УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року лютого місяця 13 дня колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді

Новікова Р.В.

Суддів

Берещанської І.І. Кузнєцової О.О.

При секретарі

Урденко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Сімферополі, МСЕК м. Сімферополя
про відшкодування страхових виплат, що пов'язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної пошкодженням здоров'я на
виробництві, за апеляційною скаргою
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Сімферополі на рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 8 листопада 2006 р.,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1звернувся до суду з вказаним позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Сімферополі і
просив відшкодувати йому витрати за
проведення масажу з 01.12.2004 р.
по 31.05.2005 р. у розмірі 1800 грн.,
за лікувальну фізичну культуру 900 гривень. Також просив провести перерахунок сум
відшкодування витрат за масаж та ЛФК з 29.11.2004
р. на підставі нових рішень МСЕК
відповідно дійсними цінами на
теперішній день, а також відповідно до статті 39 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», надати йому
можливість самостійно вирішувати питання
про забезпечення білизною та підгузниками, а відповідну суму їх вартості компенсувати шляхом переведення грошових коштів на
його розрахунковий рахунок.

Позовні вимоги мотивовані тим, що, потребуючи за станом
здоров'я медичної допомоги,
позивач був вимушений нести витрати на її придбання за власні кошті, що згідно ст. 40 вказаного вище закону є підставою для
відшкодування сум відповідних страхових виплат з
відповідача.

Рішенням суду позов задоволено
частково.

Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Сімферополі на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті проведеного
масажу за період з 01.12.2004 р.
по 31.05.2005 р.
у розмірі 1800 грн.
і лікувальної фізичної культури у розмірі 900 грн., а всього 2700 грн.

Стягнуто у рахунок відшкодування
моральної шкоди 2500 грн.

Зобов'язано Фонд соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та

професійних
захворювань   України   у
м.    Сімферополі   провести
перерахунок   сум

відшкодування ОСОБА_1 витрат за масаж та ЛФК з 29.11.2004
р. на підставі нових

рішень МСЕК та відповідно з цінами, що діяли на день
розгляду справи.

Справа № 22-ц 967/2007                              Головуючий

по першій інстанції Корогодіна О.Е.

Доповідач Новіков Р.В.

У решті позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про
скасування рішення суду і прийняття нового
рішення з відмовою в задоволенні позовних вимог, у зв'язку з тим, що рішення
суду винесено з порушенням вимог
матеріального права і процесуального закону.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та представника
апелянта, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у зв'язку із
нещасним випадком на виробництві,
що мав місце 26.10.1983 року,
отримав важку травму хребта, у результаті чого втратив 100 відсотків професійної працездатності, згідно відповідних
висновків ВТЕК та МСЕК.

Відповідно до виписки до акту огляду для визначення
відсотку втрати працездатності позивачем,
позивачу необхідні види медичної та соціальної допомоги, зокрема, додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний,
постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування,
санаторно-курортне лікування, сеанси масажу та лікувальної фізичної культури.

Після переведення обов'язку з надання соціальних послуг
та виплат, передбачених ст. 21 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" на Фонд соціального страхування від нещасних
випадків фінансування витрат на
медичну та соціальну допомогу ОСОБА_1 було обмежено у частині витрат на сеанси
масажу лікувальної фізичної культури.

Як вбачається з матеріалів справи (л.с.л.с.5-6), рішенням
Залізничного районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 31.05.2005 p., позов ОСОБА_1 про стягнення страхових виплат та відшкодування вартості соціальних послуг до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті
Сімферополі - задоволено
частково.

Проте, позивач не вточнив позовні вимоги, тому рішенням
суду не були стягнути суми з 01 грудня 2004
року по 01 травня 2005 року.

ОСОБА_1 звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України, в якому просив поновити фінансування відповідних витрат по
всім призначеним ВТЕК видам
соціальної та медичної допомоги за
період з 01.12.2004 р.
по 01.05.2005 p.,
однак отримав відмову (л.с.л.с.49-51).

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 34 вказаного вище закону, сума витрат на необхідний
догляд за потерпілим залежить від характеру цього догляду, встановленого МСЕК,
і не може бути меншою (на місяць) від розміру
мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, -
на спеціальний медичний догляд
(масаж, уколи тощо). Якщо встановлено, що потерпілий потребує кількох видів допомоги, оплата провадиться за
кожним її видом.

Згідно інформативному листу Міністерства охорони здоров'я
України N 47 від
23 травня
2002 року
до спеціального медичного догляду відносяться життєво необхідні багаторазові медичні маніпуляції (уколи,
перев'язки, промивання порожнини, тощо), невиконання яких загрожує життю та здоров'ю інвалідів. Таким чином, масаж
та лікувальну фізичну культуру слід розглядати як окремі види медичної
допомоги.

Частиною 7 с 40 вказного закону встановлено, що якщо потерпілому або
особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого
строку та підлягає коригуванню у зв'язку
із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому
статтею 34 Закону
України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР.

Справа №22-ц 967/2007                                          Головуючий

по першій інстанції Корогодіна О.Е. Доповідач Новіков Р.В.

Необхідно зазначити, що відповідачем не надано доказів,
що позивач має право отримувати масаж та ЛФК тільки в
медичній установі.

Виходячі з викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано
зобов'язав відповідача поновити
соціальні виплати на сеанси масажу та ЛФК, так і відшкодувати суму, що була витрачена позивачем на отримання відповідних послуг
за період часу з 01.12.2004 р.
по 31.05.2005 р.

Оскільки ОСОБА_1 понесені витрати по оплаті проведеного
масажу та ЛФК з 01.12.2004 р.
по 31.05.2005 р. у сумі 2700 грн.
і відповідач відмовився відшкодувати цю суму позивачу, то відповідно ч.4 ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив ці
позовні вимоги.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода, зокрема,
полягає в душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою до неї. із знищенням або
пошкодженням його майна.

Отже, вимоги позивача про захист свого права на отримання
страхових виплат та соціальних
послуг одним із способів, передбачених законом: відшкодуванням моральної (немайнової) шкоди відповідають ст. ст. 16,1167,
Цивільного кодексу України.

Виходячи з характеру і обсягу заподіяних позивачу
моральних страждань, з урахуванням
ступеня вини і обставин спричинення моральної шкоди колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції правильно визначив розмір відшкодування моральної шкоди у 2500
грн.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 60
ЦПК України, відповідач не надав
доказів, які б мали спростувати висновки,
викладені в рішенні суду першої інстанції.

Оскільки прийняте судове рішення відповідає обставинам
справи і вимогам закону, підстав
для задоволення апеляційної скарги і його скасування немає.

Відповідно до ч. З статті 61 ЦПК України 2004 р. обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, процесуальний закон визнає відповідні судові
рішення підставами звільнення від доказування.

Виходячи з цих обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано врахував і преюдиційний
характер вищевказаного судового рішення і ухвали Апеляційного суду від 31
серпня 2005 p., яким це рішення залишено без змін (л.с. л.с 6-8).

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 303,
307, 308, 314, 315, 323, 325 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від   нещасних
випадків   на  виробництві
та  професійних   захворювань
України   у   м. Сімферополі
відхилити і рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 8 листопада 2006 р. замінити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції у
двомісячний строк.

Справа № 22-ц
967/2007                                        Головуючий

по першій
інстанції Корогодіна О.Е.

Доповідач Новіков Р.В.