22 лютого 2007 р.                                                                                                м.Ужгород.
Судова колегія судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області
головуючого : Власова CO., суддів: іфцин ММ,
з участю: позивача ОСОБА_1, представника 1-го відповідача
ВАТ "Вича"- Рейпеші Іллі Михайловича, представника 2-го відповідача
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Свалявському
районі - Мар'ян Івана Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1., її представника ОСОБА_2.,
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Свалявському
районі, на рішення Воловецького районного суду від 23 листопада 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1., її представника ОСОБА_2. до ВАТ
"Вича", відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Свалявському районі про проведення виплат в зв'язку з нещасним випадком на
У липні 2006 року ОСОБА_1. та її представник ОСОБА_2.
звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Позов мотивували тим, що позивачка ОСОБА_1. тривалий час
не отримує належні їй виплати в зв'язку з нещасним випадком на виробництві,
який стався з нею у грудні 1980 року під час її роботи на Воловецькому
соковинному заводі, внаслідок чого вона втратила 20% працездатності. За
підрахунками позивача та її представника у зв'язку з підвищенням мінімальної
заробітної плати в Україні на час пред'явлення позову ВАТ "Вича"
заборгувало ОСОБА_1. з січня 2002 р. по липень 2006 р. -37 80, 0 грн. по
відшкодуванню втрати професійної працездатності.
Посилаючись на вказані обставини позивач та її
представник просили стягнути з ВАТ "Вича" заборгованість по
відшкодуванню позивачу втрати професійної працездатності за період з січня 2002
року по липень 2006 року в розмірі 3780 грн., 1500 грн, судових витрат за
надання правової допомоги та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5000 грн., а
всього 9280 грн., та зобов'язати ВАТ "Вича" належним чином оформити
та передати Фонду соціального страхування в
Свалявському районі її особову справу та продовжити їй виплати в зв'язку
з нещасним випадком на виробництві.
Справа № 22ц- 20007
першій інстанції: Конепуд В.І. Доповідач: Власов
Рішенням
Воловецького районного суду від 23 листопада 2006 року позов задоволений
частково. Стягнуто з ВАТ "Вича" на користь ОСОБА_1. 3070 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди, 600 грн. моральної шкоди та 520 грн. судових
витрат. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Свалявському районі на користь ОСОБА_1. 700 грн. на відшкодування матеріальної
шкоди, 500 грн. моральної шкоди та 520 грн. судових витрат. Суд зобов'язав ВАТ
"Вича" належним чином оформити справу ОСОБА_1. та передати її у
встановленому порядку до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Свалявському районі.

В апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2. просять рішення суду змінити
стягнувши з відповідача ВАТ "Вича" моральну шкоду в повному обсязі.

В апеляційній
скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Свалявському районі просить рішення суду скасувати в частині грошових стягнень
з Фонду та   відмовити в позові.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді- доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційних скарг ОСОБА_1., її представника ОСОБА_2. та   відділення Фонду, вважає, що вони підлягають
частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_1. та її представника ОСОБА_2. районний суд виходив з
того, що такий у суді є доведений належними доказами і підлягає задоволенню в
порядку відшкодування шкоди, солідарно, на підставі ст.ст. 1167 ч.І; 1190 ч. 2
ЦК України, які віднесені до глави 82 параграф 1 ЦК України, яка визначає
загальні положення про відшкодування шкоди.

Проте з такими
висновками суду погодитись не можна, оскільки суд не розглянув вимоги, які
ставились на вирішення суду, та застосував матеріальний закон, який не підлягав
застосуванню до даних правовідносин. В даному випадку суду слід керуватись
положеннями закону які зазначені у параграфі 2 глави 82 ЦК України, яка
регламентує відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю ( ст. 1197 ЦК
України).

Порядок
відшкодування шкоди в разі ушкодження здоров'я працівників передбачений також,
Кодексом законів про працю України (ст. 173 КЗпП України) та Законом України
" Про загальнообов'зкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності''.

Судом апеляційної
інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у позовній заяві
просили суд стягнути з відповідача ВАТ "Вича" на користь ОСОБА_1.
заборгованість . по відшкодуванню втрати професійної працездатності, яка
виникла в зв'язку несвоєчасною сплатою такої на день пред'явлення позову, з
розрахунку мінімальної заробітної плати в Україні - 350,0 грн.

Згідно Порядку
призначення та здійснення виплат потерпілим (членам їх сімей) затвердженого
постановою правління Фонду від 31.01.2002 р. № 7 та доповнення, які викладенні
в постанові правління Фонду від 29.07.2004 р. № 50 перерахунок щомісячних
страхових виплат потерпілим здійснюється в разі: - зміни ступеня втрати
професійної працездатності, зростання в попередньому календарному році
середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади з питань статистики.

Належних
розрахунків по заробітній платі ОСОБА_1. з січня 2002 р. по липень 2006 p.,
якщо вона в цей період працювала,, правильність їх обчислення за діючою на
час її звернення належних їй страхових виплат за тарифною ставкою (окладом ) за
професією (посадою) на підприємстві ( в галузі) суд не витребовував і не
досліджував.

Відповідно до
ст. 11 Закону України " Про охорону праці " і п. 10 Правил відшкодування
власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом
шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням
ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від
23.06. 1993 р. № 472 ( з наступними змінами), власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний відшкодувати потерпшому утрачений заробіток та сплатити
потерпілому одноразову допомогу, розмір якої встановлюється колективним
договором (угодою, трудовим договором).

У тому разі,
коли відповідно до висновку МСЕК у потерпілого встановлено стійку втрату
працездатності, ця допомога повинна бути не менше суми, визначеної з розрахунку
середньомісячного заробітку потерпілого за кожен процент втрати ним професійної
працездатності.

У суді
апеляційної інстанції представники відповідачів заявили, що ніякої
заборгованості перед позивачкою ОСОБА_1. по трудовому каліцтву за 2002-2006 pp.. вони не мають.

Між тим з
матеріалів справи вбачається, що 4 грудня 1980 року ОСОБА_1., в робочий час,
під час роботи на Воловецькому соковинному заводі на якому в той час вона
працювала посковзнулась, впала і отримала травму голови. Складений в зв'язку з
даним випадком акт про нещасний випадок не зберігся.

З липня 1997
року Воловецький районний суд задовольнив заяву ОСОБА_1. встановивши факт, що
має юридичне значення - факт падіння ОСОБА_1. на лід 04.12.1980 року, в робочий
час, на території Воловецького соковинного заводу. Цей факт встановлений для
звернення потерпілої на МСЕК а.с.9.

За висновком
Медико - соціальної експертної комісії МСЕК від 29 березня 2000 року
ОСОБА_1. встановлено 20% відсотків втрати професійної працездатності а.с.10.

За рішенням
Воловецького районного суду від Об лютого 2002 року, ВАТ "Вича", яке
є правонаступником Воловецького соковинного заводу зобов'язано провести
ОСОБА_1. виплату 838 грн. 80 коп. по відшкодуванню шкоди заподіяної трудовим
каліцтвом та 1480 грн. одноразової допомоги в зв'язку з трудовим каліцтвом
а.с.7-8.

У позовній заяві
від 20.07.2006 р. ОСОБА_1. зазначала, що присуджена їй грошова сума за
попереднім судовим рішенням від 06.02.2002 р. виплачена частково, але конкретну
суму яка залишилася невиплаченою вона не вказала. Суд цих обставин у ході
розгляду справи також не з'ясовував.

Зобов'язуючи ВАТ
"Вича" та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Свалявському районі відшкодувати ОСОБА_1. матеріальну та моральну
"шкоду, суд в порушення вимог ст. 2 ЦПК України та п7б "роз'яснень
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року № 11 зі
змінами , в рішенні суду не зазначив встановлені судом обставини, які мають
значення для справи, їх юридичну оцінку, розрахунки, з яких суд виходив
задовольняючи    вимоги ОСОБА_1..

Відповідно до
Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне,
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних
захворювань України, які спричинили втрату працездатності " (надалі Закон)
та ст.7

Закону України
"Про страхові тарифи на загальнообов'язкову державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності " Фонд сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам, які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001
року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому
порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників на такі
страхові виплати та соціальні послуги. Потерпілі, документи яких не передані до
Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого
роботодавця. Передача документів, що підтверджують право працівника на страхову
в виплату, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві, а
також розміри цієї виплати та послуг здійснюється підприємствами Фонду
соціального страхування' від нещасних випадків по Акту. Форма акта, перелік
документів, а також строк передачі встановлюється Фондом.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1. та її
представник ОСОБА_2.

по відношенню до відділення виконавчої дирекції Фонду в
Свалявському районі

ставили на вирішення суду вимоги тільки по прийняттю її
особової справи та

продовженні їй страхових виплат та не ставили вимоги
стосовно стягнення з

відділення Фонду заборгованості по відшкодуванню втрати
працездатності та

моральної шкоди а.с.4.                                                               ,

Стягнувши з відділення Фонду 700 грн. матеріальної шкоди
та 500 грн. моральної шкоди суд без згоди позивача та її представника
самостійно змінив позовні вимоги та вийшов за межі позовної заяви.

Відповідно до п.1 ст. 34 Закону сума щомісячної страхової виплати
встановлюється відповідно до п. 1 ст. 34 Закону де зазначено, що сума
щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати
професійної працездатності та середньомісячного заробітку, котрий потерпілий
мав до ушкодження здоров'я. Тобто на підвищення суми щомісячної страхової
виплати, якщо ступінь втрати професійної працездатності залишився без змін,
впливає лише зростання середньої заробітної плати в Україні, що й передбачено
останнім абзацом ст.29 Закону.

Оскільки судом не з'ясовано який конкретно заробіток ОСОБА_1. отримувала до
трудового каліцтва , час коли вона зверталась і до кого саме про проведення їй
належних виплат по трудовому каліцтву, не визначений розмір заборгованості ВАТ
"Вича" за кожний рік починаючи з січня 2002 р. по липень 2006 р., то за таких
обставин справи рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд до того ж суду іншим складом суду, оскільки суд не розглянув вимоги
позивача про встановлення фактичної заборгованості за вищевказаний попередній
період, як того  у позові просили позивач
та її представник.

Згідно п.5 ст.ЗП ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд розглянув не всі
вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового
рішення судом першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід усунути зазначені
вище" порушення і вирішити спір у відповідності з вимогами закону.

Керуючись
ст.ст.301, 303,304, п.5 ст.307, п.5 ст. 311, 313,315,317,319 ЦПК України,
судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,   відділення     виконавчої
дирекції Фонду соціального

страхування від   нещасних  випадків
на   виробництві та професійних
захворювань

України в Свалявському  районі
задовольнити частково .

Рішення
Воловецького районного суду від 23 листопада 2006 року скасувати і справу
направити на новий розгляд до того ж суду іншим складом суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців    з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.