Справа №2-507/2007 рік
РІШЕННЯ

Ім'ям   України

27.02.2007 р. Московський районний суд м. Харкова в складі головуючо­го
судді Майстренко О.М. при секретарі Соломаха О.В. розглянувши у відритому
судово­му засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Московського виконкому про визнання права власності в порядку спадкування та за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, 3-я
особа ВРАЦС Московського районного управління юстиції м. Харкова про
визнання права власності, визнання розірвання шлюбу недійсним, анулювання акто­вого
запису про розірвання шлюбу -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2. звернулася в суд
з позовом та просить визначити ідеа­льні частки у квартирі АДРЕСА_1, указа­вши, що ОСОБА_3, ОСОБА_1та їй, ОСОБА_2,
належить по 1/3 частині
зазначеної квартири.

Просить визнати
за нею, ОСОБА_2, право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1 після
смерті батька- ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1року в
м.Харкові.

Також просить
визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши їй, ОСОБА_2ївні,
кімна­ту розміром 20 кв.м у зазначеній квартирі, відповідачці ОСОБА_1виділи­ти
в користування кімнату площею 8,7
кв.м.

Кухню, туалет,
ванну кімнату коридор залишити в спільному користуванні.

В обґрунтування
позовних вимог посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 21
січня 2004 року,
виданому відділом приватизації житлового фонду Харківської міської ради рег.№ 5-04-243884/, двухкімнатна
ізольова­на квартира №
126 житловою площею 28.7
кв.м у будинку № АДРЕСА_1належить
на праві спільної власності батькові позивачки ОСОБА_3, матері ОСОБА_1та їй , ОСОБА_2­ївні.

Реєстрація права
власності підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» від 17 травня 2006 року за № З-з № 2318255.

20 жовтня 1981
року її батьки розірвали шлюб /
актовий запис № 1267
/.

ІНФОРМАЦІЯ_1року її батько ОСОБА_3. помер / актовий запис №11519/.

Вона є єдиною
спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька, і в уста­новлений
законом шестимісячний строк свідоцтво про право на спадщину не одержала.
Оскільки на момент смерті батька вона постійно проживала з ним і була
зареєстрована в спірній квартирі, вона вважається особою, що прийняла спадщину.

Кімнати у
квартирі - ізольовані,
їхній розмір: 20 кв. м й 8,7 кв. м, кухня 6,6 кв.м., ванна й туалет
роздільні.

Вона займає
кімнату площею 8,7 кв.м,
відповідачка - 20
кв.м.

Протягом
тривалого періоду часу між ними виникають конфлікти, пов'язані з пи­таннями
користування житла і його оплати, у зв'язку із чим гостро стало питання про
визначення порядку користування житлом.

Виходячи з того,
що їй після смерті батька повинно належати 2/3 частині квар­тири, вона претендує на кімнату площею 20
кв.м, відповідачці просить надати кім­нату площею 8,7 кв.м. При цьому її частка
житлової площі становить 19, 2 кв.м /28, 7:3= 9,6 х 2 = 19,2 кв.м/. У випадку
надання їй кімнати розміром 20
кв.м, її площа буде перевищувати її частка лише на 80 см., що при розгляді подібних суперечок не є істот­ним.

2

Відповідачка ОСОБА_1. позов не
визнала, пред'явила зустрічний позов та про­сить визначити частки у спільному
сумісному майні та вважати, що квартира №
АДРЕСА_1належить ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2ївні по 1/3 частки
кожному.

Визнати
розірвання шлюбу між мною, ОСОБА_1та ОСОБА_3фіктивним.

Анулювати
актовий запис про розірвання шлюбу між мною, ОСОБА_1та ОСОБА_3 зроблений 20.10.1981 року у від­ділі
ЗАЦС Московського району м. Харкова, актовий запис № 1267.

Визнати за нею,
ОСОБА_1, право власності на 1/6
частину квартири №
АДРЕСА_1у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1ро­ку.

В обґрунтування
позовних вимог посилається на те, що вона дійсно перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_3. з 1963 року по 20.10.1981 рік. Однак,
вважає що розірвання шлюбу недійсним з наступних причин.

До суду з
позовом про розірвання шлюбу звернувся її померлий чоловік. їхній дочці тоді
тільки виповнилось 17 років. Вона заперечувала проти розірвання шлюбу, вважала,
що це реакція чоловіка на одну з не багатьох сварок, що трапляються у кожній
сім'ї, про­хала про надання строку на примирення, зробила для цього все
можливе. Однак, образа чоловіка на мене на той час була дуже сильна і наш шлюб
було розірвано. Десь через півроку вони помирились. При цьому, шлюбно-сімейних
відносин вони не припиняли, продовжували мешкати разом у одній кімнаті, вели
спільне господарство аж до самої смерті чоловіка. Ніхто з близьких та рідних, а
також з сусідів так і не знав, що офіційно шлюб було розірвано.

У вересні 2004 року її чоловік
проходив курс лікування у кардіологічному центрі у 602 мікрорайні. Вона
постійно провідувала його, приносила продукти харчування та одежу, покупала
йому усі необхідні ліки та спілкувалась з його лікарем. Тобто усі турбо­ти про
його здоров'я полягли на її плечі і вона виконувала свої обов'язки дружини по
до­гляду за хворим чоловіком.

Коли ОСОБА_3. помер, вона
разом з донькою поховала його.

Таким чином,
дійсного розірвання шлюбу не сталося, вони до кінця життя чоловіка були
подружжям. Тобто усі ці 23
роки вони жили як чоловік та жінка.

На момент, коли
чоловік розірвав шлюб, діяв КпШС в редакції 1969 року, тому ст.. 117
СК України не може діяти, так як не має зворотної сили. Однак, вона вважає,
що згід­но основ цивільного права, а також по аналогії з нормами Кодексу про
шлюб та сім'ю, можливо визнати фіктивним не тільки реєстрацію шлюбу, а і його
розірвання, якщо це не мало наміром припинення спільного життя подружжям, та не
призвело до розпаду сім'ї (глави 7 та 8 КпШС).

Таким чином,
вона вважає, що розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3. пови­нно бути визнане
фіктивним, так як не тягло за собою припинення шлюбних відносин, а актовий
запис про розірвання шлюбу підлягає анулюванню.

При таких
обставинах, вона просить визнати за нею права власності на 1/6 частку квартири № АДРЕСА_1у порядку
спадкування за за­коном після смерті чоловіка.

Також вона
вважає, що вимога позивачки по основному позову, щодо визначення порядку
користування житлом заявлена поперед часу, так як спочатку необхідно ви­значитись
з правом власності на житло, з частками у праві власності, а вже потім ставити
питання про порядок користування майном.

Московський
виконком та відділ реєстрації актів цивільного стану Московського РУЮ, просять
розглядати справу у відсутності їх представника.

3

Суд, вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов ОСОБА_2. підлягає
частковому задоволенню, а в позові ОСОБА_1. необхідно відмо­вити по наступним
підставам.

Як було
встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право власності на жит­ло від 21 січня 2004 року, виданому
відділом приватизації житлового фонду Харківсь­кої міської ради рег .№ 5-04-243884/, двухкімнатна
ізольована квартира №
АДРЕСА_1належить на праві спільної власності батькові позивачки ОСОБА_3, матері
ОСОБА_1та ОСОБА_2ївні.

Реєстрація права
власності підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» від 17 травня 2006 року за № З-з № 2318255.

20 жовтня 1981
року її батьки розірвали шлюб /
актовий запис № 1267
/.

ІНФОРМАЦІЯ_1року її батько ОСОБА_3. помер / актовий запис №11519/.

Вона є єдиною
спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька, і в уста­новлений
законом шестимісячний строк свідоцтво про право на спадщину не одержала.
Оскільки на момент смерті батька вона постійно проживала з ним і була
зареєстрована в спірній квартирі, вона вважається особою, що прийняла спадщину.

В позові
ОСОБА_1. про визнання розірвання шлюбу фіктивним суд відмовляє, так як підстав
для цього не мається.

Як вбачається з
матеріалів справи, шлюб було розірвано 20.10.1981
року і при житті ОСОБА_3. до ІНФОРМАЦІЯ_1року питання про
реєстрацію шлюбу, або про ви­знання розірвання шлюбу фіктивним не ставилися.

Таким чином, ОСОБА_1. не являється
спадкоємицею після смерті колишнього чоловіка, а тому її позов задоволенню не
підлягає.

В частині
позовних вимог про визначення порядка
користування квартирою суд також відмовляє, так як із технічного паспорта
на квартиру вбачається, що кімнати скла­дають площу 20,0 кв.м і 8,7 кв.м., а кухня складає 6,6 кв.м., що не дає
можливості облад­нати кухня для двух
сімей.

На підставі
викладеного, у відповідності зі ст.ст. 357,
358, 370, 1261, 1268 Цивіль­ного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково. Визнати
за ОСОБА_2право власності на 1/3
частину квартири №
АДРЕСА_1після смерті батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1року.

В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_2. відмовити. В позові ОСОБА_1відмовити. На рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом 20
днів . Заява
про апеляційне оскарження маже буди подана протягом 10 днів.