Справа № 2-2489/07
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 листопада
2007 року      Красноармійський міськрайсуд Донецької
області

в складі:          головуючого
- судді  Савкевич К.М.

при
секретарі               Челядник
Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красноармійську справу за
позовом

ОСОБА_1

до        ДП
«Вугільна компанія «Краснолиманська»

про    стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ПозивачОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до відповідача ДП «Вугільна компанія
«Краснолиманська» про стягнення моральної шкоди, в якому вказує, що з
відповідачем він перебував у трудових відносинах з 22.03.1963 року по
12.12.2002 рік, працюючи гірничим майстром, гірничим робітником.

У зв'язку з
тривалим терміном роботи в підземних умовах позивач захворів професійним
захворюванням - антракосілікатозом інтерстиціальної форми.

7 березня 2007
року був складений згідно рішення суду Акт розслідування хронічного
професійного захворювання.

Згідно заключення обласної профпатологічної
МСЕК від 16.07.2007 року позивачу було встановлено 40% стійкої втрати
професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням, встановлено
третю групу інвалідності безстроково.

У зв'язку з
професійним захворюванням позивач втратив нормальні життєві зв'язки і це
вимагало від нього додаткових зусиль для організації його життя, що привело до
моральних страждань. Спричинену йому моральну шкоду він оцінює в 39000 гривень,
цю моральну шкоду позивач просить суд стягнути з відповідача - ДП «Вугільна
компанія «Краснолиманська».

У судовому
засіданні позивач на своєму позові наполягає.

Відповідач та
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті
Красноармійську позов не визнали.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов
позивачаОСОБА_1. не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з
22.03.1963 року по 12.12.2002 року, працюючи підземним робітником.

У зв'язку з
тривалим строком роботи в підземних роботах позивач захворів професійним
захворюванням - антракосілікатозом.

7 березня 2007
року був складений Акт розслідування хронічного професійного захворювання по
формі П-4.

Відносно висновку обласної профпаталогічної
МСЕК від 16.07.2007 року позивачу первинно встановлено 40% стійкої втрати
професійної працездатності безстроково та
встановлено третю групу інвалідності.

Згідно
ст.173  КЗпП України - шкода, заподіяна
працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням
трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
Таких порядок відшкодування моральної шкоди регулювався Законом України № 1105
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Згідно ст.9 ч.1
ЗУ «Про охорону праці» відшкодування шкоди, спричиненої робітнику у зв'язку з
спричиненням шкоди його здоров'ю відшкодовується Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Законом України
№ 717 від 23.02.2007 року були внесені зміни до Закону № 1105 «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України», які виключили можливість
робітникам, які постраждали на виробництві, стягувати з Фонду соціального
страхування спричинену їм моральну шкоду, при цьому Закон № 717 від 23.02.2007
року не вказує на те, що спричинену робітникові у зв'язку з трудовими
відносинами моральну шкоду, повинно відшкодовувати підприємство.

Стаття 237-1
КЗпП України не регулює норми відшкодування моральної шкоди робітникові у
результаті спричинення шкоди його здоров'ю, ця стаття регулює інші трудові правовідносини
(наприклад право на працю та інше).

Стаття 23 та
1168 ЦК України, на які посилається позивач регулюють не трудові правовідносини
робітника та роботодавця, а цивільно-правові відносини, тому не можна
посилатися на ці норми цивільно-правових відносин при відшкодуванні шкоди,
спричиненої робітникові у зв'язку з трудовими правовідносинами, тому у зв'язку
з вищевказаним позов позивача до відповідача ДП «Вугільна компанія
«Краснолиманська» про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з трудовими відносинами
не підлягає задоволенню.

Керуючись
ст.173 КЗпП України,
ст.213, 214 ЦПК  України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1в
позові до ДП «ВК «Краснолиманська» про відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції  може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: