Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 вересня 2007р. Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим у складі

головуючого судді -
Слєзко Т.В.,

при секретарі - Воробйової О.І.,

за
участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Ялти цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Гаспринської селищної
ради, 3-тя особа ОСОБА_4, про визнання недійсним держакту та скасування рішень
Гаспринської селищної ради та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 3-тя особа -
Гаспринська селищна рада, про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою, приведення її у колишній стан та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2. звернулася до суду з позовом, у якому, уточнивши вимоги, просить
визнати недійсним рішення 24-го скликання Гаспринської селищної ради 20-ї сесії
від 26 березня 2004р. за № 25, про передачу у власність ОСОБА_3. земельної
ділянки для будівництва гаражу, визнати недійсним державний акт НОМЕР_1 на ім'я
ОСОБА_3 про право власності на земельну ділянку площею 0,0094 га за адресою: м. Ялта, смт. Гаспра, АДРЕСА_1, виданий на підставі вказаного рішення, та
визнати недійсним п. 1.2. рішення 7-ї сесії 5-го скликання Гаспринської
селищної ради за № 29 від 29 вересня 2006р. «Про скасування раніше виданих
рішень Гаспринської селищної ради».

Вимоги мотивовані тим, що вказаний державний акт виданий на частину
земельної ділянки, якої вона користується тривалий час - з 1972р. Вона
зверталася до Гаспринської селищної ради, але у наданні земельної ділянки їй
було відмовлено.

У свою чергу ОСОБА_3. просить зобов'язати ОСОБА_2. не чинити перешкод в
користуванні земельною ділянкою за адресою: м. Ялта, смт. Гаспра, АДРЕСА_1, зобов'язавши
її знести встановлений нею металевий гараж на цій земельній ділянці, а також
стягнути з неї моральну шкоду у сумі 5 000 грн.

Вимоги мотивовані тим, що вона є власником вказаної земельної ділянки, але
ОСОБА_2. незаконно зайняла земельну ділянку та встановила на неї металевий
гараж, що привело до моральних страждань.

Представник Гаспринської селищної ради наполягав на тому, що рішення ради
цілком відповідали вимогам закону та вважав за необхідне задовольнити вимоги
ОСОБА_3.

ОСОБА_4. підтримала вимоги ОСОБА_2., проти позову ОСОБА_3. заперечувала.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позовна
заява ОСОБА_2. не може бути задоволена, а позовна заява ОСОБА_3. підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вказано у ч. 1 ст. 212 Земельного Кодексу України, самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам
без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Згідно ч. 3 ст. 125 Земельного Кодексу України, приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Порушені права власників земельних
ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом, що встановлено
ч. 2 ст. 90 Земельного Кодексу України.

Судом встановлено, що відповідно до рішення 24-го скликання Гаспринської
селищної ради 20-ї сесії від 26 березня 2004р. за № 25 ОСОБА_3. передана в
приватну власність земельна ділянка площею 0,0094 га за адресою: смт. Гаспра, АДРЕСА_1, а 05 жовтня 2004р. їй був наданий державний акт
НОМЕР_1 на право власності на цю земельну ділянку.

29 вересня 2006р. п. 1.2. рішення 7-ї сесії 5-го скликання Гаспринської
селищної ради за № 29 від 29 вересня 2006р. «Про скасування раніше виданих рішень
Гаспринської селищної ради» відмінений п. 1.4. рішення 43-ї сесії 4-го склику
Гаспринської селищної ради від 03 березня 2006р. за № 18 щодо дозволу ОСОБА_2.
збирати матеріали попереднього узгодження земельної ділянки у смт. Гаспра,
АДРЕСА_1, орієнтовною площею 0,003га у зв'язку з тим, що ця земельна ділянка
вже находиться у власності іншого громадянина.

Але на цій земельній ділянці ОСОБА_2. раніше без будь-якого дозволу
встановила металевий гараж.

Дані обставини не оспорюються сторонами.

Згідно ст. ст.13, 41 Конституції України, держава
забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності. Право приватної
власності є непорушним. Аналогічна правова норма щодо права власності
встановлена ст. 321 ЦК України. Ніхто не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2. зайняла та займає земельну ділянку
самовільно, без будь-яких дозволів, перешкод для законного отримання раніше
земельної ділянки нею у власність чи користування судом не встановлено, її позов
не може бути задоволеним.

Щодо позову ОСОБА_3., то він підлягає частковому задоволенню, так як нею не
надані суду докази відносно заподіяння їй моральної шкоди. ЇЇ права, як
власника земельної ділянки підлягають судовому захисту, і металевий гараж на її
земельній ділянці необхідно знести.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 41 Конституції України,
ст. ст. 90, 125, 212 Земельного Кодексу України, ст. 321 ЦК України, п.п. «в»
п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 за № 7 «Про
практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних
справ», ст.ст. 60, 215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Гаспринської селищної ради, 3-тя особа
ОСОБА_4, про визнання недійсним держакту та скасування рішень Гаспринської
селищної ради - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 3-тя особа - Гаспринська селищна рада про
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, приведення її у колишній
стан та стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод в користуванні земельною
ділянкою за адресою: м. Ялта, смт. Гаспра, АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_2
знести встановлений нею металевий гараж на цій земельній ділянці.

У іншій частині у позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у
розмірі 8 (Вісім) грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи Ялтинським міським судом у розмірі 7 (сім) грн. 50 коп., а
всього -  16 (Шістнадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 у доход держави судовий збір у розмірі 51 (П'ятдесят
одну) грн.

Рішення може бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294,
296 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя