РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-330/2007 рік

13   квітня   2007
року   Першотравенський   міський
суд Дніпропетровської
області в складі: Головуючої судді Бондарьової Г.М. При секретарі: Кобка Т.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення компенсації
одноразової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про
стягнення компенсації одноразової допомоги посилаючись на те, тривалий час пропрацював на шахтах на
підземних роботах, правонаступником яких є ОСОБА_2.

За
час роботи на шахті ІНФОРМАЦІЯ_1одержав професійне захворювання пиловий бронхіт
згідно акту розслідування ІНФОРМАЦІЯ_2, на
підставі висновку МСЕК від ДАТА 2 було
встановлено ІНФОРМАЦІЯ_3 стійкої втрати профпрацездатності, наказом по шахті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_7 було нараховано
одноразову допомогу в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_3, яку виплачено йому в ІНФОРМАЦІЯ_4з порушенням місячного терміну її виплати.

Оскільки місячний термін виплати одноразової допомоги у відповідності
до п.39 Правил відшкодування шкоди відповідачем порушений позивач просить з
врахуванням змінених та уточнених позовних вимог стягнути на його користь компенсацію
одноразової допомоги в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_5з врахуванням коефіцієнту приросту
споживчих цін на товар та послуги з лютого 1998 року по грудень 2000
року 0,745/177,1 індекс зростання споживчих цін з наростаючим підсумком на
листопад 2000 року : 101,5 індекс зростання
споживчих цін на споживчі товари та послуги з наростаючим
підсумком на лютий 1998 року -1= 0,745
ІНФОРМАЦІЯ_6. Всього йому
належить до стягнення коригування одноразової допомоги у зв»язку з затримкою її виплати і її знецінення в розмірі  ІНФОРМАЦІЯ_6.

Позивач вважає, що ним пропущений строк для звернення до
суду з позовом з поважної причини, оскільки одноразова допомога була йому
нарахована наказом по шахті в 1995 році, в призначенні допомоги йому не
було відмовлено, також не було відмовлено в її виплаті, на шахті була створена черговість по виплатам одноразових допомог і всі потерпілі терпляче
чекали своєї черги виплати вже
призначеної допомоги. Одноразову допомогу йому виплачено лише в ДАТА 4, всупереч вимогам п. 5 Положення про компенсацію
відповідач  при  виплаті
одноразової  допомоги

2

безпідставно
не виплатив одночасно і її компенсацію, не відмовляли
в її виплаті пізніше при наявності коштів, він терпляче чекав цього, тому він у встановлені строки і не звернувся до суду ,а звернувся лише в жовтні 2006
року за примусовим стягненням
компенсації одноразової допомоги, тобто з моменту порушення його права він трьохрічний строк позовної давності пропустив, але з поважних причин вказаних
ним обіцянок відповідача та стану
його здоров»я як інваліда праці, то він вважає, що є всі підстави для його поновлення-це обіцянки відповідача виплатити допомогу з моменту
призначення, його потреба в постійному лікуванні, недобросовісність дій відповідача по затримці виплати одноразової
допомоги а також ненарахування її компенсації, та його упевненість в тому, що
при виплаті допомоги відповідачем
компенсація буде нарахована без суду, чого вимагає закон.

З врахуванням викладеного позивач просить суд поновити
йому пропущений з
поважної причини строк звернення до суду за захистом
порушеного права та стягнути з ОСОБА_2 його користь компенсацію одноразової допомоги в розмірі
ІНФОРМАЦІЯ_6.

В судовому засіданні позовні вимоги позивача повністю
підтримав його
представник за довіреністю ОСОБА_3

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов ОСОБА_1 не визнала повністю, пояснила суду, що позивачу не належить стягнення
компенсації одноразової допомоги, оскільки вона виплачується за суми нараховані
після 01 січня 1998 року, тоді як
ОСОБА_1 допомога нарахована в 1995 році.

Окрім того вважає, що ОСОБА_1пропущений трьохмісячний
строк позовної давності звернення в суд за вирішенням спору по компенсації,
оскільки ОСОБА_1 з моменту призначення допомоги, вимог про виплати компенсації не
пред'являв, одноразова допомога йому була призначена в листопаді 1995 року, повністю
виплачено в ДАТА 4, ОСОБА_1 вимог про виплату компенсації не пред'являв по жовтень 2006
року, що також являється підставою для відмови в задоволенні позову.

Представник, притягнутої по справі третьої особи -
ОСОБА_4, просить суд
вирішити спір згідно вимог закону.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи
суд вважає встановленими
слідуючі обставини.

ОСОБА_1
тривалий час пропрацював на шахтах на підземних роботах, правонаступником яких
є ОСОБА_2.

За
час роботи на шахті ІНФОРМАЦІЯ_1одержав професійне захворювання пиловий бронхіт
згідно акту розслідування ІНФОРМАЦІЯ_2, на
підставі висновку МСЕК від ДАТА 2 було
встановлено ІНФОРМАЦІЯ_3 стійкої втрати профпрацездатності, наказом по шахті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_7було нараховано
одноразову допомогу в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_3, яку виплачено йому.

3

Згідно ст.13 Закону України «Про охорону
праці», діючого на момент призначення позивачу
одноразової допомоги, в разі зміни вартості
життя, порядок пов'язаного з цим перегляду розміру відшкодування
шкоди і одноразової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.43
Правил відшкодування шкоди в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1100 від 03 жовтня 1997 року, якщо потерпілому або особам, які мають право на відшкодування
шкоди з вини власника, вчасно не призначені
або не виплачені суми відшкодування шкоди, то ці суми
виплачуються без обмеження будь-яким строком і підлягають
коригуванню у зв'язку з ростом цін на споживчі
товари та послуги в порядку, встановленому ст.34 Закону України «Про охорону
праці»

Згідно ст.34
Закону України «Про охорону праці» - компенсація працівникові втрати частини заробітної плати /відшкодування шкоди/ в зв'язку з порушенням строків її виплати
проводиться згідно з індексом росту цін на споживчі товари та послуги в порядку,
встановленому законодавством.

Згідно з
Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати /відшкодування шкоди/ в зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів № 1427 від 20 грудня 1997 року - компенсація працівникам втрати частини заробітної плати
/відшкодування шкоди/ в зв'язку з
порушенням строків її виплати проводиться у випадку затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати /відшкодування шкоди/ за період
починаючи з 01 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифи на послуги за цей період вирослі більше ніж на один
відсоток.

Вирішуючи
вимоги ОСОБА_1 в межах заявлених ним вимог в частині стягнення компенсації
одноразової допомоги за період з 01 січня 1998 року по грудень 2000 року в сумі
ІНФОРМАЦІЯ_6, суд вважає, що оскільки відповідачем порушений,
передбачений п.39 Правил відшкодування шкоди, місячний строк
виплати позивачу одноразової допомоги і вона йому не була
виплачена на 01 січня 1998 року в розмірі 8993,90ГРН ,то, з
урахуванням вимог закону ОСОБА_1 належить стягнути компенсацію одноразової
допомоги в сумі ІНФОРМАЦІЯ_5зі слідуючого розрахунку
з врахуванням коефіцієнту приросту цін на споживчі товари та тарифів на послуги
з лютого 1998 року по грудень 2000 року:

Згідно довідки
відповідача позивачу виплачено одноразовому допомогу в сумі
8993,90грн в травні 2001 року.

- Залишок невиплаченої одноразової
допомоги на 01 січня 2001 року складає 8993,90грн

Розмір
компенсації цієї суми складає ІНФОРМАЦІЯ_6 /177,1 індекс зростання цін на споживчі товари та тарифів на послуги з наростаючим підсумком на листопад 2000 року:101,5 індекс
на лютий 1998 року -1 = 0,745 ІНФОРМАЦІЯ_6.

4

Всього позивачеві належить до
стягнення коригування одноразової допомоги у зв»язку з затримкою її
виплати і її знецінення в розмірі
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Обговорюючи питання про строк
позовної давності, пред'явлення позивачем вимог про стягнення
компенсації одноразової допомоги суд виходить з того, що вона йому
була нарахована в листопаді 1995 року, на 01 січня 1998 року
йому не виплачена повністю, відповідачем визнано, що на шахті одноразова допомога виплачувалась за черговістю по мірі надходження
грошових коштів для цієї мети,
відповідачем не виплачено по травень 2001 року, після чого повинно підлягати компенсації, згідно заявлених вимог по грудень 2000 року до введення в дію Закону
України «Про компенсацію громадянам
частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 1999
року № 2050-111,введеного в дію з 01 січня 2001 року. Відповідач не виконав
обов'язку щодо нарахування та виплати компенсації одноразової допомоги одночасно з виплатою суми допомоги в травні 2001
року всупереч вимогам п.5 Положення про компенсацію, позивач заявив позов про
це в жовтні 2006 року, вимоги позивача про компенсацію допомоги не можна віднести до суто трудових правовідносин,
оскільки вони також являються
частиною цивільно-правових відносин ЦК України 1963 року розділу 40 - зобов»язання,
що виникають внаслідок заподіяння шкоди, ст.45б ЦК України 1963 року, що передбачає відповідальність
за ушкодження здоров'я громадянина,за якого сплачуються страхові внески.
Враховуючи пенсійний вік позивача, інваліда праці, суд вважає за можливе
поновлення пропущеного ним з поважної причини строку звернення
до суду згідно ст.80 ЦК України 1963 року, за компенсацією
одноразової допомоги, право вимоги якої у позивача виникло з
травня 2001 року - з дня виплати останньої суми одноразової
допомоги позивачу, позов заявлений в жовтні 2006 року.

Висновок суду про трьохрічний строк
позовної давності підтверджується також
п.41 Правил відшкодування шкоди, діючих на момент призначення позивачу допомоги, згідно яких, якщо заяву про відшкодування шкоди потерпілий подав через три
роки з дня встановлення МСЕК стійкої
втрати професійної працездатності, відшкодування
шкоди проводиться з дня подачі заяви.

Суд вважає, що
Закон України «Про компенсацію громадянам частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року
№ 2050-111, який вступив в силу з 01 січня 2001 року і передбачаючий компенсацію грошових доходів громадян, які не носять разового характеру, розповсюджується на
правовідносини, що виникають після введення його в
дію, він зворотної сили не має, тому суд вважає, що позивачу
належить стягнення компенсації допомоги згідно Положення про
порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати /сум
відшкодування шкоди/ в зв'язку з порушенням строків її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1427 від
20 грудня 1997 року по грудень 2000
року згідно заявлених позовних вимог згідно п.5 вказаного Положення, тобто з 01 січня 1998 року по грудень 2000
року.

5

Суд вважає безпідставними доводи представника ОСОБА_2про необґрунтовані позовні вимоги позивача на підставі ст..34 Закону України «Про оплату праці» та Положення про
порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, згідно з
постановою КМУ № 1427 від 20 грудня
1997 року з послідуючими змінами, оскільки вони регулюють порядок виплати компенсації працівникам втрати частини заробітної плати, а не виплати потерпілому витрат
у зв'язку з порушенням строків
виплати одноразової допомоги на відшкодування шкоди. Щодо останніх спірних сум, то вказаними нормами закону регулюється лише порядок їх коригування у зв'язку
з ростом цін на споживчі послуги, як це зазначено у вищевказаних Правилах, які не містять обмежень по сплаті спірних сум при
їх нарахуванні до прийняття цих норм
закону, у тому числі, і щодо строків звернення з такими позовами до
суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,209,212,214-215 ЦПК України, ст. 80 ЦК України 1963 року,ст.13 Закону України «Про
охорону праці», ст.73 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений з
поважних причин строк звернення до

суду за захистом порушеного права.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1
компенсацію одноразової

допомоги в сумі ІНФОРМАЦІЯ_6.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2судовий збір у розмірі 67/шістдесят сім

/гривень та 1 гривню 50 коп. витрат
на інформаційно-технічне

забезпечення.

Рішення суду набирає законної  сили після
закінчення строку

подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду в апеляційний суд

Дніпропетровської    області
може    бути    подано
через

Першотравенський  міський
суд  протягом  десяти
днів  з  дня

проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду

Дніпропетровської  області через Першотравенський міський суд

протягом двадцяти  днів
після  подання  заяви
про  апеляційне

оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання

заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга  подається у строк,

встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.