Справа 2-316
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

05.04.2007р. Долинський районний
суд, Кіровоградської області

В складі:

Головуючого
судді                                        Дранчука
П.Ю.

При секретарі                                                 Остапенко О.М.

Розглянувши у відкритому судовому зсіданні в місті
Долинська справу за

позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання

заповіту не
дійсним і визнання права на житловий будинок і все рухоме

майно в порядку
спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулись з позовом до відповідачки, мотивуючи тим, що їхньою матір'ю ОСОБА_4 у 1989 році
було придбано домоволодіння поАДРЕСА_1 в м. Долинська, Кіровоградської області.

Мати
говорила їм, що даний будинок в подальшому буде переоформлений на них.

Мати та батько ОСОБА_1. на час придбання даного будинку мешкали в будинку
за адресою 50 км. Одеської залізниці, а в придбаний будинок вони приїжджали
тільки в зимовий період на декілька місяців.

У 1998
році після смерті їхньої матері, батько оформив на своє ім'я всі на вказане
придбане домоволодіння, запевнивши їх, що в подальшому дане домоволодіння буде
належати їм.

У 2002
році їхній батько одружився з ОСОБА_3.

Того ж
2002 року їм стало відомо від батька, що ним складено заповіт на все майно,
тобто на них обох та ОСОБА_3.

Після
смерті батька їм стало відомо, що батько попередній заповіт скасував і склав
новий заповіт на ОСОБА_3.

У
судовому засіданні позивачі позов підтримали та пояснили, що ОСОБА_3. обманним
шляхом заволоділа всім майном, так як їхній батько говорив, що материн спадок
буде на троїх.

Окрім
того вона пояснили, що в усній формі вони домовились з ОСОБА_3. про те, що
останній в її домоволодінні за адресою в с. Куцівка, Новгородківського району
відремонтують дах у будинку та проведуть газове опалення до будинку, що ними за
власні кошти було зробленою остання у свою чергу згідно домовленості розділить
з ними все майно батьків по 1/3 на кожного з них.

Але відповідачка
не дотрималась усної домовленості.

Відповідачка та
її представник позов не визнали.

Відповідачка
пояснила, що батько позивачів, з яким була в зареєстрованому шлюбі біля
чотирьох років, та який дійсно спочатку склав заповіт на все майно на них
трьох, тобто на неї та двох синів( позивачів). У подальшому думку змінив
стосовно заповіту, скасувавши попередній та склав новий заповіт, згідно якого
все майно заповів тільки їй, виключивши як спадкоємців його синів. З її боку
щодо складання нового заповіту батьком позивачів, не застосовувалось будь-яких
дій обманного характеру.Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. суду пояснили, що їм
невідомо з яких причин батько позивачів склав новий заповіт на все майно тільки
на ОСОБА_3.

Заслухавши
позивачів, відповідачку її представника, та свідків, дослідивши письмові докази
по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Матеріалами
справи встановлено, що ОСОБА_8 склав перший заповіт від 05.04.2000р., яким
заповів все своє майно ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 порівно. Даний заповіт
скасований новим заповітом, про що свідчить запис та печатка Долинської
державної нотаріальної контори.

Із
нового заповіту від 15.04.2005р. ( а.с.12) вбачається, що ОСОБА_8 заповів все
своє майно ОСОБА_3.

Згідно з
частинами 1,2 ст. 1257 ЦК
України, заповіт складений особою, яка не мала це права, а також заповіт
складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За
позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його
волі.

Отже як
вбачається з показів позивачів їхній батько мав право складати будь-який
заповіт. Заповіт складений відповідно до загальних вимог та його форми, які
зазначені в частинах 1,2 ст. 1247 ЦК
України.

Позивачі
не довели суду, що їхній батько склав новий заповіт не по своїй волі або його
волевиявлення було вільним.

З
урахуванням викладеного, суд вважає, що відсутні будь-які підстави для визнання
заповіту недійсним, а також визнання за позивачами права на житловий будинок і
все рухоме майно в порядку спадкування.

Керуючись ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_1, ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_3 про визнання заповіту не
дійсним і визнання права на житловий будинок і все рухоме майно в порядку
спадкування.

Рішення
може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.