Справа№22Ц-702/2006                                                 Головуючий у 1 інстанції Лисюк О.Д.
Категорія  30                                                             Доповідач у 2 інстанції Поліщук М.А.
УХВАЛА

Іменем   України.

16 березня
2007 р.
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого -
судді Антоненко В.І. судців - Поліщука М.А., Тракало В.В. при секретарі - Чабанюк Т.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві
цивільну справу за апеляційною

скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду
від 29 листопада
2006року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення та зобов»язання не чинити перешкод у
користуванні жилим приміщенням та за   зустрічним позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
треті особи - комунальне
підприємство «Коржівське», ОСОБА_3                                                                                                     про визнання особи    втратившим    право користування жилим приміщенням.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
осіб, які приймали участь в розгляді
справи, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2006року ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаним
позовом і просив вселити його
у квартируАДРЕСА_1, зобов»язати
відповідачку не перешкоджати йому в користуванні квартирою.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є власником 12
частини вказаної квартири, в якій
зареєстрований, але не може нею користуватись, поскільки відповідачка чинить
йому перешкоди.

В вересні 2006року ОСОБА_1 звернулась в суд із зустрічним
позовом і просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування жилим приміщенням -квартироюАДРЕСА_1.

Вимоги за зустрічним позовом обґрунтовувала тим, що
ОСОБА_2 з 2003року перебуває у фактичному шлюбі з ОСОБА_4 і вибув на інше
постійне місце проживання в квартируАДРЕСА_2.

Рішенням Баришівського районного суду від 29
листопада 2006року первісний позов ОСОБА_2 задоволено. Зобов»язано ОСОБА_1 не чинити
перешкод в користуванні ОСОБА_2
квартироюАДРЕСА_1. В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
втратившою право користування жилим приміщенням
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про
вселення та зобов»язання не чинити перешкод
в користуванні жилим приміщенням, задовольнити зустрічний позов і визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим
приміщенням, посилаючись   на неповне з»ясування обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду обставинам
справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в 1979
році квартира АДРЕСА_1 була надана радгоспом-комбінатом «Трубізький»
ОСОБА_5. -матері сторін
в зв»язку із виконанням трудових обов»язків. В число членів сім»ї, на кого був виданий ордер, були ОСОБА_5. і ОСОБА_2

В 1984році ОСОБА_5. уклала шлюб із ОСОБА_6 і останній
став проживати у вказаній квартирі. Відносини між
ОСОБА_6 і ОСОБА_2 не склалися і позивач тривалий час тимчасово проживав у своєї баби в АДРЕСА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

В 1999 році
ОСОБА_6 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання втратившим право користування жилим приміщенням. В
процесі розгляду справи сторони уклали мирову угоду, за умовами якої ОСОБА_6 не буде чинити перешкод в
користуванні ОСОБА_2 квартирою, а
останній зобов»язувався вчасно сплачувати за квартиру.

Після укладення мирової угоди ОСОБА_2 не зміг вселитись в
квартиру із-за перешкод із сторони ОСОБА_6

З 2003року ОСОБА_2 перебуває у фактичному шлюбі із
ОСОБА_4 і тимчасово проживає в квартирі АДРЕСА_2.

В 2005році відповідачка ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із
ОСОБА_3, який вселився в спірну квартиру і проживає в ній без
реєстрації.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.

Відповідачка перешкоджає позивачу вселитись у спірну
квартиру.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 і відмовляючи в
задоволенні зустрічного позову,
суд першої інстанції виходив із того, що в судовому засіданні не підтвердились
факти, що ОСОБА_2 обрав інше постійне місце проживання, що він втратив інтерес
до спірної житлової площі.

Колегія суддів із вказаними висновками погоджується,
поскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам
закону.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є
наймачами квартириАДРЕСА_1.

З довідки КП «Коржівське» від 11.09.2006рокуНОМЕР_1
вказана квартира перебуває в комунальній
власності і відкрито 2 особових
рахунки: на ОСОБА_6 і ОСОБА_2, що свідчить про зміну
договору найму жилого приміщення.

ОСОБА_2 періодично сплачує комунальні послуги за
користування квартирою.

З врахуванням вимог ст.107 Житлового кодексу України,
роз»яснень п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України№» від 12.04.1985року «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами Житлового кодексу України» суд прийшов до
обгрунтованого висновку, що поскільки ОСОБА_2 із
спірної квартири з реєстрації не знімався, з ним укладено окремий договір найму житла, періодично сплачував
квартирну плату, квартирою не міг користуватись
із-за того, що ОСОБА_6 а пізніше ОСОБА_1 чинили йому перешкоди в користуванні, то він інтерес до спірної житлової
площі не втратив і на інше постійне місце проживання не вибув.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2
та відмовив у задоволенні зустрічного позову, поскільки він відповідно до ст.60
ЦПК України є недоведеним.

Доводи апеляційної скарги про неповне з»ясування обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи є необгрунтованими і не
спростовують висновків суду, викладених в судовому рішенні.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права
і підстав для його скасування і ухвалення нового рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_2,
задоволення зустрічного позову, які передбачені ст.309 ЦПК України, не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1   -
відхилити. Рішення Баришівського
районного суду від 29 листопада
2006року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.