Справа
№2-8628/2006р.,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

16 січня 2007
року
місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Космачевської Т.В.,

при секретарі Вітрік О.О.,

за участю предствника позивачів ОСОБА_1., відповідача ОСОБА_2, розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4
до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач позов не визнав.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання
його особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивачів пояснив, що відповідач є сином
та братом позивачів. Вони зареєстровани в квартирі АДРЕСА_1, яка була надана їх
родині згідно рішення виконкому НОМЕР_1 на підставі ордера НОМЕР_2. Відповідач
ОСОБА_2 не проживає у квартирі з лютого 2005 року, його речей
в неї немає. Плату за користування комунальними послугами він не оплачує.
Відповідач проживає у іншому місті, але зніматися з реєстрації не бажає. Раніше
він за рішенням суду був вселений у спірну квартиру, але ДВС м. Краматорська
рішення суду не виконала і відповідач не звертався за примусовим його
виконанням. Вони не перешкоджають його проживанню у квартирі. Позивачи просять
визнати відповідача ОСОБА_2 особою такою, що втратила право користування цією
квартирою.

Відповідач суду пояснив, що дійсно він зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, яка була надана їх родині згідно рішення виконкому НОМЕР_1 на підставі
ордера НОМЕР_2. З 2004
року він не проживає за місцем реєстрації тому, що був
змушений її залишити. Він звертався до суду з позовом про вселення, рішенням
Краматорського міського суду від 28.10.2004 року його вселили у квартиру. Було відкрито виконавче провадження, але він
виїхав за межи України і повернувся до дому у липні 2006 року. З липня 2006
року по наступний час він не звертався до ДВС за
примусовим виконанням рішення. Просить у задоволенні позова відмовити.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 більш трьох років з 2003
року, місце його проживання їй невідоме. Речей відповідача
в квартирі немає. Замки не мінялися.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що їй відома сім'я ОСОБА_2. Відповідача вона
не бачила більш трьох років. Його не виганяли з квартири. Вона щодня ранком та вечером гуляє на вулиці та не бачила вдповідача ні одного разу.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що 03.03.05. державним виконавцем відділу ДВС Краматорсь­кого міського управління
юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у справі
про вселення ОСОБА_2 16.03.05.
державним виконавцем було направлено на адресу боржника
повідомлення про вселення, в якому зазначено, що дія буде вчинена 24.03.05. Ця дія було відкладено на 01.04.05. Однак, 01.04.05. вселення стягувача до квартири зазначеної у виконавчому листі невідбулося у
зв'язку з відсутністю стягувача ОСОБА_2 В результаті проведеної перевірки
державному виконавцю не вдалося встановити місце знаходження стягувача, тому
виконати виконавчий лист у примусовому порядку неможливо. Крім того, з 01.12.05. по наступний час стягувач ОСОБА_2 з письмовими заявами щодо свого місця
знаходження до Державної виконавчої служби не звертався.

Заслухавши думку сторін, свідків, проаналізувавши зібрані в справі докази,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач згідно довідки про місце проживання
зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1. Там же зареєстровані
позивачі (а.с. 6).

Наймачем цієї квартири є ОСОБА_3 на підставі ордера НОМЕР_2 від 03.02.1989
року, виданного згідно рішення
виконкому Краматорської міської ради НОМЕР_1 (а.с. 4).

Згідно акта ЧМП „Дивилан" ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з лютого 2005
року (а.с. 5).

Рішенням Краматорського міського суду від 28.10.2004 року ОСОБА_2 вселений в кв. АДРЕСА_1 (а.с.8).

Суд не бере до уваги пояснення відповідача відносно того, через що він не
звертався до ДВС за примусовим виконанням рішення суду про вселення. З липня 2006 року до січня 2007
року у нього була можливість вирішити це питання.

Згідно ст. 71
ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів
його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шісти місяців.

Згідно ст. 72
ЖК України визнання особи, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 25 грудня 1992
року №13 наявність рішення суду
про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до
розгляду і задоволенню позову про визнання його таким, що втратив це право з
мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він
був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк
для виконання рішення не скінчився.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачів повинно бути
задовольнени.

Керуючись ст.ст. З, 14,
213 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, 1978
року народження, особою такою, що втратила право
користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана в Апеляційний
суд Донецької області через Краматорський міський суд у термін 10 днів із дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в Апеляційний суд Донецької
області через Краматорський міський суд у термін 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у строк, рішення набирає законної сили після закінченшкцьЗго
строку.