Справа
№2-1655/07 РІШЕННЯ
15 лютого 2007 р.   м. Білгород - Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого - одноособово судді Ступакової І.Г.
при секретарі Калініної О.С.
відкритому попередньому судовому засіданні в м. Білгород -Дністровському
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним і визнання права власності,
звернулась до суду з позовом до відповідачки про визнання договору купівлі -продажу дійсним і визнання права власності на
відчужуване майно за договором, вказуючи, що 25 липня 2006 року між нею
і відповідачкою був укладений договір купівлі - продажу, який не був
нотаріально засвідчений, хоча всі істотні умови угоди з обох сторін були
виконані повністю та належним чином. Наслідком не завірення нотаріально
договору стала його недійсність, що спричинило порушенню майнових прав
позивачки, які вона має намір на даний час реалізувати, в зв'язку з чим звертається
до суду. Відповідачка в попередньому судовому засіданні з позовом погодилась
заперечень проти позову не має, пояснивши, що в дійсності договір укладений
25.07.2006 року між нею та позивачкою не був нотаріально засвідчений, хоча
спору щодо виконання істотних умов за договором не має, оскільки нею було
передано спірне майно у власність позивачки, за яке вона отримала безпосередньо
від позивачки гроші.
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК
України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши
сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У
попередньому судовому засіданні встановлено, що 25 липня 2006 року в АДРЕСА_1
між позивачкою і відповідачкою у письмовій формі був укладений договір купівлі
- продажу, згідно якого відповідачка продала, а позивачка купила житловий
будинок АДРЕСА_1 та складається в цілому з: житлового будинку літ.
"А", веранди літ. "а", сараю літ. "Б", споруд №
2,3, за який позивачкою була цілком здійснена обумовлена оплата, що
підтверджується п. 2.2 зазначеного договору, а також розпискою, написаною
власноруч відповідачкою, згідно якої встановлено, що вона отримала від
позивачки гроші за проданий спірний житловий будинок (а.с. 6, 8-11). Відчужений
спірний житловий будинок належав відповідачці до часу його продажу на праві
приватної власності згідно свідоцтва про право власності від 05.05.1996 року,
виданого на підставі рішення виконкому Семенівської сільської ради НОМЕР_1 від
02.04.1996 року та свідоцтва про право на спадщину серії НОМЕР_2 від
18.10.1996 року (а.с.16). Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі -. продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій
стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно
(товар) і сплати за нього певну грошову суму. Сторонами за договором було
здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме, відповідачкою був переданий,
а позивачкою прийнятий у свою власність спірний житловий будинок зі здійсненням
за нього повного розрахунку. Внаслідок
того, що договір був укладений з порушенням встановленої ст.ст. 209, 657 ЦК України для нього форми, а саме: не був нотаріально засвідчений,
через відмову відповідачки, даний факт став перешкодою позивачці в оформленні
її майнових прав та підставою для визнання укладеного договору недійсним. У
відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК
України якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що
підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. На даний час позивачка повністю
розпоряджається придбаним житловим будинком, розташованого по АДРЕСА_1 на
свій розсуд,
прийняв його у своє володіння та користування, що являється складовою права
власності на яке позивачка має право, як суб'єкт права приватної власності
відповідно до ст. ст. 317, 318, 325 ЦК
право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майно, якщо інше не встановлено договором або
законом. Право власності на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або
з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
зі ст. 12 п.2 Закону України «Про власність» громадянин набуває право власності
на майно отримане внаслідок укладення інших договорів, не заборонених законом.
Враховуючи вищевикладене, а також, що сторонами були виконані усі істотні
умови угоди в добровільному порядку по справжній волі, що не
заперечується сторонами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 25.07.2006 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, визнавши за останньою право власності на житловий
будинокАДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового
будинку літ. "А", веранди літ. "а", сараю літ.
"Б", споруд № 2,3 обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню.
14, 41 Конституції України, ст. ст. 209, 220, 317, 318, 325, 334, 526, 530,
638, 655, 657 ЦК Україна,
ст. 12 п.2 Закону України «Про власність», ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 213,
214-215 ЦПК України, суд, -
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання
права власності - задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 25.07.2006
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинокАДРЕСА_1 та в
цілому складається з: житлового будинку літ. "А", веранди літ.
"а", сараю літ. "Б", споруд № 2,3 - дійсним.
ОСОБА_1 право власності на житловий будинокАДРЕСА_1 та в цілому складається з:
житлового будинку літ. "А", веранди літ. "а", сараю літ.
"Б", споруд № 2,3.
Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.