Справа №
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ        УКРАЇНИ

16 березня 2007
року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - Кривошеєва Д.А. При секретарі - Сергієнко
О.В. За участю адвоката - Вінник З.Г. Розглянув у відкритому судовому засіданні
в залі суду м. Слов'янська справу за позивом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу "Фірма
Меблі" м. Донецька, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати
за час вимушеного про­гулу, та відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним
звільненням,

ВСТАНОВИВ:

У Слов'янський міськрайонний суд звернувся ОСОБА_1. до АТЗТ "Фірма Меблі" м. Донецька і просить
поновивши його на роботі столяром-вантажником АТЗТ "Фірма Меблі"
стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного
прогулу, а також у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої йому
незаконним звільненням, стягнути з відповідача на його користь 20 тисяч
гривень.

Позивач обґрунтовує заявлені вимоги тим, що: з 1 червня 2005 року він
являвся працівни­ком АТЗП "Фірма Меблі" м. Донецька і займав посаду
столяра-вантажника. Працював він у магазині "Каштан", який
знаходиться по вулиці Свободи м. Слов'янська. Наказом відповіда­ча № 108 від 30
червня 2006 року його з 3 липня 2007 року звільнено з роботи по ст. 40 п.4 КЗпП
України за прогул. Згідно даного наказу він був відсутній на робочому місті 23
червня 2006 року у період з 11 годин по 15 годину; 26 червня 2006 року у період
з 14 годин по 17 годину. Вказаний наказ відповідача він вважає неправомірним,
так як він 23 і 26 червня 2006 року знаходився на робочому місці повний робочий
день і нікуди не відлучався. У зв'язку з чим він просить поновити його на
роботі на посаді столяра-вантажника, стягнувши з відпові­дача заробітну плату
за весь час вимушеного прогулу, а також стягнути з відповідача у раху­нок
відшкодування заподіяної йому моральної шкоди 20 тисяч гривень.

Необхідність відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовую тим, що
внаслідок його незаконного звільнення він пережив сильний стрес, з вини
відповідача він був позбав­лений заробітку, що в значної мірі ускладнило його
життя, так як на його утриманні знахо­диться малолітня дитина.

Представник відповідача позивні вимоги не визнав і просив у їх задоволенні
відмовити. У ході судового засідання представник відповідача показав, що
магазин "Каштан", який розта­шовано в м. Слов'янську належить АТЗП
"Фірма Меблі" м. Донецька. З ціллю перевірки до­тримання працівниками
магазина "Каштан" трудової дисципліни, керівництвом підприємст­ва
направлялися працівники головного офісу фірми в м. Слов'янськ. У ході
проведення пе­ревірки було виявлено, що: 23 червня 2006 року у період з 11 по
15 годину і 26 червня 2006 року у період з 14 по 17 годину, магазин
"Каштан" був закритий і працівники магазина, в то­му числі і позивач,
на робочому місці відсутні. У зв'язку з виявленими порушеннями трудо­вої
дисципліни був складений акт. За поданням керівника АТЗТ "Фірма
Меблі" профспілкою підприємства дана згода на звільнення позивача за
прогул і наказом № 108 від 30 червня

2006 року, позивача з 3 липня 2007 року звільнено з
роботи за прогули, на підставі ст. 40 п. 4 КЗпП України.

Свідок ОСОБА_2. показав, що: він являється працівником
АТЗТ "Фірма Меблі" і займає посаду завідуючого магазина
"Каштан" у м. Слов'янську. Йому відомо, що позивача у липні 2007 року
звільнено з роботи за прогули. Однак прогулів вказаних у наказі позивач не
допускав. 23 і 26 червня 2006 року позивач повний робочий день знаходився на
робочому місці, про що йому відомо від працівників магазину.

Також свідок ОСОБА_2. показав, що у період з 29 травня 2006 року по 22
серпня 2006 року він знаходився на лікарняному і його обов'язки, згідно
посадової інструкції вико­нувала старший продавець ОСОБА_3., яка також і вела
облік робочого часу.

Свідок ОСОБА_3. показала, що: у період з 1 серпня 2004 року по 3 серпня
2006 року во­на являлася працівником АТЗТ "Фірма Меблі" і займала
посаду старшого продавця магазина "Каштан" у м. Слов'янську. В червні
2006 року виробнича діяльність магазина "Каштан" за наказом
керівництва підприємства була зупинена, однак працівники магазина виходили на
роботу і знаходились на робочому місці. До 22 червня 2006 року позивач
знаходився у відпу­стці, а по закінченні відпустки вийшов на роботу і
знаходився на робочому місці, разом з ін­шими працівниками. їй відомо, що
позивача у липні 2007 року звільнено з підприємства за прогули, які нібито він
вчинив у червні 2006 року. У вказаний період завідуючий магазина знаходився на
лікарняному і вона виконуючи його обов'язки вела табель обліку робочого ча­су і
тому їй відомо, що позивач прогулів не допускав.

Свідок ОСОБА_4 показав,
що у період з 2003 року по 3 липня 2006 року він являвся працівником АТЗТ
"Фірма Меблі" і займав посаду продавця магазина "Каштан" у
м. Слов'янську. Йому відомо, що позивача у липня 2007 року звільнено з
підприємства за про­гули, однак він разом з позивачем знаходився на роботі і
йому відомо, що позивач прогулів не вчиняв.

Свідок ОСОБА_5. показав,
що: 23 червня 2006 року приблизно о 12 годині він заходив в магазин
"Каштан", так як йому було необхідно перевезти меблі і були потрібні
вантажники. У магазині він звернувся до першого ж працівника магазину, якого
він зустрів. Цім праців­ником оказався позивач по справі і вони домовилися
перевозити меблі 26 червня 2006 року.

Свідок ОСОБА_6. показав,
що 23 червня 2006 року приблизно о 12 годині він разом з ОСОБА_5. заходили до
магазина "Каштан" к
своєму знайомому ОСОБА_1.,
щоб домо­витись про перевіз меблів. Позивач знаходився на роботі і вони
домовились перевозити меб­лі 26 червня 2006 року.

Свідок ОСОБА_7. показала,
що: вона являється працівником АТЗТ "Фірма Меблі" за­ймає посаду
керівника групи правового забезпечення. По вказівки керівництва підприємства
вона разом з працівниками підприємства ОСОБА_8 і ОСОБА_9, 23 і 26 червня
приїжджала в ма­газин "Каштан" м. Слов'янська. Однак вхідні двері
магазина "Каштан" були зачинені і пра­цівники магазина на робочому
місці відсутні, 23 червня 2006 року у період з 11 по 15 годину, а 26 червня
2006 року з 14 по 17 годину. У зв'язку з відсутністю працівників магазина на ро­бочому
місці були складені акти.

Свідок ОСОБА_8. показала, що: вона являється працівником АТЗТ "Фірма
Меблі" за­ймає посаду помічника генерального директора підприємства. У
ході судового засідання ОСОБА_8. дала показання аналогічні показанням свідка
ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_10. показав, що: він являється працівником АТЗТ "Фірма
Меблі" і за­ймає посаду охоронця. По розпорядженню керівництва він 23 і 26
червня 2006 року на служ­бовому автомобілі возив працівників підприємства:
ОСОБА_7., ОСОБА_8. і ОСОБА_9 з

м. Донецька в м.
Слов'янськ до магазину
"Каштан". Під час їх приїздів до м. Слов'янську магазин "Каштан" був
зачинений і працівники магазина на робочому місці були відсутні, про що були
складені акти.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали
справи, приходить до переконання, що: позив ОСОБА_1. до АТЗТ "Фірма Меблі" м. Донецька, про
поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, та
від­шкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням, задоволенню не
підлягає.

Так у ході
судового засідання достовірно було встановлено, що:

Акціонерне товариство закритого типу "Фірма Меблі" м. Донецька, є
самостійним госпо­дарюючим суб'єктом, що володіє правами юридичної особи та
здійснює виробничу і комер­ційну діяльність з метою одержання прибутку.

1 червня 2005 року ОСОБА_1.
прийнятий на роботу АТЗТ "Фірма Меблі" м. Донець­ка на посаду
столяра-вантажника і працював у магазині № 58 "Каштан", розташованому
по вулиці Свободи м. Слов'янська.

Наказом АТЗТ "Фірма Меблі" м. Донецька № 42 від 3 квітня 2006
року торгова діяльність магазина № 58 "Каштан", розташованого по
вулиці Свободи, 16 м. Слов'янська, у зв'язку з необхідністю проведення
капітального ремонту зупинена.

Згідно актів від 23 червня 2006 року і 26 червня 2006 року, складених
працівниками АТЗТ "Фірма Меблі" ОСОБА_8., ОСОБА_7., ОСОБА_9 слідує,
що: магазин "Каштан" у м. Слов'янську, який належить даному
підприємству 23 червня 2006 року у період з 11 годин по 15 годину було
зачинено; 26 червня 2006 року у період з 14 годин по 17 годину магазин
"Каштан" також було зачинено. У вказаний час працівники магазину
"Каштан", в тому числі і позивач 23 і 26 червня 2006 року на робочому
місці були відсутні.

Згідно табеля виходу на роботу працівників магазина "Каштан",
заповненого продавцем магазина ОСОБА_3., позивач 23 і 26 червня 2006 року
знаходився на роботі повний робо­чий день.

Із бухгалтерській довідки і табелю виходу на роботу працівників магазина №
58 "Каш­тан", заповненого помічником генерального директора по кадрам
АТЗТ "Фірма Меблі" м. Донецька, ОСОБА_1.
за 23 і 26 червня 2006 року поставлені прогули і заробітна плата йому не
нараховувалась.

30 червня 2006 року ОСОБА_1.
пропонувалось дати письмові пояснення у зв'язку з відсутністю на робочому
місці 23 червня 2006 року і 26 червня 2006 року, однак ОСОБА_1. від дачі
письмових пояснень відмовився, про що складено акт.

За поданням генерального директора АТЗТ "Фірма Меблі" профспілкою
підприємства, протокол зібрання від 30 червня 2006 року, дана згода на
звільнення ОСОБА_1. з роботи
на підставі ст. 40 п. 4 КЗпП України, за прогули.

Профспілкою АТЗТ "Фірма Меблі", на підставі
ухвали суду від 22 січня 2007 року, також дана згода на звільнення ОСОБА_1. з роботи на
підставі ст. 40 п. 4 КЗпП України, за прогули, протокол зібрання профспілки від
20 лютого 2007 року.

Наказом АТЗТ "Фірма Меблі" м. Донецька № 108 від 30 червня 2006
року ОСОБА_1. з 3
липня 2007 року звільнено з роботи на підставі ст. 40 п.4 КЗпП України, у
зв'язку з про-

гулами
без поважної причини: 23
червня 2006 року в період з 11 години по 15 годину; 26 червня 2006 року в
період з 14 години по 17 годину.

При вирішенні
даного позиву ОСОБА_1., суд
виходить із наступних обставин:

Згідно вимог ст.
40 п.4 КЗпП України слідує, що:

"Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий
трудовий дого­вір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:

4) прогулу (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом
робочого дня) без поважних причин."

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада
1992 року, з подальшими змінами "Про практику розгляду судами трудових
спорів" слідує, що:

"24. При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за
п. 4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією
нормою закону прогулом ви­знається відсутність працівника на роботі як протягом
робочого дня, так і більше трьох го­дин безперервно або сумарно протягом робочого
дня без поважних причин."

Оцінюючи докази зібрані по справі суд, показання свідків:
ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4,
про те що позивач 23 і 26 червня 2006 року у вказаний час був на робочо­му
місці і не прогулював, не приймає до уваги.

Так свідок ОСОБА_2. 23 і 26 червня 2006 року у магазині не знаходився і не
здійс­нював свої обов'язки завідуючого магазином "Каштан", так як був
на лікарняному, а тому він не може достовірно знати чи був позивач на роботі.

Свідки ОСОБА_3., ОСОБА_4
згідно складених актів від 23 і 26 червня 2006 року та­кож були відсутні на
робочому місці і як слідує із даних ними показань, їх також звільнено з роботи
за прогули, а тому суд вважає, що вони являються особами зацікавленими у задово­ленні
позивних вимог ОСОБА_1.

Із зазначених причин суд також не приймає до уваги табель виходу на роботу
працівників магазина "Каштан" заповнений свідком ОСОБА_3.

Показання свідків ОСОБА_5.
і ОСОБА_6. суд
також оцінюючи критично не приймає до уваги з наступних підстав:

Так свідок ОСОБА_5. стверджує,
що він раніш позивач не знав і 23 червня 2006 року знаходячись у магазині
"Каштан" звернувся до нього вперше, так як він був першим праців­ником
даного магазина, якого він зустрів. Свідок ОСОБА_6. навпаки стверджує, що 23
червня 2006 року він разом з ОСОБА_5. приїхав у магазин "Каштан" саме
до позивача, так як раніш з позивачем вони були знайомі і неодноразово
звертались до нього з пропозиціями. Вказані суперечливості у показаннях свідків
ОСОБА_5. і ОСОБА_6., а також точне за­значення
ними дати приїзду до магазину "Каштан", після спливу значного часу,
викликає у суду сумнів що до правдивості їхніх показань.

Разом з тим показання свідків: ОСОБА_8.,
ОСОБА_7.,ОСОБА_10. суд вважає

достовірними, так як вони підстав для обмови позивача не
мають. Крім того, показання вка­

заних свідків підтверджуються: наказами № 101 від 23
червня 2006 року і № 103 від 26 чер­

вня 2006 року згідно якихОСОБА_10. 23 і 26 червня 2006
року був командирований, для

супроводу членів комісії АТЗТ "Фірма Меблі" до
м. Слов'янська, а також звітами ОСОБА_10

про витрати бензину на поїздку.

Таким чином на підставі зібраних по справі доказів, суд приходить до
висновку, що: 23 червня 2006 року в період з 11 години по 15 годину; 26 червня
2006 року в період з 14 годи­ни по 17 годину, ОСОБА_1. без поважної причини не знаходився на своєму робочому
місці у магазині № 58 "Каштан", який належить АТЗТ "Фірма
Меблі" м. Донецька.

У зв'язку з викладенним суд вважає що, позивача на підставі ст. 40 п. 4
КЗпП України правомірно звільнено з роботи за прогули, а тому у задоволені
вимог позивача: про понов-

лення
на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, та
відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням необхідно
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40 п.4, 231, 232 КЗпП України,
ст. ст. 10, 11, 14,212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позиву ОСОБА_1 до
Акціонерного товариства закри­того типу "Фірма Меблі" м. Донецька,
про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
та відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звіль­ненням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області, через Слов'янський міськрайонний суд,
протягом десяти днів з дня про­голошення рішення, шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення. Апеляційна скарга на рішення суду, подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляцій­не оскарження,
одночасною з подачею копії скарги до апеляційного суду Донецької області.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчий кімнаті.