У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 вересня 2007 року                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Берднік І.С.,
Гуменюка В.І., -

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного
товариства (далі - ВАТ) “Лисичанськвугілля”, Міністерства вугільної промисловості України, треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
визнання наказу недійсним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в
с т а н о в и л а:

У липні 2006 року ОСОБА_1.,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що всупереч рішення
Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 вересня 2005 року він
не був поновлений ВАТ “Лисичанськвугілля” на посаді директора відокремленого
підрозділу “Шахта ім. Д.Ф.Мельникова” і не був допущений до роботи. Наказом ВАТ
“Лисичанськвугілля” № 168/1 від 5 червня 2006 року йому була оголошена догана
за порушення трудової дисципліни, а саме за відмову в виконанні наказу № 156
від 26 травня 2006 року про направлення його на навчання і перевірки знань
пожежної безпеки до НДІГД “Респіратор” м. Донецька. Вважає даний наказ
незаконним, оскільки на роботі він поновлений не був і відповідач, видавши
наказ про направлення його на навчання, не видав йому посвідчення про службове
відрядження та кошти.

Наказом № 164-к від 7 серпня 2006
року він звільнений з посади директора відокремленого підрозділу “Шахта ім.
Д.Ф.Мельникова” за систематичне невиконання обов'язків, покладених на нього трудовим
договором, а саме за відмову від проходження навчання по протипожежній безпеці.
Вважає наказ незаконним, оскільки до роботи він допущений не був, з наказом про
направлення на навчання його не ознайомили, наміру ухилятись від проходження
навчання і порушувати трудову дисципліну не мав, крім того, він звільнений в
період тимчасової непрацездатності.

Посилаючись на викладене, просив
визнати недійсними накази про догану та звільнення, поновити його на роботі,
стягнути з ВАТ “Лисичанськвугілля” середній заробіток за час вимушеного
прогулу, починаючи з 29 вересня 2005 року по день ухвалення судом рішення,
та  60000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням Лисичанського міського
суду Луганської області від
27 листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 22 березня 2007 року, позов задоволено частково. Визнано
недійсними накази ВАТ “Лисичанськвугілля”
№ 168/1 від 5 червня 2006 року та № 146-к від 7 серпня 2006 року про
оголошення догани та звільнення позивача, поновлено позивача на роботі на
посаді директора відокремленого підрозділу “Шахта ім. Д.Ф.Мельникова” ВАТ
“Лисичанськвугілля” з 7 серпня 2006 року, стягнуто з ВАТ “Лисичанськвугілля” на
користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 7 жовтня 2005
року по 24 листопада 2006 року в розмірі 36289 грн.19 коп. та 1200 грн. на
відшкодування моральної шкоди, стягнуто з ОСОБА_3на користь ВАТ
“Лисичанськвугілля” шкоду у зв'язку з незаконним звільненням позивача в розмірі
10098 грн. 49 коп.

У касаційній скарзі ВАТ
“Лисичанськвугілля” просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Лисичанськвугілля” відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від
27 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області
від 22 березня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

І.С.Берднік   В.І.Гуменюк