РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 квітня 2007
року                     Новоархангельський
районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого:
судді -                                           Партійної
І.П.

при секретарі                                                      Довгій
С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт. Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Агрофірма
"Кочубій" про повернення майна з чужого незаконного володіння,
стягнення суми упущеної вигоди, моральної шкоди, судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ТОВ "Агрофірма
"Кочубій" про повернення майна з чужого незаконного володіння,
стягнення суми упущеної вигоди, моральної шкоди та судових витрат, мотивувавши
свої вимоги тим, що згідно Державного акту на право власності на земельну
ділянку серії НОМЕР_1 йому належить земельна ділянка №НОМЕР_2 площею 5,88 га ,
яка розташована на території Кальниболотської сільської ради
Новоархангельського району Кіровоградської області.

Після отримання Державного акту він весною 2006 року мав
намір на своїй земельній ділянці посіяти ячмінь, але з'ясувалось, що його
ділянкою користується відповідач.

З 2005 року він неодноразово звертався до відповідача із
заявами про повернення йому ділянки але його вимоги залишились проігнорованими.

На початку 2006 року він знову звернувся до відповідача
із заявою про повернення земельної ділянки, на яку отримав відповідь, що
ділянка № НОМЕР_3 знаходиться у користуванні на умовах оренди до 2007 року
включно.

Вважає, що його земельна ділянка самовільно зайнята, без
його згоди і повинна бути йому повернута як законному власнику. Також вважає,
що незаконними діями відповідача він був позбавлений права володіти,
користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою та отримувати відповідні
доходи від неї.

Враховуючи те, що він мав намір засіяти ділянку ячменем для
отримання прибутку в майбутньому, але цього зробити не зміг по причині
незаконного володіння землею відповідачем, то у відповідності до норм
Земельного кодексу він має право на відшкодування упущеної вигоди, яка згідно
розрахунку складає 8114 грн. 40 коп. за рахунок відповідача.

Крім того, протиправними діями відповідача йому було
завдано моральної шкоди, яка полягала у його душевний стражданнях, які він
зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача шодо нього самого та у
позбавленні його як власника користуватися та розпоряджатися своєю земельною
ділянкою, яку він оцінює у розмірі 2000 грн.

Також просив стягнути з відповідача на його користь суму
сплаченого судового збору у розмірі 81 грн. 14 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1. свої вимоги підтримав
повністю, при цьому зменшивши вимогу щодо стягнення суми упущеної вигоди до
суми 5471 грн. 05 коп. та суду пояснив, що він дійсно у 2006 році отримав від
відповідача плату за земельну ділянку, але договору оренди не укладав, так як
цю роботу він доручив ОСОБА_2., чому останній не уклав договору йому невідомо.
Він знав , що земельна ділянка була виділена в натурі, так як про це йому
повідомив ОСОБА_2.

Також вказану
ділянку мав обробляти ОСОБА_2. і вони мали намір засіяти її ячменем.

Стверджував, що незаконними діями відповідача йому
спричинена моральна шкода, яка виразилась у погіршенні стану його здоров'я, він
півроку хворів, у нього був стрес.

Щодо неотримання доходів ОСОБА_1. пояснив, що вони нічого
не робили для того, щоб засіяти ділянку, лише чекали коли її звільнить
відповідач.

Представник позивача ОСОБА_3. позовні вимоги підтримав і
суду пояснив, що згідно Державного акту власником спірної земельної ділянки є
ОСОБА_1., який у 2006 році мав намір засіяти землю ячменем, але зробити цього
не зміг по причині незаконного використання ділянки відповідачем.

2

На початку   2006 року ОСОБА_1. звернувся    до відповідача і   йому надали відповідь, що  земля перебуває у оренді до 2007 року , але
батько позивача договір оренди не укладав і тому земельна ділянка
використовується відповідачем самовільно без законних підстав.

Маючи намір засіяти поле ячменем для отримання прибутку, позивач цього
зробити не зміг і тому має право на відшкодування упущеної вигоди у розмірі
5471 грн. 05 коп. згідно розрахунку. Також просив стягнути з відповідача
витрати на юридичні послуги в сумі 1000 грн. та інші вимоги згідно позову.

Представник позивача ОСОБА_2. позовні вимоги також
підтримав і просив їх задовольнити. Пояснив також, що доручення від ОСОБА_1.
він здав у ТОВ "Кочубій" для того, щоб отримати орендну плату за
використовуючи земельну ділянку для ОСОБА_1.

Займати
земельну ділянку він мав намір після збирання врожаю 2006 року.

Представник відповідача Маркевич В,А. позовні вимоги визнав частково лише в
частині повернення земельної ділянки та суду пояснив, що вказана ділянка була
передана агрофірмі в користування на умовах усного договору оренди, так як
відповідач сплатив, а позивач отримав орендну плату за її користування. Не
заперечував, що спірну ділянку позивач мав можливість використовувати у
будь-який час, без будь-яких обмежень і тому вважає, що позивачу не спричинено
ні моральних страждань, ні нанесено збитків.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши докази в
сукупності з іншими матеріалами справи, суд приходить до висновку про часткове
задоволення позову з наступних підстав.

Правовідносини сторін регулюються ст.ст. 78, 90, 125, 152, 211, 212
Земельного кодексу України, ст.
ст. 15, 22, 317, 319, 321, 325, 386, 387 Цивільного кодексу України.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1. є власником
земельної ділянки площею 5,88 га, яка розташована на території Кальниболотської
сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області згідно
Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Довідкою, виданою Новоархангельським районним відділом Кіровоградської
регіональної філії "Центру державного земельного кадастру при держкомземі
України " засвідчено, що земельна ділянка належна ОСОБА_1. згідно
Державного акту на право власності на земельну ділянку серії  НОМЕР_1 станом на 30.01.2007 року не передана
в оренду і не обтяжена (а.с. 39).

Згідно ст. 90 Земельного кодексу України власники
земельної ділянки мають право самостійно господарювати на землі.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є
непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Статтею 152 Земельного кодексу України зазначено, що власник земельної
ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Як встановлено судом, відповідач без законних підстав
протягом 2006 року використовував земельну ділянку, яка на праві власності
належить позивачу і спірна ділянка підлягає поверненню законному власнику, так
як відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні
ділянки підлягають поверненню власникам землі без відшкодування затрат,
понесених за час незаконного користування ними і вимога про повернення
самовільно зайнятої ділянки підлягає задоволенню.

Щодо вимог відшкодування власнику землі збитків внаслідок неодержання
доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, суд виходить з
того, що згідно вимог ст.22 ЦК
України упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Відповідно до ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі
відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового
невикористання земельної ділянки.

Обов'язок щодо доведення розміру тих доходів, яких особа
отримала б у випадку непосягання на її право, покладається на потерпілого,
тобто на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати
певні доходи, а також заходи, вжиті ним щодо їх одержання.

Згідно роз'яснень п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді цивільних справ" при самовільному
зайняття ріллі на користь власника стягується вартість неодержаної
сільськогосподарської продукції, яка обчислюється за ринковими цінами, з
урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві, за винятком
витрат виробництва, пов'язаних із збиранням урожаю, а також витрат на
відновлення якості земель відповідно до їх призначення.

При визначенні розміру упущеної вигоди повинні бути враховані розумні
витрати, які позивач повинен був понести для забезпечення посіву, а саме
вартості насіння, обробітку землі, інших затрат.

Згідно пояснень позивача він не приймав ніяких заходів
щодо посіву ячменю, а чекав коли

3

відповідач звільнить займану ділянку та за час
незаконного використання його землі він отримав від  відповідача плату за користування ділянкою.

Довідкою відділу статистики у Новоархангельському районі зазначено
загальний розмір врожайності ячменю ярого по району, без зазначення врожайності
по конкретному господарстві (а.с. 38).

Крім того, позивачем у письмовому розрахунку упущеної вигоди зазначено витрати
на посів та збирання урожаю у розмірі 25 % від загальної суми вартості
зібраного ячменю, без зазначення конкретних витрат.

Тобто, за таких обставин позивачем не доведено розмір тих
доходів, яких він отримав би за звичайних обставин, ним надано лише письмовий
розрахунок розміру упущеної вигоди і у суду немає підстав для задоволення даної
позовної вимоги.

Крім того, згідно довідки наданої ТОВ "Агрофірмою
"Кочубій" ОСОБА_2. за дорученням ОСОБА_1. у 2006 році отримав орендну
плату за земельну ділянку зерном у кількості 500 кг пшениці та 778 кг ячменю,
що в грошовому виразі становить 689 грн. 18 коп. (а.с. 56) і дана обставина
сторонами не заперечувалась.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивач не надав
суду доказів щодо погіршення

стану його здоров'я, пов'язаного із неправомірними діями
відповідача, а лише пояснив, що він

півроку хворів, у нього був стрес. За таких обставин у
суду немає підстав для задоволення даної

вимоги,         оскільки
в судовому засіданні позивачем дана вимога не доведена.

Щодо вимог відшкодування витрат на правову допомогу, то вони підлягають
частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Згідно доручення, виданого ОСОБА_1. своєму представнику ОСОБА_2., останній
наділений правом користуватись правовою допомогою.

Так згідно укладеної угоди № 1/03 про надання правової допомоги від
28.11.2006 року між ОСОБА_2. та приватним підприємством Юридичне агенство
"Злагода" укладено угоду у здійсненні правової допомоги у поверненні
незаконного володіння земельної ділянки та стягненні упущеної вигоди і ціна
угоди становить 500 грн.

Аналогічною угодою від 12.12.2006 року між тими ж
сторонами укладено угоду у здійсненні правової допомоги у представництві
замовника у суду, але вказані повноваження використані ОСОБА_2. самостійно і
вказана угода в розмірі 500 грн. оплаті не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 78, 90, 125, 152, 211, 212
Земельного кодексу України, ст.
ст. 15, 22, 317, 319, 321, 325, 386, 387 Цивільного кодексу України, ст.ст.
213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Зобов'язати ТОВ "Агрофірму "Кочубій" повернути з незаконного
володіння земельну ділянку № 0НОМЕР_2 площею 5,88 га, яка розташована на
території Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району
Кіровоградської області законному власнику Бауліну Володимиру Івановичу.

Стягнути з ТОВ "Агрофірми "Кочубій" на
користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі ЗО грн. та витрати на правову допомогу в
сумі 500 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд
шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.