Справа №2-   512/07/09
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
квітня 2007р.                       Київський
районний суд м.Харкова в складі:

головуючого - судді Ніколаєнко І.В. при секретарі   Газіной О.С., Щолоковой Н.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за  позовом ОСОБА_1 до   ОСОБА_2,   ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди , по зустрічному позову ОСОБА_1,   ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про
зобов*язання зрубити дерево та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

10.06.1996 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення шкоди, посилаючись на те, що 15.05.1996р. відповідачі
залізли на дах її гаражу і зрубили її берестове дерево. Крім того вони
пошкодили дах її гаражу, на який відповідачі залізли і проломили його. У зв*язку
з чим їй було завдано матеріальну шкоду , просить стягнути з відповідачів
матеріальну шкоду у розмірі 5 млн.200тис.крб, моральну шкоду у сумі 15 млн.крб,
витрати, пов*язані з оплатою юридичних послуг у сумі 1 млн.500 тис.крб, оплату
держмита у сумі 1 млн. 100тис.крб. Всього стягнути 22800 000 крб.

18.09.2002року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулись з зустрічним позовом до ОСОБА_1,
посилаючись на те, що вони не залізали на дах гаражу ОСОБА_4 та не
пошкоджували його, дерево вони не зрубували. У зв*язку з тим, що тривалий час
вимушена приходити у судові засідання , а також те, що їй у квітні 1997 року
були вчинені ОСОБА_5 легкі ушкодження, стягнути моральну шкоду у сумі 825 грн.
та зобов*язати відповідача ОСОБА_1 зрубити дерево.

Ухвалою Київського районного суду від 4.12.2003року
позовна заява ОСОБА_1 залишена
без розгляду.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Харківської області від 10.07.2006року Ухвалу суду від 4.12.2003року було
скасовано і справу направлено на новий розгляд .

Ухвалою
судді Ніколаєнко І.В.цивільна справа прийнята до свого провадження. У судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов, уточнивши позовні
вимоги, просить суд стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 матеріальну шкоду, а саме
вартість витраченої фарби на дах гаражу у сумі 215грн.51 коп., моральну шкоду,
заподіяну неправомірними діями відповідачів у сумі 623грн., витрати на юридичну
допомогу в розмірі 62грн.25коп.а також сплачене держмито у сумі 45грн.65 коп.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні з позовом не згодні, пояснивши суду
, що пошкодження на даху гаражу ОСОБА_1
відсутні, на дах гаражу не залазили, дерево вони не зрубували. Свій позов
підтримали, просять стягнути моральну шкоду у сумі 825 грн. та зобов*язати
відповідача ОСОБА_1 зрубити
дерево. У зв*язку з тим, що тривалий час вимушена приходити у судові засідання
, а також те, що у квітні 1997 року ОСОБА_3 були вчинені ОСОБА_5 легкі
ушкодження,

стягнути моральну шкоду у сумі 825 грн. та зобов*язати
відповідача ОСОБА_1   зрубити дерево.

Суд, вислухавши
доводи сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне:

Відповідно до ст. 1166 ГК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала.

В матеріалах справи міститься акт обстеження вуличним комітетом
домоволодіння ОСОБА_1 від
10.06.1996р.згідно якого встановлено, що ОСОБА_3 спилив гілки дерева з
боку свого подвір*я, яке знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_1, у зв*язку з тим,
що листва дерева
та гілки попадають у його подвір*я , які набридло прибирати.

Згідно ст. 105 Земельного Кодексу України у випадку проникнення коренів і
гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі
земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із
сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні
земельної ділянки за цільовим призначенням. Тобто, мають право відрізати корені
дерев і кущів без будь яких-узгоджень чи повідомлень власника чи користувача
сусідньої земельної ділянки.

Доказів , або встановлених фактів з боку позивача ОСОБА_1 в підтвердження
своїх позовних вимог про вчинення яких -небудь протиправних дій, пов*язаних з
проникненням відповідачів ОСОБА_2 на сусідню земельну ділянку ОСОБА_1, а також
пошкодження гаражу з боку ОСОБА_2, ОСОБА_3 суду не надано, не надано суду також
доказів в обґрунтування своїх позовних вимог в частині понесених яких то будь
не було матеріальних витрат взагалі, пов*язаних з ремонтом гаражу.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення матеріальної та
моральної шкоди є необгрунтованими і недоведеними .

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_2стосовно вчинення ОСОБА_6 легкіх тілесних
ушкоджень ОСОБА_3, то ці позовні вимоги не можуть бути предметом розгляду по
данній справі, оскільки це може бути предметом розгляду по скарзі приватного
звинувачення. Позовні вимоги стосовно зобов*язання ОСОБА_7 зрубати дерево, то
такі вимоги є також необгрунтованими і не відносяться до компетенції суду у
данному випадку і вирішуються згідно вимог ст. 105 Земельного Кодексу України.

Таким
чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди є необгрунтованими і недоведеними .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 27,31, 69,131, 209 ЦПК
України, ст. 1166, 1167ЦК України, Законом України «Про власність», суд,-

ВИРІШИВ :

У позовних вимогах ОСОБА_1
до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди-відмовити.

У позовних вимогах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зобов*язання
зрубити дерево та стягнення моральної шкоди-відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду

Харківської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20

днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295

ЦПК України.