської міської Ради народних
депутатів „Про формування комунальної власності міста та селищ” від 29 жовтня
1992 року та зареєстрованого в Ялтинському бюро технічної інвентаризації 9
червня 2000 року  в реєстровій книзі №
20-В, сторінка 73 під реєстровим номером 476.

Згідно п.
1.2 договору купівлі-продажу об'єктом приватизації є нежитлові приміщення в
літ. „А” третього поверху : 3-2 торговий зал площею 36,9 м2, 3-3 торговий
зал  площею 40,1 м2, 3-4 підсобне  приміщення площею 11,5 м2, 3-5 коридор площею
15,7 м2, 3-6 кабінет площею 13,3 м2, 3-7 кабінет площею 8,5 м2, 3-8 кабінет
площею 15,6 м2, 3-9 кабінет площею 11,3 м2, 3-10 комора площею 3,2 м 2, 3-11 підсобне
приміщення площею 7,2 м2, 3-12 коридор площею 62,5 м2, 3-13 смітник площею 1,9
м2. 3-14 кабінет площею 15,1 м2, 3-15 кабінет площею 29,6 м2, 3-16 кабінет
площею 22,7 м2, 3-17 кабінет площею 11,4 м2, 3-18 кабінет площею 11,1 м2, 3-19
коридор площею 20,2 м2, 3-20 кабінет площею 37,6 м2, 3-21 торговий зал  площею 1076,7 м2, 3-24 підсобне приміщення
площею 2,2 м2, 3-25 підсобне приміщення
площею 4,3 м2, а всього загальною площею 1458,6 м2;

місця
загального користування : вестибюль 1-1 площею 173,1 м2, вестибюль 2-1 площею
120,9 м2, вестибюль 3-1 площею 122,2 м2, сходи 2-29 площею 11,7 м2, сходи 2-30
площею 11,7 м2, сходи 3-22 площею 11,7 м2, сходи 3-23 площею 11,7 м2, ліфт 1-2
площею 1,4 м2, ліфт 1-3 площею 1,4 м2. ліфт ІІ-25 площею1,4 м2, ліфт ІІ-26
площею 0,5 м2,  ліфт І-15 площею 5 м2, що
становить 154/1000 частки споруди розташованої АДРЕСА_1.

25 квітня
2006 року, між приватним підприємством „Жайворонок” та ОСОБА_1 був
укладений  договір купівлі-продажу,  посвідчений 25 квітня 2006 року приватним
нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований
в реєстрі за номером 1473, згідно якого продавець продав, а покупець купив   приміщення № 3-20 площею 37,6 м2, що
становить 3/100 часток нежитлових приміщень третього поверху приміщення будинку
торгівлі літ. „А” АДРЕСА_1.

Після оформлення договору купівлі-продажу ОСОБА_1.
дізнався про те, що 1 квітня 1998 року,
між державним підприємством громадського харчування рестораном
«Центральний» та товариством з обмеженою відповідальністю «Сократ» було
укладено договір оренди нежитлових приміщень 3-го поверху «Будинку торгівлі»,
а  1 січня 2000 року до даного  договору було укладено додаткову угоду між
сторонами якою було збільшено розмір оренди нежитлових приміщень, та визначено
орендну плата в розмірі 2678 грн. 76 коп.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 ст. 23 Закону України
«Про оренду державного й комунального майна» у випадку переходу права власності
до інших осіб, договір оренди зберігає дію для нового власника.

Це означає, що договір оренди від 1 квітня 1998 року та
доповнення до нього від 1 січня 2000 року, укладені між державним підприємством
громадського харчування рестораном «Центральний» і товариством з обмеженою
відповідальністю «Сократ» зберігає свою дію для ОСОБА_1. та приватного
підприємства «Жайворонок».

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності
починається від дня,  коли особа довідалася  або могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

З наведеного випливає, що ОСОБА_1. та приватному
підприємству „Жайворонок” стало відомо про те, що договір оренди від 1 квітня
1998 року та доповнення до нього від 1 січня 2000 року,  між державним підприємством громадського
харчування рестораном «Центральний» та товариством з обмеженою відповідальністю
«Сократ», укладені в супереч чинному законодавству,  з часу, коли вони стали власниками цього
майна на підставі договорів купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст  правочину
не може суперечити цьому Кодексу,
іншим актам
цивільного  законодавства,  а
також   моральним   засадам суспільства.

Частиною
1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що  підставою
недійсності правочину є
недодержання  в  момент вчинення  правочину
стороною  (сторонами)
вимог,  які встановлені частинами
першою - третьою,  п'ятою та  шостою
статті  203  цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний  правочин
не створює юридичних наслідків,
крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

На підставі викладеного, керуючись Законом України „Про оренду державного
та комунального майна”, ст. ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України,ст.ст.  10,11,209,212, 214-215 ЦПК України,  суд

В  И
Р  І  Ш
И  В :

Позов ОСОБА_1 ,
та приватного  підприємства

« Жайворонок»
задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди від 1 квітня 1998 року та
додаток до нього від 1 січня 2000 року, укладений між державним підприємством
громадського харчування рестораном «Центральний» та товариством з обмеженою
відповідальністю «Сократ».

Стягнути
з товариства з обмеженою
відповідальністю « Сократ»  на
користь ОСОБА_1   судовий збір у сумі 8
гривень  50 копійок  та  7
гривень 50 копійок та 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути
з товариства з обмеженою
відповідальністю « Сократ»  на
користь  приватного підприємства «
Жайворонок »  судовий збір у сумі 8
гривень  50 копійок  та  7
гривень 50 копійок   витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення  може бути оскаржена в апеляційному порядку
через Ялтинський міський суд  АРК у
порядку встановленому ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ