Апеляційний суд Вінницької області
Ухвала

Іменем України

22.02.2007
року                                                                                                               м.
Вінниця

Колегія
судців судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у
складі:

Головуючого:
Стеблюк Л.П.

Суддів:
Голембевської Л. М.,
Луценка В. В.

При секретарі:
Торбасюк О.І.

За участю:
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника
відповідача ОСОБА_3

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від
29.12.2006 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів та додаткових витрат на дитину, -

Встановила:

Рішенням
Вінницького районного суду Вінницької області від 29.12.2006 року позов
задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,
непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, на утримання дочки ОСОБА_4 - аліменти в розмірі 180 грн.
щомісячно, але не менш 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку
починаючи з 23.08.2006 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати по утриманню дитини ОСОБА_4 за
навчання в сумі 475 грн.

Стягнуто з
ОСОБА_2 державне мито в сумі 51 грн. на користь держави.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 35 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить частково скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову щодо
стягнення з нього додаткових витрат по утриманню дитини в сумі 475 грн.,
оскільки суд постановив рішення на неповно з'ясованих обставинах справи.

Колегія
судців, дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, пояснення і
заперечення сторін, законність та обґрунтованість рішення в межах доводів
скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом
встановлено, що з 1991 року сторони по справі проживали у фактичних шлюбних
стосунках. Від спільного життя позивачка та відповідач мають дочку ОСОБА_4
(свідоцтво про народження серії НОМЕР_1).

Батьківство ОСОБА_4 було встановлено ОСОБА_2, через
видачу свідоцтва в органах РАЦСу серії НОМЕР_2.

На даний час подружжя разом не проживає, а дитина -
ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що
підтверджується довідкою Мізяківсько - Хутірської ради за №НОМЕР_3(а. с. 10).

11.07.2006 p. відповідачем було заключено
договір за №НОМЕР_4 з Вінницьким кооперативним коледжем економіки і права
про підготовку молодшого спеціаліста строком на 3 роки за яким, зобов'язується
проводити оплату за навчання дочки ОСОБА_4.

За п. 4.1 даного договору відповідач зобов'язався вносити
плату готівкою (чи безготівковим розрахунком) кожного семестру до 25.08. та
25.12. кожного навчального року.

Однак, при надходженні строку оплати першого семестру,
ОСОБА_2 оплату навчання не провів і з метою запобігнути виключенню дитини з
навчального закладу оплату за семестр в сумі 475 грн. було проведено позивачкою
по справі.

Факт оплати 475 грн. підтверджено, окрім показів обох
сторін, квитанцією до прибуткового касового ордеру за №НОМЕР_5, що проведений на
ім'я ОСОБА_1

Відповідно ст. 185 СК України той з батьків, з якого
присуджено стягнення аліментів, а також той з батьків, до якого вимога про
стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах
на дитину, що викликані особистими обставинами.

До таких витрат суд першої інстанції відносить оплату
позивачкою 475 грн. за навчання дочки в Вінницькому кооперативному коледжі
економіки і права, що підтверджена документальним доказом, а саме, касовим
ордером за №НОМЕР_5.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів та
додаткових витрат судом відповідно до ст. ст. 182, 185 СК України повинен бути
врахований стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, інші
обставини, що мають істотне значення до справи. Відповідачем частково було
визнано можливість оплачувати аліменти в сумі 140 грн. Щодо додаткових витрат,
то судом першої інстанції били також враховані пояснення відповідача, який
підтвердив, що не заперечує проти оплати навчання доньки в подальшому,
посилаючись на скрутне фінансове положення на даний час.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач
зареєстрований приватним підприємцем, за листом Вінницької МДШ від 12.09.2006
року отримав за 3-4 квартал обсяг виручки в 18923 грн. 00 коп. За 1-2 квартал
відомості відповідачем щодо доходів не подавалися. Однак, сам відповідач в суді
першої інстанції підтвердив, що змінив вид підприємницької діяльності на
транспортні перевезення і не працює лише кілька місяців. Доказ знаття
відповідача з реєстрації, як приватного підприємця ОСОБА_2 суду не наданий.

Тому дане заперечення відповідача суд першої інстанції
вважає надуманим та таким, що суду нічим не підтверджений.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити
позов в частині стягнення аліментів в частковому розмірі в сумі 180 грн., але
не менш 30 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Додаткові витрати підлягають до стягнення в повному
розмірі, що доведений документально, касовим ордером за №НОМЕР_5.

Висновки
суду обгрунтовані і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись
ст. ст. 303, 304, 307,308,313-315,317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

2

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Вінницького районного суду Вінницької області від 29.12.2006 року залишити без
зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до Верховного Суду України.