У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6,
Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання рішень
установчих зборів власників квартир про створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку та затвердження його статуту недійсними за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
м. Києва від 1 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а :

В січні 2006 року ОСОБА_1., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом
до ОСОБА_4, ОСОБА_5.,ОСОБА_6, Печерської районної у м. Києві державної
адміністрації про визнання рішень установчих зборів власників квартир
багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 7 вересня 2005 року про створення
об'єднання співвласників багатоквартирного будинку та затвердження його статуту
недійсними з тих підстав, що зазначені збори проведено з порушенням
встановленого законом порядку.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 1 лютого 2007 року рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

В касаційній скарзі ОСОБА_4. просить скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на його
необгрунтованість та порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані
(пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з
констатації встановленого ним факту порушення порядку проведення установчих
зборів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Однак, з таким висновком погодитися не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до цього у викладі обставин, якими позивач за п. 5 ч. 2 ст. 119
ЦПК України повинен у позовній заяві обгрунтувати позовні вимоги, має бути
зазначено, які порушення, невизнання або оспорення його прав свобод чи
інтересів ці обставини підтверджують.

Однак, ні в тексті позовної заяви, ні в своїх поясненнях суду позивачі не
вказали які ж саме їх права чи охоронювані законом інтереси порушено
відповідачами.

Апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, при винесенні рішення не
взяв до уваги формальне посилання позивачів на порушення порядку проведення
установчих зборів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку без
вказівки на їх конкретне право чи законний інтерес, які було порушено
відповідачами, не з'ясував та в рішенні не вказав які ж суб'єктивні права
позивачів було порушено створенням об'єднання співвласників багатоквартирного
будинку, на поновлення яких судом ухвалено рішення.

Крім того, судом не взято до уваги, що вирішення справи про визнання
недійсними рішень установчих зборів про створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку та затвердження його статуту без залучення як
відповідачів всіх осіб, які є його засновниками, а також самого об'єднання є
порушенням процесуального законодавства, яке забороняє вирішення судом питання
про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі. Також, оскільки
ухвалення в справі рішення може призвести до скасування державної реєстрації
утвореного об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, до участі в
справі слід було залучити орган, який здійснив його державну реєстрацію.

Таким чином, при вирішенні справи судами допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і
відповідно до вимог ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування
ухваленого судового рішення з передачею справи на новий розгляд. Оскільки ці
порушення були допущені судом першої інстанції і не були усунені апеляційним
судом, справу слід передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 338, п. 2 ч. 1 ст. 344 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2006 року та
рішення апеляційного суду м. Києва від 1 лютого 2007 року скасувати і передати
справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г.Ярема

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.І.Охрімчук

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін