У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                          Гнатенка А.В.,

суддів:                                     Григор'євої
Л.І.,      Барсукової В.М.,

Балюка М.І.,             Косенка
В.Й., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Національної акціонерної
страхової компанії (далі - НАСК) “Оранта”, третя особа - Державний департамент
України з питань виконання покарань (далі - Департамент) про стягнення
страхової суми, за касаційною скаргою Департаменту на рішення Бородянського районного
суду Київської області від 12 січня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 3 квітня 2007 року,

встановила:

У листопаді 2006 року позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи його тим, що під час виконання службових обов'язків в органах
внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, де вона проходила службу з
30 квітня 1980 року до 1 серпня 2005 року, отримала травму, внаслідок чого
наказом управління ДДУ ПВП в м. Києві та Київській області від 12 вересня 2006
року № 69 о/с на підставі свідоцтва про хворобу № 290/УВ військово-лікарської
комісії ГУ МВС України в Київській області її звільнено у відставку через
хворобу.

Зазначала, що висновком МСЕК від 18 листопада 2005 року їй установлено
другу групу інвалідності в зв'язку з травмою, пов'язаною з виконанням службових
обов'язків.

Посилаючись на те, що згідно з чинним законодавством України вона має право
на отримання одноразової грошової допомоги по обов'язковому державному
страхуванню, яку відповідач відмовився їй виплатити, просила стягнути з нього
178 896 грн. 74 коп. одноразової грошової допомоги.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від                      12 січня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 3 квітня
2007 року, позов ОСОБА_1 задоволено: стягнуто з
НАСК “Оранта” на користь ОСОБА_1 178 896 грн. 74 коп. страхової
суми.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі Департамент просить
скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 12 січня
2007 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від                     3 квітня 2007 року та
ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства
України, призначення якого полягає у визначенні повноважень адміністративних
судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядку звернення до
адміністративних судів і порядку здійснення адміністративного судочинства.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до                               ст. 2 КАС
України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 4 цього Кодексу визначено, що юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17
КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності та спори з
приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з
цієї служби.

Суб'єктом владних повноважень, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу
є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій
на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна
діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова)
служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 15 ч. 1 ст. 3
КАС України).

Адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого
самоврядування, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, підсудні
місцевим загальним судам як адміністративним судам (п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС
України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходила службу в органах
внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи з                            30 квітня 1980 року
до 1 серпня 2005 року.

В період проходження служби позивачка отримала травму під час виконання
службових обов'язків, у зв'язку з чим їй встановлена друга група інвалідності
та звільнено її зі служби.

У листопаді 2006 року позивачкою були заявлені вимоги до НАСК “Оранта” і
Департаменту про виплату страхових сум, передбачених                       ст. 23 Закону України
“Про міліцію”, постановами Кабінету Міністрів Української РСР від 29 червня
1991 року № 59 “Про порядок і умови державного обов'язкового особистого
страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і
підрозділів внутрішніх справ республіки” та від 19 листопада 1992 року № 627
“Про внесення змін до Положення про порядок і умови державного обов'язкового
особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу
органів і підрозділів внутрішніх справ республіки”, які діяли на час виникнення
правовідносин і відповідно до яких для зазначених осіб передбачена виплата
страхових сум за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно з Законом зобов'язання за державним обов'язковим страхуванням
покладені на державу або на державний орган, якому делеговані відповідні
повноваження.

Відповідно до зазначених нормативних актів страхові платежі з державного
особистого страхування зазначених осіб, отримані відповідним органом з
державного бюджету, вносилися на спеціальний рахунок страховика - НАСК
“Оранта”, який здійснював виплату страхових сум.

З 1 січня 2007 року порядок виплати зазначених сум змінився відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 “Про
затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі
загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції”, згідно з якою обов'язок
з виплати одноразової грошової допомоги покладається на МВС України, яке
приймає відповідне рішення.

МВС України також зобов'язано завершити виплати страхової суми та
одноразової допомоги, що повинні бути нараховані до 1 січня 2007 року.

Таким чином, як убачається, між сторонами виник спір, який пов'язаний з
проходженням позивачкою публічної служби, а відтак, є публічно-правовим і
відноситься до адміністративної юрисдикції.

Однак, суди розглянули справу після 1 вересня 2005 року - після набрання
чинності Кодексом адміністративного судочинства України за правилами,
встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

За таких обставин, розглядаючи справу, суди дійшли помилкового висновку про
наявність цивільно-правового спору і помилково розглянули вимоги ОСОБА_1 за
правилами позовного провадження відповідно до норм Цивільного процесуального
кодексу України.

Ураховуючи, що судом першої інстанції допущено порушення норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи і це ж
порушення допущено апеляційним судом, судові рішення підлягають скасуванню з
направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 333, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державного департаменту України з питань виконання
покарань задовольнити частково.

Рішення Бородянського
районного суду Київської області від                            12 січня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Київської області від                          3 квітня 2007 року
скасувати, передати справу до суду першої інстанції на новий розгляд в порядку
адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді:
Л .І. Григор'єва

М.І. Балюк

В.М.
Барсукова

В.Й.
Косенко