Справа №
22 - 12 / 2007                          Рішення
постановлено під головуванням
судді Сільченка О.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 січня 2007 року
місто Вінниця

Колегія судців судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого :
Морозовського В.І.,

суддів :            Оніщука В.В. і
Чорного В.І.,

при секретарі:
Мазур Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2006 року у
цивільній  справі  за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про відшкодування
заподіяної матеріальної і моральної шкоди, -

встановив:

У грудні 2005
року ОСОБА_1 звернувся
до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 1396,58 грн. матеріальних збитків, 1000 грн. моральної шкоди та 120 грн. судових витрат, пов'язаних з проведенням по справі
автотоварознавчого дослідження.

Позов мотивований тим, що 22 листопада 2005
року біля автовокзалу в смт. Літин відповідач невідомим предметом подряпала
капот та бампер належної йому на праві власності автомашини ЗАЗ 110307, д.н. НОМЕР_1, внаслідок
чого автомобіль втратив товарний вигляд та потребує ремонту.

10 жовтня 2006 року рішенням
Літинського районного суду Вінницької області зазначений вище позов частково
задоволено, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1
1396,58 грн. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 120 грн. судових
витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Також з відповідача в
дохід держави стягнуто 51
грн. судового збору та 30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм
процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги та в ході розгляду
справи апеляційним судом відповідач стверджувала, що суд першої інстанції
однобічно та необ'єктивно підійшов до з'ясування обставин справи та не врахував
показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які, знаходячись в одному
приміщенні з ОСОБА_2, не бачили, щоб вона виходила на вулицю та заподіювала
шкоди машині позивача.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 просив скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без змін, при цьому заявив, що особисто
бачив як ОСОБА_2 завдала шкоди його автомобілю.

2

Заслухавши судцю-доповідача і пояснення сторін,
перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Суд першої інстанції досить повно та об'єктивно встановив
дійсні обставини справи, у тому числі ті, на які в апеляційній скарзі звертає
увагу відповідач. При цьому в обгрунтування висновку про винність ОСОБА_2 у
заподіянні ОСОБА_1 матеріальної шкоди суд вірно послався на показання свідків ОСОБА_6
і ОСОБА_7, які бачили, як 22 листопада 2005 року відповідач виходила на вулицю
з приміщення магазину, де працювала, підходила до машини позивача та
здійснювала відносно неї певні маніпуляції, після чого на капоті та бампері
вказаного автомобілю були виявлені подряпини.

Крім того, згідно протоколу судового засідання ОСОБА_6
дав пояснення про те, що був очевидцем того, як саме ОСОБА_2 подряпала
автомашину ОСОБА_1 (а.с.34).

Наявність матеріальної шкоди та її розмір доведені
наданим позивачем висновком автотоварознавчого дослідження від 6 грудня 2005 року № 424, яким
встановлено, що автомашині ЗАЗ 110307,
д.н. НОМЕР_1, заподіяні пошкодження у вигляді подряпин лакофарбового
покриття капоту та бамперу довжиною 115,
175 і 340 мм. Сума
збитків з урахуванням відновлювального ремонту, вартості витратних матеріалів
тощо складає 1396,58 грн. (а.с.5-11).

Що стосується посилання відповідача на показання свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, то оскільки усі вони в одному з ОСОБА_2 приміщенні
перебували лише деякий період часу, це не дає підстав для спростування висновку
суду про те, що остання могла заподіяти шкоди машині позивача в момент
відсутності вказаних осіб.

Всупереч твердженню апелянта, суд першої інстанції у
своєму рішенні зазначив відповідні мотиви, з яких він не взяв до уваги
пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Щодо заяви ОСОБА_2 про невідповідність у протоколі
судового засідання запису показань даних свідків їх дійсним поясненням, то з
цього питання відповідачем заперечень у встановленому порядку не подавалось,
тому це твердження колегією суддів до уваги не приймається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду.

Оскільки судом першої інстанції правильно застосовано
норми матеріального та процесуального права, рішення суду є законним та
обгрунтованим, тому підстав для його зміни або скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315
ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, а рішення Літинського районного суду
Вінницької області від 10
жовтня 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня її проголошення.