Справа № 22ц-6503     від______ _2006р.   Головуючий у І Інстанції: Васіна Л.А.
Категорія     33                                                Доповідач.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року січень «25» дня колегія суддів Судовоі палати з
цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого:
Калиновського А. Б.

Суддів:            Кузнецова В.О, Баранніка
О.П,

При
секретарі: Висоцькій Л.М. Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2

на рішення     Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2005 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням
і відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

встановила:

У грудні 2003
року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 і посилалась
на те, що їй на праві приватної власності належить 1/2 частина
АДРЕСА_1, друга частина домоволодіння належить відповідачам. Згідно Державного
акту на право власності на землю, співвласникам була виділена земельна ділянка
у загальне користування шириною 2,20
м. для виходу та виїзду. її сім'єю був зроблений демонтаж металевих
конструкцій, винесено більше 3
тон землі, забетонована дорога та ін. на загальну суму 2000 грн..
Відповідачі самовільно на дорозі загального користування встановили стіни над
льохом, чим зменшили ширину дороги до 1,50 м., чинять інші перешкоди в
користуванні домоволодінням, тому просила суд зобов'язати відповідачів усунути
перешкоди в користуванні домоволодінням, прибрати цегляну стіну над льохом,
дерева, виноград, демонтувати каркас під виноград та залізний гараж, які знаходяться на дорозі загального користування;
демонтувати клітку для курей та прибрати її від вікон; закласти двері з
гаражу; обрізати лівий стовбур горіха; стягнути з відповідачів матеріальну
шкоду у розмірі 2750 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та судові
витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2005 року в
задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач та ОСОБА_2
ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового у зв'язку
з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає за необхідне скаргу задовольнити частково, а рішення суду
скасувати з наступних підстав.

ОСОБА_1 пред'явлений до
відповідачів позов про усунення перешкод у користуванні 1/2 частиною
АДРЕСА_1.

Як видно з договору купівлі - продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1 та Державного
акту про приватну власність на землю, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2, власником 1/2 вказаного
будинку та земельної ділянки площею 0,0194 га є чоловік позивачки ОСОБА_2 (а.с.
12, 18).

Вирішуючи спір, суд не залучив його до участі у справі,
не з'ясував і не вказав у рішенні час виникнення кожної із перешкод у
користуванні позивачем домоволодінням, не обговорив питання щодо призначення
технічної експертизи з приводу наявності у позивача перешкод у користуванні землею, виділеною у спільне користування та
будинком, чим порушив вимоги ст. ст. 10, 212, 213 ЦПК України.

Відмовляючи ОСОБА_1 в усуненні перешкод в користуванні
земельною ділянкою, суд виходив з того, що площа землі спільного користування
складає 44 кв.м.

З такими висновками суду погодитись не можна, оскільки
вони основані на неповному з'ясуванні обставин справи. Так, згідно з планом
земельної ділянки, акту встановлення існуючих зовнішніх меж земельної ділянки в
натурі від 16 квітня 2000 року, яким узгоджені межі ділянок між сторонами та на
підставі яких були приватизовані їх земельні ділянки, в спільне користування
сторін виділялась земля

2

площею 53,43 кв.м. (а.с. 27 - 29 , 51, 68). Суд на це не
звернув уваги, не перевірив чи не проходить збудована відповідачем цегляна
стіна та сарай «Е», який належить відповідачу, по землі спірного користування.

Згідно договору купівлі -
продажу будинку від ІНФОРМАЦІЯ_1,
будівлі НОМЕР_1, до яких
відноситься водоколонка НОМЕР_2
належить на праві власності обом сторонам (а.с. 8, 82, 90). Однак
відмовляючи ОСОБА_1 в позові, суд ретельно не перевірив чи має вона доступ до
цієї водоколонки та чи є перешкоди в користуванні нею.

Оскільки суд вирішив питання про права та обов'язки ОСОБА_2, який не був
залучений до участі у справі в якості сторони, згідно ст. 311 ЦПК України,
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 311,314 ЦПК
України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2005 року скасувати.

Справу направити
на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного суду України протягом двох місяців.

Головуючий: Судді: