Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Апеляційного суду Харківської області від            5 липня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 12 вересня
2003 року його автомобіль було пошкоджено, чим йому заподіяна матеріальна та
моральна шкода, в результаті зіткнення автомобіля з мопедом, яким керував
відповідач. Позивач просив стягнути 3952 грн. 24 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди та 5000 грн. за заподіяну моральну шкоду.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду від 7 травня 2007
року позов задоволено частково, постановлено стягнути з відповідача на користь
позивача 1317 грн. 41 коп. на відшкодування матеріальної шкоди; в задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 5
липня 2007 року рішення суду першої інстанції скасоване та постановлене нове
рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційного суду та задовольнити його позов, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що скасовуючи
рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний
суд виходив із того, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є сам
позивач, що підтверджується вироком суду від 19 вересня 2005 року, яким ОСОБА_1
засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; порушення
ОСОБА_1 Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв'язку із
дорожньо-транспортною пригодою, тому відсутні передбачені законом підстави для
покладення на ОСОБА_2 обов'язку по відшкодуванню шкоди, заподіяної позивачу.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність перевірки
матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного рішення також не
дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом        ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Апеляційного суду Харківської області від 5 липня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін