22ц-7/07                                                           Головуючий
Категорія                                                        Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2007 року              Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду

Луганської області у складі:

головуючого Лригорнєвої Л..І,

суддів -
Кравченко Н.В. Борисова
Є.А.,

при секретарі - Годуновій Е.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луганську цивільну справу за
апеляційною скаргою державного підприємства "Антрацит" на рішення
Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 20 грудня 2005 року за позовом
ОСОБА_1 до державного підприємства "Антрацит" про стягнення збитку,
заподіяного неправильною оплатою лікарняних листів,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 20 грудня 2005 року стягнуто з
державного підприємства "Антрацит" на користь ОСОБА_1 розмір збитку,
пов'язаного з неправильною оплатою лікарняних листів за період з 1989 по 1993 рік, в сумі 84478 гр.94 коп. та
держмито на користь держави в розмірі 844
гривні.

В апеляційній
скарзі представник державного підприємства "Антрацит" просить рішення
Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 20 грудня 2005 року скасувати,
справу направити на новий розгляд у той же суд у іншому складі.

Заслухавши доповідача,
вислухавши пояснення позивача та представника, дослідивши представлені по
справі докази, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду у межах
апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.   Згідно ст. 10
ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за
принципом  змагальності, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підстав1 своїх вимог і
заперечень Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При
досліджені і оцінці доказів. встановлені обставини справи і ухвалені рішення
суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб.

Згідно ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказів.

Крім того,
згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

У відповідності
зі ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути законним 1 обгрунтованим лише на тих доказах., що були досліджені в
судовому засіданні.

Цим вимогам закону рішення не відповідає..

З матеріалів
справи вбачається , що
позивач приймав участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у період з 18.02.1987 р. по 27.02.1987 р., в наслідку
чого на підставі висновку МСЕК був визнаний інвалідом 2 групи.
Направлявся позивач в відрядження в м. Чорнобиль відповідно до наказу № 47 від 18.02.1987 р. по військовій
частині 38983, на шахту
„Комсомольська" був прийнятий на роботу 24.11.1989 р., де працював до 03.11.1993 p..

Судова колегія
вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо
задоволення позовних вимог позивача, яким не надано доказів обґрунтованості
свого позову.

Законом України
"Про статус 1 соціальний
захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи"
передбачено що виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності виплачується у
розмірі 100 процентів
середньої заробітної плати незалежно від страхового стажу.

Цей же Закон
визначає, що оплата лікарняних листів по тимчасовій непрацездатності особам.
які є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,
нараховується за їх бажанням з середнього фактичного заробітку, який вони
одержували під час роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,
без обмеження двома тарифними ставками або посадовими окладами.

2

Позивач
.звертаючись до суду з позовом, надав суду як доказ лише довідку ВП "Шахта
"Комсомольська" від 7.11.2005
р. про кількість днів його лікарняних листів за період з 1989 по 1993 роки та про
грошові суми, отримані по ним. Оригінали лікарняних листів, розрахунок
отриманих по лікарняним сум не надавалися і цьому суд не дав належної оцінки.

Суд першої
інстанції ,задовольняючи позов, помилково вказував на порушення прав позивача,
оскільки, на його погляд ,
відповідач повинен був призначити оплату лікарняних листів із рахунку
середнього фактичного заробітку, який той одержував під час роботи по
ліквідації насідків аварії на Чорнобильській АЕС, при цьому не маючи ніяких
доказів, яку ж заробітну платню одержував позивач на той час.

Відповідно до
Закону України "Про статус і соціальній захист громадян постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи" такий порядок оплати лікарняних
застосовується при наявності бажання ОСОБА_1, однак позивачем не надано доказів
того, що він висловлював таке бажання і воно було проігноровано відповідачем.

Оскільки виплати
по лікарняним листам є соціальними гарантіями робітникам, загальний строк
позовної давності, що був передбачений на той момент ст. 233 КЗпП України,
складав 3 місяці,
який позивачем Пропущено без поважних причин, однак суд не взяв до уваги цей
факт.

Згідно
роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у його постанові
"Про практику розгляду судами трудових спорів" № 9 від 06.11.1992 року,* з
наступними змінами, встановлені законом строки звертання до суду застосовуються
незалежно від заяви сторони і в кожному випадку суд повинний перевірити и обговорити
причини пропуску цих строків, привести мотиви, по яким відновлює або вважає
неможливим відновити пропущений строк. При
пропуск-строку без поважних підстав суд відмовляє у задоволенні позову з
цих підстав. Однак оскільки при пропуску строку може бути відмовлено за
необґрунтованістю вимог, суд з'ясовує не тільки причини пропуску строку, але и обставини
справи, права та обов'язки сторін.

Застесування
судом першої інстанції Закону України "Про компенсацію громадянам втрати
частини прибутку, -у зв'язку з порушенням строків їх виплат" не мЬже вважатися
правильним, оскільки дія цього Закону не може застосовуватися до правовідносин,
що виникли та існували до його прийняття.

При таких
обставинах підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги, оскільки позовні
вимоги позивача є необгрунтованими, а рішення суду незаконним

Згідно зі ст.309
ЦПК України апеляційна інстанція скасовує рішення суду першої інстанції та
приймає нове, якщо судом неповно з'ясовано обставини, які мають значення для
справи, обставини, на які послався суд, не доказані, висновки суду не
відповідають обставинам справи, та судом порушено або неправильно застосовано
норми матеріального або процесуального права

За таких
обставин судова колегія вважає необхідним оскаржуване рішення суду першої
інстанції скасувати, та постановити нове рішення, яким у задоволені позову
позивачу відмовити за необґрунтованістю заявлених вимог.

Керуючись ст.
ст. 307, 309, 313, 314 ЦПК
України, ст. 20 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи", судова колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської області ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу державного підприємства
"Антрацит" задовольнити частково.

Рішення
Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 20 грудня 2005 рок) скасувати.

Постановити нове
рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до державного підприємства
"Антрацит" про стягнення збитку, заподіяного неправильною оплатою
лікарняних листів відмовити за необґрунтованістю

Рішення набирає
чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України у двомісячний строк після його проголошення.