Справа № 2-1239
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2007 року Ялтинський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі: головуючій судді Цалко А.А., при секретарі Єршовій
Я.Ю., з участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Ялті цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач у судовому засіданні просить суд про розірвання
шлюбу з відповідачкою з тих підстав, що вона проявляє зарозумілість, скритність,
неповагу до нього, оскорбляє його, чим принижує його гідність, в зв'язку з чим,
останні два роки між ними постійно виникають сварки, скандали. Крім того,
відповідачка не займається домашнім господарством, не вносить вклад у сімейний
бюджет, може вдарити сина за плохі відмітки. Така поведінка відповідачки
привела до того, що він втратив почуття любові та поваги до неї, вважає, що їх
шлюб носить формальний характер, родина розпалась остаточно, примирення між
ними не можливо. Він втратив почуття любові та поваги до дружини, зустрів іншу
жінку.

Відповідачка в судовому засіданні проти позову
заперечувала, вважає, що їх сім'ю ще можливо зберегти, пояснила суду, що вони з
чоловіком до теперішнього часу проживають разом, ведуть спільне господарство,
підтримують подружні відносини, займаються вихованням неповнолітнього сина, а
усі сварки виникають між батьками позивача, мати якого також проти її та сина
реєстрації у належній ним квартирі.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_4 і
ОСОБА_5, вислухавши думку адвоката, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
в позові повинно бути відмовлено за наступних підстав:

Згідно зі ст. 112 СК України, - суд постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя
і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,
що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони знаходяться в
зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1997 року. Від спільного життя мають
неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач стверджує, що родина розпалась остаточно,
наполягає на розірванні шлюбу, однак, ніяких доказів у підтвердження своїх
доводів про причини розпаду родини не представив суду.

Сторони продовжують проживати разом, ведуть спільне
господарство, підтримують подружні відносини, разом займаються вихованням
неповнолітнього сина. З показань свідків слідує, що періодично в квартирі, де
проживають подружжя ОСОБА_2 і батьки позивача, чутний шум скандалів. Однак, на
думку суду, це не може являтися безперечним доказом того, що сім'я розпалася
та  не може бути збережена.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, - кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень.

При таких обставинах, суд вважає, що в позові слід
відмовити, тому що родину ще можливо зберегти.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 10, 11, 60,
212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 105, 110-112
Сімейного кодексу України,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3про розірвання шлюбу -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку
до Апеляційного суду АРК через Ялтинський міський суд в порядку та строки,
встановлені ст. ст. 294-296 Цивільного процесуального кодексу України.

СУДДЯ