У Х В А Л А

І М
Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши 27
червня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лугинського районного суду
Житомирської області від 24 січня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської
області від 11 квітня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди,

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_1, було пошкоджено  належний йому автомобіль
"ГАЗ-31029".

Розмір завданої шкоди згідно з
висновком спеціаліста акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова
компанія" становить 1 061 грн. 81 коп. Оскільки страховою компанією зазначені
збитки були відшкодовані частково в розмірі 574 грн. 84 коп., то різницю
повинна була сплатити ОСОБА_1, яка відмовляється від своїх зобов'язань. Просив
його позов задовольнити.

Рішенням Лугинського  районного суду Житомирської області від 24
січня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської
області від 11 квітня 2007 року, позов задоволено частково.  Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 486
грн. 97 коп. завданої матеріальної шкоди. В задоволенні решти вимог відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи,
нез'ясування обставин, які мають значення для справи, неправильне застосування
норм матеріального і порушення норм процесуального права та ставить питання про
скасування судових рішень.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції та
апеляційний суд, погоджуючись з ним, виходили з того, що причиною ДТП стало
недотримання відповідачкою безпечного інтервалу при виїзді з торгової бази, що
перебуває у причинному зв'язку із заподіянням позивачу шкоди. Розмір
відшкодування визначено судами  з
урахуванням висновку спеціаліста та суми, сплаченої страхової компанією на
користь позивача на відшкодування заподіяної йому шкоди.

За
змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України    суд
касаційної інстанції не  може  встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку про те, що судами допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 24 січня
2007 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 11 квітня 2007
року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Верховного Суду України
А.Г. Ярема