Справа № 2-462 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року           Рівненський    районний суд Рівненської області в особі:

судді
Красовського О.

при
секретарі Хрусюк Л.

з участю
представника відповідача -
ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Рівне (попередній розгляд) справу за
позовом

ОСОБА_2
до Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_3
про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

встановив:

Позивачка
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
її мама. Після смерті мами залишилося спадкове майно. Позивачка у визначений
строк звернулася до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав.
Проте відсутня первинна реєстрація нерухомості, а тому нотаріус не має
можливості оформити спадкові права позивачки. Покликаючись на відповідні
положення ЦК України, позивачка просить суд задоволити позов

Відповідач
ОСОБА_3 позов визнав і пояснив, що не заперечує, щоб спадкові права були
оформлені на позивачку. Він не прийняв спадщину після смерті батьків, і на її
прийняття не претендує.

Представник
відповідача позов визнав, пояснив, що позивачка та відповідач ОСОБА_3 є єдиними
спадкоємцями після смерті їх мами (перша черга). Не заперечує проти задоволення
позову.

Відповідно
до ч.І ст. 130 ЦПК
України, попереднє судове засідання проводиться з метою з'ясування можливості
врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та
швидкого вирішення справи.

Відповідно
до ч.4 ст. 130 ЦПК
України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі
відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в
порядку, встановленому статтями 174
і 175 цього
Кодексу.

Суд
вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних
доказів.

Сторони
не заперечують проти такого вирішення справи, ухвалення судового рішення при
попередньому розгляді справи.

Суд
вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно
до статті 10 ЦПК
України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно
до статті 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір.

Відповідно
до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Як встановлено
в судовому засіданні, 05.04.2006
року померла мама позивачки -ОСОБА_4.
Ще раніше, в 90-их роках помер тато -
ОСОБА_5. Батьки мали троє дітей, якими є: позивачка по справі (дошлюбне
прізвище -ОСОБА_3); ОСОБА_3, відповідач по справі; і був ОСОБА_6 (помер
ІНФОРМАЦІЯ_2). Після смерті мами залишилося спадкове майно: будинковолодіння,
що в АДРЕСА_1. Позивачка прийняла спадщину у визначений законодавством строк:
на час смерті мами проживала разом з нею, доглядала за нею. Позивачка та її
брат ОСОБА_3 є єдиними спадкоємицями за законом (перша черга). Брат позивачки
ОСОБА_3 не претендує на прийняття спадщини.

Цивільний
Кодекс України у ст. 328
визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно
ст. 1216 ЦК
України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Цивільний
Кодекс України у ст. 1261
визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його
смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Цивільний
Кодекс України у ст. 1268
визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти
спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із
застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо

протягом
строку, встановленого статтею 1270
цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно
до частини 2 статті 12 Закону України
«Про власність», громадянин набуває права власності на доходи від участі в
суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності,
вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно,
одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених
законом.

На
підставі наведеного вище, та ст.ст. 328,
1216, 1220, 1222, 1261, 1268, 1296 ЦК України, частини 2 статті 12 Закону України
«Про власність», суд вважає, що позов є доведеним.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61; ч.І, ч.4
ст. 130; ст.ст. 212, 213, 214, 215, 217, 218 ЦПК
України; ст.ст. 328,
1216, 1220, 1222, 1261, 1268, 1296 ЦК України 2003 р.; ч.2 статті 12 Закону України
«Про власність», суд, -

вирішив:

Позов
задоволити.

Визнати
ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_1) власницею
будинковолодіння, що по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті
мами - ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави 10
грн. судових витрат (сплата судового збору).

Рішення
набирає законної сили через 10
днів з дня проголошення, якщо його не буде оскаржено в апеляційному
порядку. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може
бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення
може бути також оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження у
випадку подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення
рішення.

У
випадку неподання заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк рішення
набуває законної сили після закінчення цього строку.

Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але не подано в подальшому апеляційну
скаргу в 20-денний строк, то рішення набирає законну силу.

СУДДЯ:
О.О.КРАСОВСЬКИЙ