Справа №2-302/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року                                         Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді                                           - Шевчука А.В.

при секретарях:                                               - Неголюк И.О.

- Дідківській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю "Диво-Світ" про
стягнення середнього заробітку за час затримки у видачі трудової
книжки.

встановив:

У вересні 2006 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказуючи,
що з 1 березня 2006 року працювала у відповідача на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1.
Наказом НОМЕР_1 вона звільнена з посади за
згодою сторін, однак з наказом про звільнення під розпис ознайомлена не була та їй не видано на руки
трудової книжки в день звільнення. На
неодноразові звернення до ТОВ "Диво-Світ" із вимогою видати трудову книжку отримувала відмову і лише 19 вересня 2006
року була ознайомлена з зазначеним наказом та отримала належно оформлену
трудову книжку на руки. У зв'язку із
цим, за період затримки у видачі трудової книжки в 41 робочий день, просила стягнути на її користь середню заробітну
плату у розмірі 2 140 грн. 74 коп.
Крім того, посилалася на те, що зазначеними діями відповідача їй заподіяно моральну
шкоду у розмірі 5000 грн.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримав
з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав, вказавши, що затримка у видачі трудової книжки була з вини самої ОСОБА_1, оскільки вона
відмовлялася від її отримання.

Відповідно до
ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті • обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, тобто обов'язок
доказування покладений на сторони.

Суд. заслухавши
пояснення сторін, показання свідка, перевіривши матеріали справи та дослідивши
надані сторонами докази, прийшов до наступного.

1 березня 2006
року ОСОБА_1 прийнята на роботу на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1
ТОВ "Диво-Світ' (Наказ НОМЕР_2).

Згідно Наказу
НОМЕР_1 ОСОБА_1 за згодою сторін звільнена з
посади ІНФОРМАЦІЯ_1 ТОВ "Диво-Світ" (а.с. 3).

У відповідності до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову
книжку.

Судом: встановлено та підтверджується наявними у справі доказами і не
заперечується сторонами, що позивач отримала трудову книжку та ознайомилася з
наказом про звільнення 19 вересня 2006 року.

Свідок ОСОБА_2 допитана за клопотанням представника ТОВ "Диво-Світ"
вказала, що працює ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначеного товариства
і володіє інформацією з приводу проведення фінансових розрахунків

2

із працівниками,
однак не може підтвердити причини затримки у видачі трудової книжки.

З матеріалів
справи вбачається, що лише 16 серпня 2006 року ОСОБА_1 отримала лист від ТОВ
"Диво-Світ" про виклик для ознайомлення з наказом про звільнення та
отримання трудової книжки (а.с. 34), однак в свою чергу ТОВ
"Диво-Світ" цього ж дня отримало письмову заяву від позивача, згідно
якої остання просила, зазначаючи адресу, надіслати їй трудову книжку поштою,
(а.с. 6-7).

Згідно п.4.2
Постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27 квітня 1993 року "Про
трудові книжки", якщо працівник відсутній на роботі у день звільнення, то
власник або уповноважений ним орган у цей день надсилає йому поштове повідомлення
із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової
книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається лише за письмовою
згодою працівника.

Таким чином, ТОВ
"Диво-Світ" не виконало вимоги щодо порядку видачі трудової книжки,
строків повідомлення про необхідність її отримання та не здійснило пересилання
трудової книжки поштою на письмове звернення звільненого працівника.

Зі змісту п. 4.1
Постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27 квітня 1993 року "Про
трудові книжки" вбачається, що при затримці видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній
заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідачем
суду не надано доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 отримати трудову
книжку.

У відповідності
до довідки ТОВ "Диво-Світ" середньоденна заробітна плата ОСОБА_1
складає 45 грн. 42 коп. (а.с. 4).

Згідно долучених
до матеріалів справи табелів обліку використання робочого часу департаменту
безпеки ТОВ "Диво-Світ" за серпень - вересень 2006 року період
затримки у видачі трудової книжки позивача складає 41 робочий день.

Враховуючи
зазначене, за відсутності підтвердження у ТОВ "Диво-Світ" факту
відмови позивача отримати трудову книжку та невиконання товариством письмових
вимог ОСОБА_1 про пересилку трудової книжки поштою, суд приходить до висновку
про правомірність позовних вимог щодо стягнення середньої заробітної плати за
період затримки у видачі трудової книжки.

Позовні вимоги
щодо заподіяної моральної шкоди знайшли підтвердження в судовому засіданні
частково.

Відповідно до
ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у
разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Згідно п.9
постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95" Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами,
внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001 )
розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших
обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та
справедливості.

Як вказує позивач, затримка у видачі трудової книжки з вини ТОВ
"Диво-Світ" спричинила погіршення стану здоров'я та нервові розлади.

3

Позивач загальну суму завданої моральної шкоди оцінює в
5000 грн.

Разом з тим, позивач не в повній мірі обгрунтувала зазначену оцінку
моральної шкоди саме в розмірі 5000 грн. так
як в судовому засіданні не надала відповідних доказів щодо характеру та обсягу страждань, яких зазнала, характеру
немайнових втрат (їх тривалості, можливості
відновлення тощо) саме на суму позову в цій частині. Суд, враховуючи факт затримки у видачі трудової книжки, одноразове
звернення позивача до Київської міської клінічної лікарні №11 з приводу
погіршення самопочуття, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що діями відповідача
позивачу заподіяно моральну шкоду на суму
100 грн. яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі ст. 47, 116, 117, 237-1 КЗпП України, Постанови Кабінету
Міністрів України №301 від 27 квітня 1993
року "Про трудові книжки", керуючись ст.ст. 10, 60,
88,209,2.12,213,214,215, 218 ЦПК України, суд, -

виріши в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Диво-Світ" на
користь ОСОБА_1 1862 грн. 22 коп. середнього заробітку за час затримки у видачі трудової книжки та 100 грн. в рахунок
відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю "Диво-Світ"
держмито в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 30 грн. в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається до апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.