У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 червня 2007 року                                                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

головуючого                                                                 Косенка
В.Й.,

суддів:                                                                           Берднік І.С., Данчука В.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
“Укртранснафта” про стягнення заборгованості по заробітній платі, за зустрічним
позовом відкритого акціонерного товариства “Укртранснафта” до ОСОБА_1 про визнання недійсним трудового договору, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду м. Києва
від 11 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) “Укртранснафта” про стягнення на його користь в рахунок заборгованості при звільненні матеріальну
допомогу в розмірі 233650 грн. 55 коп. на підставі п. 5.4 трудового договору
№НОМЕР_1, а також 11 682 грн. 50 коп. витрат на правову допомогу.

У попередньому судовому засіданні ВАТ “Укртранснафта” звернулося в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним трудового договору №НОМЕР_1, посилаючись на те, що вказаний договір від
імені ВАТ “Укртранснафта” було укладено неповноважною особою з порушенням вимог
чинного законодавства.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19
жовтня 2006 року на підставі ст. 169 ЦПК України первісний позов було залишено
без розгляду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня                     2006 року позов ВАТ “Укртранснафта” задоволено. Визнано недійсним письмову форму трудового договору №НОМЕР_1, укладеного між
ОСОБА_1 та ВАТ “Укртранснафта”.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2007 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2006 року
скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ВАТ “Укртранснафта” до ОСОБА_1 про визнання недійсним трудового договору, укладеного 4 серпня 2003 року, задоволено частково. Постановлено визнати
п.п. 5.4 та 5.5 трудового договору               № НОМЕР_1 між ОСОБА_1 та ВАТ “Укртранснафта”. У решті позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду
апеляційної інстанції ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України
передбачено випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального
й процесуального права, а отже,
відсутні підстави для скасування постановленого
судового рішення, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий                                                                         В.Й. Косенко

Судді:
І.С. Берднік

В.Г. Данчук