Справа №22 ц - 136 - 2007р.                                         Головуючий
у І інстанції Дзюба М.В.
Категорія 33                                                                                             Доповідач
УХВАЛА

Іменем
України

20 лютого
2007 року   колегія суддів судової палати
у цивільних справах   Апеляційного суду
Донецькоі області в складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г. суддів Кочегарової Л.М.,
Козлова О.М. з участю секретаря Сінгур Н.В. розглянувши   у відкритому судовому засіданні у місті
Маріуполі     справу   за позовом ОСОБА_1 до   ОСОБА_2
про   відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, витребування майна, поновлення меж земельної ділянки за
апеляційною скаргою позивача на рішення Приморського районного суду М.Маріуполя
Донецької області від 04
грудня 2006 року ,-

встановила:

Рішенням
Приморського районного суду М.Маріуполя від 4 грудня 2006
року у задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 65000 грв, моральної- 10000 грв,
витребування бесідки, поновлення меж земельної ділянки та демонтування тину і
відновлення дороги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач просить рішення суду скасувати і направити справу на новий
розгляд, посилаючись на те, що суд неправильно оцінив докази по справі і зробив
висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника ,
позивача, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач є власником 39/100
частини будинку по АДРЕСА_1 у м. Маріуполі на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 25.101994
року після смерті ОСОБА_3.(а.с.7-10).

Відповідачка ОСОБА_2. є власницею 29/100 частини
домоволодіння по АДРЕСА_1
у М.Маріуполі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.11.1998 року і 20/200 частини цього
домоволодіння на підставі договору дарування відЮ.09.2002 року.

Документів, що
посвідчують право власності чи право постійного користування земельними
ділянками, встановлення меж земельних ділянок на місцевості сторонами суду не
надано.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач
не надав належних доказів про те, що він є користувачем або власником земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1
у М.Маріуполі із зазначенням конкретних розмірів земельної ділянки на
місцевості. Крім того, не надано суду і доказів на підтвердження матеріальної і
моральної шкоди.

З таким
висновком суду не можна не погодитись ,
оскільки він відповідає фактичним обставинам справи і вимогам закону.

У відповідності
з вимогами ст.116 Земельного
Кодексу України (в редакції 2003
року) громадяни та юридичні особи набувають право власності та право
користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності
за рішенням органів

2

виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування    в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

Відповідно до
ст.125 Земельного Кодексу України (
в редакції 2003 року)
право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає
після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право
власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його
державної реєстрації.

У відповідності
з вимогами ч.2 ст.152 зазначеного Кодексу власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю,
навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З гідно зі ст.1
та 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно встановив фактичні
обставини справи та відповідні ним правовідносини, поясненням сторін а наданим
ними доказам дав правильну оцінку і обгрунтовано прийшов до висновку про,
відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем і відповідачами не надано
правовстановчих документів, які б посвідчували їх право власності або право
постійного землекористування з визначенням меж земельних ділянок в натурі (на
місцевості).

Висновок суду
грунтується на законі і відповідає вимогам ст.ст.125,152 Земельного Кодексу
України і роз'ясненням, які містяться у пп "в" п.18 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 16
квітня 2004 року
„Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді
цивільних справ", відповідно до яких відсутність документів на право
власності на земельну ділянку або право постійного користування нею не дає
підстав вимагати усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та
відшкодування збитків.

Не надано
позивачем і доказів про належність йому бесідки під літ.Л. А тому, висновок
суду про відсутність заподіяння відповідачкою йому шкоди у зв"язку з
заволодінням даної бесідки є правильним.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду. Ніяких нових
доказів чи обставин, які б не були предметом розгляду суду першої інстанції та
могли б вплинути на рішення суду позивачем не надано.

Оскільки рішення
суду постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права воно
є законним і обгрунтованим і підстав для. його скасування немає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308, 313-314 ЦПК України,
колегія суддів,-

У ХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Приморського районного суду М.Маріуполя від 4 грудня 2006
року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців з моменту набрання чинності шляхом подачі касаційної
скарга безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді