Справа   №22ц-514/2007                                Головуючий    у
1    інс.    -Кашпур
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14 березня 2007 року апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Коренькової З.Д., суддів -Ішутко В.М., Заболотного В.М. при секретарі -
Куксі М.В.

з участю
сторін  :
ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ
„ЧеЗаРа" на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 грудня
2006 року по справі за позовом ОСОБА_1до ВАТ „ЧеЗаРа" про відновлення
законного права на отримання пенсії як наукового працівника,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням Деснянського районного суду від 22
грудня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ВАТ „ЧеЗаРа про визнання
неправомірними дій адміністрації ВАТ „ЧеЗаРа" по відкликанню довідки за
№464/2496 від 13.07.2004 року з УПФУ в Новозаводському районі м. Чернігова, та
визнанні зазначеної довідки - дійсною задоволені.

В апеляційній скарзі ВАТ „ЧеЗаРа" просить рішення
суду першої інстанції скасувати як таке, що постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким повністю
відмовити в задовільненні позовних вимог.

Апелянт вважає, що висновки суду не відповідають
обставинам справи, зокрема, ВО
„Чернігівський радіоприладний завод", правонаступником якого є ВАТ
„ЧеЗаРа", за весь період роботи кошти з державного бюджету на
науково-дослідну та науково-технічну діяльність не виділялись,  вказані
види не є

основними
видами діяльності підприємства, позивач за період своєї трудової діяльності,
відповідно до трудового договору, зазначеними видами діяльності не займався, не
мав відповідної кваліфікації та не проходив відповідних атестацій, як і не
займав посад наукових (науково-педагогічних) працівників з даного напрямку
діяльності підприємства.

Заслухавши доповідача, учасників судового процесу,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 було надано довідку за
№464/2496 від 13.07.2004 року в тому, що він в період з 01.09.1973 року по
06.05.1991 року працював на ВО
„Чернігівський радіоприладний завод" ім. В.І.Леніна" Міністерства
загального машинобудування, нині ВАТ „ЧеЗаРа", на інженерних посадах по
створенню інструментарію, технологічних методів виробництва деталей та приладів
авіаційно-космічної техніки за спеціальностями відповідно до групи
спеціальностей галузі науки, з якої йому присуджено науковий ступінь кандидата
технічних наук.

Зазначену довідку позивач надав ГУПФУ в Чернігівській області, згідно з
запитом за №1123/10 від 17.05.2004 року, для обчислення пенсії як науковому
працівнику.

Відповідно до ст. 22-1 Закону України „Про наукову і
науково-технічну діяльність" до наукових працівників належать особи, які
мають науковий ступінь і працюють за спеціальністю відповідно до групи
спеціальностей галузі науки, з якої присуджено науковий ступінь.

Відповідно до ст. 24 зазначеного Закону вказаним особам
нараховується науковий стаж з дня зайняття ними посади за відповідною
спеціальністю. Наданими відповідачем доказами підтверджується, що ОСОБА_1,
отримавши науковий ступінь, працював саме за цією ж посадою, тому суд
обґрунтовано визнав незаконними дії ВАТ „ЧеЗаРа" по відкликанню виданої
довідки і обґрунтовано визнав довідку за №464/2496 від 13.07.2004 року дійсною.

Доводи апеляційної скарги про те, що підприємству не
виділялись кошти з державного бюджету на наукову діяльність, наукова діяльність
не була основним видом діяльності підприємства, позивач не займався науковою
діяльністю, не мав відповідної кваліфікації, та не проходив відповідних
атестацій, не заслуговують на увагу, оскільки Законом України „Про наукову і
науково - технічну діяльність", такі вимоги не передбачені. Як не
заслуговують на увагу і доводи скарги про те, що суд не дав належної оцінки
наданим підприємством в судове засідання довідкам, оскільки вони не відміняють
дію статтей 21-1, 2-3, 24 наведеного вище закону.

За таких підстав, коли доводи апеляційної
скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а рішення суду
відповідає матеріалам справи і вимогам закону, апеляційний суд не знаходить
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303,   307, 308, 313-315,
317, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ВАТ „ЧеЗаРа" - відхилити, а рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 22 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.