Справа №2-1996/2007 року
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
червня 2007 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим в складі:
судді - Романенко В.В., при секретарі - Кириловій К.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ялта цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Відділення
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ЯМУ ГУ МВС України в
Криму, державний нотаріус Першої Ялтинської державної нотаріальної контори
Буханевич О.В.,  про розірвання договору
довічного утримання і зняття з реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання на вимогу набувача та
визнання права власності на ½ частку квартири,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати договір довічного
утримання,  укладений  07 грудня 2005 року з ОСОБА_2 та зняти її з
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні
вимоги обґрунтовуються тим, що згідно з договором довічного утримання від
7.12.2005 р. ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_2
прийняла на себе зобов'язання по зазначеному договору забезпечити щомісячне
матеріальне утримання позивача на суму 300 гривен у вигляді забезпечення
щоденним триразовим калорійним харчуванням на 200 гривен, надання побутових
послуг (прання постільної білизни, послуги перукарні, ремонт побутової, аудіо,
відеотехніки, тощо на 30 гривен, забезпечення належними лікувальними засобами
на 70 гривен. Проте відповідач ОСОБА_2 не виконувала умови договору, не
забезпечувала догляд у відповідності з прийнятими на себе зобов'язаннями, не
надавала допомоги, коли вона дуже хворіла. У квартирі зареєструвалася без її
згоди. В даний час відповідач проживає окремо, на прохання про допомогу не
реагує, відноситься до позивачки неприязно.

Третя
особа - Відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб ЯМУ ГУ
МВС України в Криму свого представника в судове засідання не направила, про
дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надіслала
письмову заяву, в якій  просить
розглядати справу у її відсутності.

Третя
особа - державний нотаріус Першої Ялтинської державної нотаріальної контори
Буханевич О.В. в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду
сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

ОСОБА_2
позов не визнала та звернулася з зустрічним позовом, де підтверджує, що між нею
та ОСОБА_1 07.12.2005 року укладено договір довічного утримання, за яким вона
прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1  і
зобов'язання про утримання (догляд) ОСОБА_1 у вигляді забезпечення житлом
шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній
квартирі, забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням, виходячи з
вартості продуктів 200 гривень  щомісячно,
надання побутових послуг на суму 30 гривень щомісячно та забезпечення належними
лікувальними засобами на середню суму 70 гривень на місяць або 840 гривень  на рік. Вказує, що відразу після укладення
договору почала виконувати в спірній квартирі ремонт, а також виконувала
передбачені договором умови догляду: готувала їжу, купувала продукти харчування
та ліки, прала білизну, прибирала. Стверджує, що при укладенні договору
довічного утримання ОСОБА_1 скрила від неї те, що у відчужуваній  квартирі проживав наймач ОСОБА_3, з яким в
жовтні 2006 року вона зареєструвала шлюб. Вказує, що ОСОБА_1 виставила її речі
і відмовилася одержувати від неї допомогу. Вважає, що ОСОБА_1 створила
перешкоди для подальшого існування та виконання договору довічного утримання, бо
скрила від неї наявність співмешканця, а в подальшому чоловіка, поклала на неї
обов'язки утримання житла, враховуючи витрати, пов'язані з проживанням у
квартирі наймача. Вважає вказані обставини істотними, що роблять неможливим
належне виконання умов договору в майбутньому. Вказує, що нею виконані в
спірній квартирі ремонтні роботи, які вона не може відокремити і забрати на
суму 57474,11 гривень. ОСОБА_2 просить розірвати договір довічного утримання
від 07.12.2005 року реєстровий номер 6-1456 на вимогу набувача у зв'язку з
неможливістю його подальшого виконання з підстав, що мають істотне значення,
повернути ОСОБА_1 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, визнати за нею право власності
на ½ частку вказаної квартири.

Заслухавши
осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, дослідивши
відповідні докази, вислухав свідків, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню, а в зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно
до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд здійснює цивільне судочинство на засадах
змагальності сторін, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в
межах заявлених ними вимог і на підставі доказів осіб, які беруть участь у
справі.

Судом
встановлено, що 07 грудня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір
довічного утримання реєстровий № 6-1456, засвідчений державним нотаріусом
Першої Ялтинської державної нотаріальної контори О.В.Буханевич.

За умовами вказаного договору ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 отримала  у власність квартиру АДРЕСА_1 на умовах
договору (п.1.1.).

Договором встановлено, що матеріальне забезпечення з утримання (догляду),
яке щомісячно має надаватись набувачем відчужувачу оцінено сторонами у суму 300
гривень (п.2.1.) Утримання (догляд) визначено сторонами у вигляді: а)
забезпечення відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного
проживання у відчужуваній квартирі; б) забезпечення щоденним триразовим
калорійним харчуванням (сніданок, обід і вечеря). У разі спорів з приводу
достатності харчування раціон складає дієтолог чи лікар. Вартість продуктів
складає 200 гривень на місяць; в) надання побутових послуг (прання постільної
білизни - один раз на 14 днів, послуги перукарні - один раз на місяць, ремонт
побутової, а також аудіо-, відеотехніки тощо), оцінується сторонами на суму 30
гривень на місяць; г) забезпечення належними лікувальними засобами на підставі
виданих лікарями рецептів на середню суму 70 гривень на місяць чи 840 гривень
на рік (п.2.2). Договором передбачено право відчужувача вимагати своєчасного і
повного надання від набувача вказаного договором утримання і вимагати
розірвання договору у разі невиконання або неналежного виконання набувачем свої
обов'язків за договором (п.3.1.). В договорі вказано, що всі зміни та
доповнення до цього договору, що зроблені за узгодженням сторін, повинні бути
нотаріально посвідчені (п.4.7.). Договір передбачає право його розірвання за
згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного
розірвання однією із сторін, у судовому порядку (п. 4.2.).

Позивачка
ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи, має гіпертонічне захворювання серця що
підтверджується довідкою №011097 серії 2-19 ЕК та електрокардіограмою №5355 від
20.03.07 року.

Показами
свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтверджено факт неналежного виконання відповідачкою
ОСОБА_2 утримання (догляду). Свідки вказали на те, що ОСОБА_2 не забезпечувала
ОСОБА_1 щоденним триразовим харчуванням, не прала і не прибирала, не надавала
побутових послуг, не доглядала за нею під час важкої хвороби, не викликала лікаря.  Натомість ОСОБА_2 майже півроку робила ремонт
у квартирі виходячи з власних потреб, не рахувалася з інтересами ОСОБА_1, яка
змушена була проживати в квартирі під час ремонтних робіт. ОСОБА_1 сама
прибирала, прала білизну, готувала для себе і родини ОСОБА_2, яка поселилася в
спірній квартирі з грудня 2006 року разом з донькою та чоловіком.

Платежі за квартиру і комунальні послуги після укладення договору довічного
утримання здійснювала ОСОБА_1. Вказаний факт підтверджується квитанціями про
оплату платежів за квартиру, комунальні послуги та телефон, представленими
ОСОБА_1

Суд враховує, що ОСОБА_2 також здійснила платежі за квартиру, які були вже
оплачені ОСОБА_1 в квітні 2007 року вже після звернення ОСОБА_1 до суду з даним
позовом і не вважає їх підтвердженням належного виконання умов за договором
довічного утримання.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів, повідомлених позивачем та свідками
позивача, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим
зібраним по справі письмовим доказам.

Суд
критично розцінює ствердження ОСОБА_2 про те, що проведення ремонту в спірній
квартирі було умовою договору довічного утримання, оскільки така умова в
договорі відсутня, а якщо сторони в подальшому дійшли згоди про проведення
ремонту, то таке доповнення до договору мало бути викладене письмово і
нотаріально посвідчено у відповідності до п. 4.7 договору.

ОСОБА_2 не довела належним чином факт погодження з ОСОБА_1 проведення
ремонтних робіт в квартирі в їх фактичному обсязі, оскільки представлений суду
кошторис не підписаний ОСОБА_1 Крім того, кошторис і товарні чеки містять дані
також про від'ємні поліпшення і предмети домашнього вжитку, як то  витяжка, бойлер, тумба, дзеркало,
холодильник, полиці, люстру та ін., а також де які зазначені документи складені
не на ОСОБА_2, а на її чоловіка, який з ніякими вимогами до суду не звертався.

Відповідно
до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які по закону повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Суд
враховує, що ОСОБА_2  представлені чеки
на продукти і ліки і вважає, що сума вказаних чеків свідчить, що їх сума  значно менша від об'єму зобов'язань,
прийнятих ОСОБА_2 на себе за договором. Крім того, надані суду чеки не
являються беззаперечним доказом того, що продукти і ліки були придбані саме для
ОСОБА_1

Згідно
до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.  Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

До
пояснень свідків ОСОБА_5 та  ОСОБА_6  про виконання взятих відповідно до договору
на себе ОСОБА_2 зобов'язань, суд відноситься критично, оскільки вони є членами
родини ОСОБА_2 і зацікавлені в результаті розгляду справи. Також зазначені
пояснення свідків не підтверджуються
і  суперечать   іншими доказами.

Суд
вважає, що проживання в спірній квартирі співмешканця ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та
реєстрація шлюбу з ним 10.10.2006 року не є обставиною, яка має суттєве
значення і робить неможливим подальше виконання договору довічного утримання.

Згідно
до п. 1 ч. 1 ст. 755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання
(догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або
третьої особи, на користь якої від був укладений, у випадку невиконання чи
неналежного виконання набувачем свої обов'язків, незалежно від його вини.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог,
дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази,
оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши  усі
обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень,  з урахуванням того, що
відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту
порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд дійшов
висновку про задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1 і про відхилення
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2.

Судові
витрати, зокрема судовий збір, суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88  ЦПК України.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 59, 60, 61, 158 ч.1, 179, 209,
212-216 ЦПК України, ст. 344-756
Цивільного кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 07 грудня 2005 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений першої Ялтинською державною нотаріальною  конторою, реєстровий №6-1456.

Зобов'язати Відділ громадянства, реєстрації й міграції фізичних осіб
Ялтинського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх
справ України в Автономній Республіці Крим зняти ОСОБА_2 з реєстрації за
адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 у позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 417 гривень.

На рішення суду може бути подана заява
про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим через  Ялтинський міський суд у
строк 10 днів з дня проголошення рішення, або апеляційна скарга до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд у строк 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку представлення заяви
про апеляційне оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не була
представлена.

Суддя

Ялтинського міського суду
В.В. Романенко