Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 жовтня 2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С., Прокопчука
Ю.В.,  Костенка А.В.,                                 Пшонки М.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про стягнення компенсації
за несвоєчасну виплату сум відшкодування шкоди, за касаційною скаргою
відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» на рішення Тернівського
міського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2006 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13 грудня 2006 року,

в с
т а н о в и л а:

У вересні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ВАТ “Павлоградвугілля” про стягнення сум компенсації за несвоєчасну виплату
відшкодування шкоди у сумі 12046 грн. 69 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує
тим, що тривалий час перебував у трудових відносинах з підприємствами ДВАТ
“Павлоградвугілля”. Шахта “Західно-Донбасська” своїм наказом № 796 від 18
листопада 1996 року призначена до виплати одноразову допомогу в розмірі 5 522
грн. 31 коп. Шахта ім. “Н.І. Сташкова” своїм наказом № 796 від 24 жовтня 1996
року призначила до виплати 11 982 грн.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської
області від  13 серпня 2002 року на
користь позивача стягнуто з шахти “Західно-Донбаська” заборгованість в сумі 3
398 грн. 31 коп., з шахти “Н.І. Сташкова” одноразову допомогу в сумі 11 982
грн. Згідно з довідками виданими ДВС від 2 вересня 2005 року та від 8 вересня
2005 року рішення суду виконано  в
повному обсязі.

Проте позивач
вважав, що оскільки сума одноразової допомоги не була виплачена з вини
власника своєчасно, вона підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на
споживчі товари та послуги на підставі ст. 34 Закону України “Про оплату
праці”, Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів  України від 20 грудня
1997 року № 1427. Оскільки допомога йому нарахована у 1996 році, але вчасно не
виплачена просив суд стягнути компенсацію втрати частини одноразової допомоги у
зв'язку з порушенням строків її виплати у сумі 12 046 грн. 69 коп.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської
області від 25 квітня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області
від 13 грудня 2006 року позов ОСОБА_1 до ВАТ «Павлоградвугілля» про стягнення
компенсації за несвоєчасну виплату сум відшкодування шкоди задоволено. Стягнуто
з ВАТ “Павлоградвугілля” на користь позивача 12 046 грн. 69 коп. компенсації за
несвоєчасно виплачені суми одноразової
допомоги, 120 грн. 46 коп. державного мита на користь держави, а також
30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У касаційній скарзі ВАТ “Павлоградвугілля” просить
скасувати постановлені в справі рішення та постановити нове, яким
відмовити  у задоволенні позову,
посилаючись на неправильне застосування судовими інстанціями норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи рішення та задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної
інстанції зіслалися на п. п. 39,
43 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових
обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 р. N 472 (далі -
Правила), згідно з якими одноразова допомога виплачується потерпілому у місячний термін з дня визначення МСЕК
стійкої втрати професійної працездатності. Якщо потерпілому або особам, які мають право на
відшкодування шкоди, з вини власника своєчасно не визначені або не виплачені суми
відшкодування шкоди, то ця
сума виплачується без обмеження протягом будь-якого терміну і підлягає коригуванню у зв'язку із
зростанням цін на споживчі товари та послуги у порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Рішення також містять
посилання на Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, затверджених постановою Кабінету Міністрів
України № 1427 від 20 грудня 1997 р. При цьому суди як першої так і апеляційної
інстанції
дійшли висновку, що оскільки одноразова допомога відноситься до соціальних виплат та є
складовою частиною сум по відшкодуванню шкоди, завданою ушкодженню здоров'я
працівника, то підлягає
компенсації на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати".

Проте з
такими висновками погодитися не можна виходячи з наступного.

Так,
дійсно, відповідно до Правил, відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, складається, в тому числі, з виплати в установлених випадках одноразової
допомоги потерпілому. Але така допомога носить одноразовий характер, а тому застосування
до правовідносин, що
виникли у зв'язку з затримкою у виплаті одноразової допомоги, ст. 2 Закону
України "Про компенсацію громадянам частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати" неправомірне, оскільки норми цього Закону застосовуються до тих
грошових доходів, які громадяни
одержують на території України, та які не мають разового характеру.

Судами як першої так і
апеляційної інстанцій, при задоволенні позовних  вимог ОСОБА_2, неправомірно застосоване
Положення про порядок
компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року N
1427, оскільки дія цього Положення не розповсюджується на правовідносини, які виникли до 1
січня 1998 року.

З урахуванням наведеного є підстави вважати, що суди повно з'ясували
обставини справи, проте при вирішенні справи застосували матеріальний закон, який не поширюється на дані
правовідносини, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення
нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства
«Павлоградвугілля» задовольнити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської
області від 25 квітня 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 грудня
2006 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про стягнення компенсації
за несвоєчасну виплату сум відшкодування шкоди  відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його оголошення й
оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка