Справа N 22ц - 269 - 2007 року                    Головуючий 1 інстанції
Категорія - 27.                                  Доповідач
апеляційної інстанції Лисенко
УХВАЛА

іменем України.

19 лютого 2007 року.                                                                  м.
Миколаїв.

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в
складі:

головуючого Лисенка
П.П.,

суддів: Кутової Т.З. та Данилової О.О.,

із секретарем судового засідання Варміш О.С.,

з участю:

позивача ОСОБА_1.,

представника
відповідачаОСОБА_3, у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 переглянула рішення місцевого Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 23
листопада 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та
ділової репутації, стягнення компенсації за моральну шкоду.

Заслухавши
доповідь судці, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися у дане
судове засідання, перевіривши у межах оскарження обставини та докази, якими
сторони їх стверджували ,-

установила:

25 вересня 2006 року ОСОБА_1
пред'явив зазначений позов.

Його
обґрунтовував тим, що на робочому місці у присутності сторонніх осіб відповідач
допустив нецензурні висловлювання на його адресу, принизивши честь, гідність та
ділову репутацію.

Крім того, наніс
йому три удари руками в різні частини тіла, завдавши фізичного болю та
моральних страждань.

Посилаючись на
наведені обставини, просив суд зобов'язати відповідача принести публічне
вибачення та стягнути з того 1
699 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Відповідач
просив у позові відмовити, оскільки виписаних позивачем дій не вчиняв.

Рішенням
місцевого Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2006 року позов
задоволено частково.

Постановлено
стягнути з відповідача на користь позивача 50 гривень у відшкодування моральної шкоди, 9 гривень судових
витрат та 2 гривні 50 копійок витрат
на оплату правової допомоги.

Не погоджуючись
із таким процесуальним документом, відповідач його оскаржив й просив скасувати,
оскільки, як на його думку, суд дав неналежну оцінку зібраним по справі доказам
та неправильно застосував норми матеріального права, а саме, помилково визнав
його винним у вчинені протиправних дій щодо відповідача.

2

Апеляційну
скаргу слід відхилити, оскаржене рішення суду 1 інстанції залишити без зміни, оскільки той постановив
його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Вирішуючи спір
таким чином, як викладено у оскарженому рішенні, місцевий суд вважав
установленим, що у справі достатньо доказів тому, що відповідач порушив право
позивача на гідність та особисту недоторканість, а тому, відповідно до положень
статей 23, 1167, 1193 ЦК
України, повинен відшкодувати завдані позивачеві моральні страждання, які
той зазнав від таких протиправних дій.

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області
погоджується з такими обставинами та правовідносинами, висновки суду 1 інстанції щодо
них і результату вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Так, за статтями
28, 29 Конституції
України, кожен має право на повагу до його гідності та особисту недоторканість.

Порушення
названих прав, за статтями 23,
1167 ЦК України, тягне за собою обов'язок особи, яка своїми
неправомірними діями завдала іншій особі моральну шкоду, відшкодувати її.

При цьому,
відповідно до ст. 58 -
60 ЦПК України, кожна із сторін повинна належними та допустимими доказами
довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав
допустимі докази протиправної поведінки відповідача, приниження тим його
гідності та порушення права на особисту недоторканість.

Відповідач же,
допустимими засобами доказування протилежного не довів.

Тому, згідно зі
статтями 23, 1167 ЦК України,
з відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію за завдану моральну
шкоду, що місцевий суд вірно і здійснив.

Тому, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Що ж до
твердження апелянта про відсутність доказів його вини в заподіяні позивачеві
моральних страждань, то воно не може бути взяте до уваги, оскільки
спростовується матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.
307-308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
місцевого Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає
чинності з дня її проголошення і з цього часу протягом двох місяців може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.