overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-212 2007 рік
ЗАОЧНЕ  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ
14 лютого 2007 року                                        Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області
головуючого-судді              Васильковського
секретаря                           Олексюк Г.І.
з участю позивачки             ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини, -
В листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернулася з даним
позовом, підтримуючи який пояснила, що відповідач є батьком неповнолітньої
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак кошти на її утримання не
надає. Позивачка в судовому засіданні зменшила позовні вимоги та просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в
розмірі по 200 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.
Відповідач в судове засідання не з'явився, проти позову частково не
заперечує про що подав заяву, тому суд розглядає справу на підставі наявних
матеріалів в заочному провадженні
Заслухавши позивачку, дослідивши надані нею докази, перевіривши матеріали
справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак кошти на її утримання не надає, тому з
відповідача слід стягувати аліменти в примусовому порядку.
При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини і платника аліментів, то суд
вважає, що аліменти з відповідача слід стягувати в твердій грошовій сумі по 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною
На підставі ст.ст. 181,182,184 СК України та керуючись ст.ст. 209,213-215,225,226
позов задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття в сумі по 200 грн. щомісячно.
Стягнення аліментів розпочати з 29 листопада 2006 р. і проводити до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 51 грн. державного мита.
Згідно ст. 367 п. 1 ЦПК України рішення підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах
суми платежу за один місяць в розмірі 156
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Заява про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду
Івано-Франківської області може бути подана протягом десяти днів, з дня
проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через
Коломийський міськрайонний суд.
Рішення   набирає
законної   сили   після
закінчення   строків   апеляційного   оскарження, визначених у ст.
ст. 223, 233,294 ЦПК
України.
Справа 6-31/07р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року                                                                                           м.Коломия

Коломийський
міськрайонний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючого - судді Максим"юка
Р.Ю.

при секретарі                                       Томин
О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Коломиї справу за заявою ОСОБА_1 про заміну
боржника в/ч А - 0742 м. Коломия на
Міністерство оборони України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся в суд з заявою про заміну боржника в/ч А - 0742 м. Коломия на Міністерство оборони України по справі за його
позовом до в/ч А-1501 про стягнення грошової компенсації
замість речового майна, в якій
посилається на те, що згідно рішення Військового місцевого суду
Івано-Франківського гарнізону від 21.11
2002р. по справі 3 532/2002р.
зобов»язано стягнути з в/ч
А 1501 4081 грн. 33
коп. грошової компенсації за речове майно, 51 грн. держмита в дохід держави. Ухвалою Коломийського
міськрайонного суду від 10.02.2005р. по справі № 28 - 2005р. замінено вибулу сторону в/ч А-1501
правонаступником-в/ч А -1858.
Ухвалою суду від 24.03.2006р. по справі № 6-28/06р. замінено вибулу сторону, в/ч А-1858
правонаступником - в/ч
А-1267. Ухвалою суду від 16
червня 2006р. по справі З 6-28/2006р. замінено вибулу сторону в/ч А-1267
правонаступником в/ч А-0742.

Згідно ст. 5 ЗУ « Про господарську
діяльність у Збройних Силах України» в/ч за своїми зобов»язаннями відповідає
коштам, що надходять на її рахунок по відповідних статтях кошторису, а в разі
їх недостатності, відповідальність за зобов»язаннями в/ч несе Міністерство
оборони України. Враховуючи, що в/ч постійно реорганізовуються і приходиться по декілька раз
звертатися до суду із заявами про заміну вибулої сторони, коштів на рахунках
військових частин-правонаступників не має, що приводить до неможливості
виконання рішень судів, а тому просить суд постановити рішення про заміну
боржника  - в/ч А-0742 на Міністерство оборони України.

Перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки згідно
ст.5 ЗУ « Про
господарську діяльність у Збройних Силах України» в разі недостатності коштів,
зобов»язання військової частини несе Міністерство оборони України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження", ст.5 ЗУ « Про господарську діяльність у
Збройних Силах України» , ст. 378 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Замінити боржника військову частину А-0742 м. Коломиї по справі за позовом
ОСОБА_1 до військової частини А-1501 про стягнення грошової компенсації замість речового
майна,  на Міністерство оборони України.

Ухвала може бути
оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через
Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі в 5 - денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги.

Головуючий:

Максим"юк Р.Ю.
Справа  №
міськрайонний  суд,   Черкаської
головуючого  судді                                  Орла  С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2
про  розірвання  шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до
відповідача  ОСОБА_3   про
Свою заяву позивач пояснює тим, що 18 серпня 2005 року
зареєстрував шлюб з відповідачем по справі у відділі РАЦС Золотоніського
міськрайонного управління юстиції, Черкаської області, про що зроблено актовий
запис НОМЕР_1. Сімейні
стосунки між сторонами не склалися і вони фактично розірвані, відповідачка
зловживає спиртними напоями, не займалася вихованням дитини і АН даний  час
Позивач в судове засідання не з'явилася, але надав до
суду заяву про розгляд справи у його відсутність на позовних вимогах
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча
повідомлялася судом шляхом поміщення оголошення в газеті „ Нова Доба „ № 15 від 20 лютого 2007 року і від неї
не надійшло повідомлення про причини неявки.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов
підлягає до задоволення, оскільки сім'я остаточно розпалась, сторони тривалий
час не проживають разом, для її відновлення можливостей немає, сторони  сімейних
відносин  не  підтримують,
шлюб  існує  формально.
Суд задовольняючи позов повністю стягує з відповідача при
отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу 08
грн. 50 коп. державного  мита
Оскільки, позов задоволено тому , суд стягує з
відповідачки на користь позивача державне мито в сумі 08 грн. 50коп. та
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в
сумі   07   грн.   50   коп.
Керуючись ст.ст. 60,88,212,213,215,226,228
ЦПК України, та ст.ст.   104,105,112,   СК
України,   суд,   -
задоволити  повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 зареєстрований 18 серпня 2005 року у відділі
РАЦС Золотоніського міськрайонного управління юстиції, Черкаської області,   за
актовим  записом  НОМЕР_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави при отриманні
свідоцтва про розірвання шлюбу 08
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  державне
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду
цивільної  справи  в
Рішення може бути переглянуто Золотоніським міськрайонним
судом за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання  його
копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного
суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом
подачі   заяви  про
апеляційне  оскарження  ухвали
суду  протягом  десяти днів
з  дня проголошення рішення та
подачі апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після попереднього подання заяви.

СУДДЯ:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 січня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Патрюка
М.В.,      Пшонки М.П.,      Романюка Я.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
3-і особи: приватні нотаріуси
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання
недійсним доручення та договору купівлі-продажу квартири, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 травня 2004
року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 липня 2004 року,

в с т а н о в и л а :

в
грудні 2003 року ОСОБА_1. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання недійсним доручення та договору купівлі-продажу квартири, посилаючись
на те, що  у грудні 2002 року видала
ОСОБА_2 письмове доручення, яким уповноважила її продати власну квартиру та придбати
іншу.  У січні 2003 року ОСОБА_2 продала
зазначену квартиру ОСОБА_3, натомість домовленість про придбання для позивача
іншої квартири не виконує, через що зазначений       договір
є недійсним як такий, що укладений під впливом обману.

Рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва від 18 травня 2004 року ОСОБА_1 у
позовних вимогах відмовлено. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 липня
2004 року це рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати
зазначені судові рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального та
матеріального права.

Згідно
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України під час  розгляду справи  в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального  чи процесуального  права і не
може  встановлювати або (та)
вважати доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права і підстави для їх скасування
відсутні.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Касаційна
скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані рішення залишенню без змін.

Керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Солом'янського районного суду м. Києва від 18 травня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 19 липня 2004 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного
Суду України
М.В.Патрюк

М.П.Пшонка

Я.М.Романюк
№ 2-339/2007 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 січня 2007 року Іллічівський районний суд
м.Маріуполя під головуванням судді Ткаченко Т.Б., при секретарі Волошиній И.О. , розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

-про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2000 року сторони
зареєстрували шлюб в Маріупольському відділі РАЦС Донецької області, актовий
записНОМЕР_1. Від
шлюбу мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка звернулась до суд з позовом, у якому просить шлюб з відповідачем
розірвати, зазначивши, що родина розпалася остаточно і надалі не може бути
збережена. Однією родиною з відповідачем вони не проживають з січня 2007 року.

У судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і наполягає на розірванні шлюбу, на збереження родини не згодна, тому що
спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність
взаєморозуміння і поваги між сторонами, відповідач не приділяв уваги родині та
вихованню дитини. Внаслідок цього вони втратили почуття любові та поваги одне
до одного. Просила суд  розірвати шлюб.

Відповідач в
судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден на розірвання
шлюбу. Вважає, що родина розпалася остаточно і надалі не може бути збережена.

Суд, вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимога позивача підлягає
задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне
проживання, родина розпалася остаточно та підстав  для її збереження немає.

Суперечки
стосовно  місця проживання дитини   та
про  розподіл   майна між сторонами немає.

Витрати,
пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСа з урахуванням
матеріального становища сторін підлягають стягненню зі сторін порівну.

Керуючись ст.ст. 209,
212, 213,215 ЦПК України та ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

Шлюб, між ОСОБА_1, 1980 року народження та ОСОБА_2, 1978 року народження,
зареєстрований 19.08.2000
року в Маріупольському відділі РАЦС Донецької області, актовий запис
НОМЕР_1- розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути на користь держави з
ОСОБА_2 та ОСОБА_1  держмито
по 10 грн. з кожного.

На рішення може
бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський
районний суд м. Маріуполя з одночасним надісланням копії апеляційної скарги,
особою, яка її подає, в суд апеляційної інстанції. Заява про апеляційне
оскарження рішення може бути подано потягом
10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга повинна бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви по апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.
№
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

31 січня 2007 року
Іллічівський районий суд м. Маріуполя під головуванням судді Ткаченко Т.Б., при
секретарі Волошиній И.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3

про
визнання  угоди купівлі - продажу будинку
дійсною та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 р. ОСОБА_1, звернулась до суду з
позовом до відповідачів, у якому просить визнати договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1,
дійсним та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

Представник
позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та
пояснив, що 01.11.2002 р. між
ОСОБА_1 та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу вказаної квартири,
згідно якого відповідачі продали належну їм на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Договір був
укладений на Маріупольській універсальній
товарній біржі ім.П.Ф.Дейнеги. Вона сплатила відповідачам вартість квартири у
розмірі 6645 грн., зареєструвала право
власності в БТІ на своє ім"я, вселилася в квартиру і користується нею. Відповідачі, в свою чергу, передала їй документи
на квартиру, виїхали з квартири. Таким чином, усі істотні умови договору
купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1, сторони
виконали. Однак засвідчити угоду в нотаріальній конторі не мають можливості, оскільки БТІ видає витяг з реєстру прав власників
на н ім"я, а не на ім"я колишніх власників квартири. Просила суд визнати угоду купівлі-продажу
вказаної квартири, та визнати за нею право власності на квартиру.

Відповідачі в судове засідання не заявилися, направили суду заяви, в якій
просять розглянути справу без їх участі.

Суд, вислухавши
представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню, тому що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду
доказами, а саме біржовим контрактом НОМЕР_1
(договором купівлі-продажу) від 01.11.2002р.,
укладеним на Маріупольскій універсальній товарній біржі ім.П.Ф.Дейнеги, із
якого вибігає, що сторони виконали усі істотні умови договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 та вчинили усі необхідні для цього дії.. Засвідчити
угоду в нотаріальній конторі сторони не мають можливості, оскільки БТІ видає
витяг з реєстру прав власників на ї ім"я позивачки, а не
на ім"я колишніх власників квартири.

Керуючись ст. ст.209, 212, 213, 215  ЦПК
України, ст.ст. 47, 224,
227 ЦК України 1963 р.,
суд,-

ВИ РІШИВ:

Визнати угоду
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладену 01.11.2002 року на
Маріупольскій універсальній товарній біржі ім.П.Ф.Дейнеги між ОСОБА_1 таОСОБА_2, ОСОБА_3, дійсною.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

На рішення може
бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський
районний суд м. Маріуполя. Заява про апеляційне оскарження рішення може бути
подано протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а апеляційна скарга повинна бути подана протягом 20 днів після
подання заяви по апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга   може   бути
подана  без   попереднього   подання
заяви   про  апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання такої заяви.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
березня  2007 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України у складі :

суддів:                        Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М., Балюка М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні  справу за позовом ОСОБА_1до ТОВ “Агро-С”
Баришівського районного відділу Київської регіональної філії “Центру державного
земельного кадастру”, Бзівської сільської ради Баришівського району Київської
області про визнання недійсними договорів оренди землі та незаконною їх
реєстрацію,

в
с  т  а
н  о  в
и  л  а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем 26 травня 2003 року
укладено два договори оренди землі на території Бзівської сільської ради, які у
подальшому зареєстровані 15 березня 2004 року в Бзівській сільській раді . На
зазначені земельні ділянки 29 серпня 2003 року і 16 лютого 2004 року були
виготовлені Державні акти на право власності на землю.

У грудні 2005 року позивачка
звернулась до відповідача та запропонувала збільшити розмір орендної плати, на
що останній погодився, але відповідних змін до договорів оренди не вніс.

Враховуючи наведене, позивачка
просила визнати зазначені договори оренди земельних ділянок недійсними, а їх
реєстрацію незаконною, оскільки вони не відповідають Закону України “Про оренду
землі”.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 30 червня
2006 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області від 27 листопада 2006 року у
задоволенні  позову ОСОБА_1 відмовлено.

У подані до Верховного Суду України
касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить зазначені судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне
застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до  вимог статті 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскільки  з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається порушення судами норм процесуального права
колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись статтями  331, 332, 337 Цивільного процесуального
кодексу    України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення Баришівського
районного суду Київської області від 30 червня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 27 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:
Григор'єва Л.І.

Барсукова В.М.

Балюк М.І.
№2-0-16/2007p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

ЗО січня  2007 року                                                                     місто Маріуполь

Іллічівський   райсуд   м.Маріуполя   під
головуванням   судді   Ткаченко
Т.Б.,   при   секретарі Волошиной
Н.О.,   розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
цивільну  справу  за
заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Маріупольська міська рада, -про
встановлення факту родинних відносин-,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 р. ОСОБА_1
звернувся до суду із заявою, у який просить встановити факт родинних відносин
між ним та його померлою матір'ю -
ОСОБА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою заяву та
пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його
мати ОСОБА_2, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1, а також акцій в ВАТ „Азовмаш". Він є  єдиним спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_2. Інших спадкоємців нема. Пояснив, що він фактично і
юридично прийняв спадщину після смерті матері, однак не може отримати свідоцтво
про право на спадщину за законом, оскільки в його свідоцтві про народження
прізвище матері вказано -
ІНФОРМАЦІЯ_2, а не ІНФОРМАЦІЯ_3 - це дівоче прізвище матері, яке вона взяла собі після розірвання шлюбу з ОСОБА_3.
Просив суд встановити факт родинних відносин між ним та померлою
ОСОБА_2.

Представник
зацікавленої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог
ОСОБА_1, вважає їх обгрунтованими.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що
вона доводиться жінкою заявнику і підтвердила той факт, що дійсно померла
ОСОБА_2 доводилася матір'ю ОСОБА_1, він підтримував з нею родинні стосунки,
мешкав разом із нею, хоронив матір.

Свідок
ОСОБА_5  пояснила, що заявник доводиться
їй батьком, а померла ОСОБА_2 -
бабусею. При її житті у батька з нею були відносини як між сином та
матір"ю, а вона її називала бабусею.

Суд, вислухавши пояснення заявника, зацікавленої особи,
свідків,  дослідивши матеріали справи,
вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки знайшла своє підтвердження наданими суду доказами, при
цьому  встановлено, що ОСОБА_2,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. є матір'ю
ОСОБА_1

Встановлення
даного факту має для заявника юридичне значення, і дасть змогу оформити свої
спадкові права.

Керуючись ст.ст.
212, 213, 215, 256 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Встановити факт
того, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, доводиться матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

На рішення може
бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський
районний суд м. Маріуполя. Заява про апеляційне оскарження рішення може бути
подано протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а апеляційна скарга повинна бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви по апеляційне оскарження.

Апеляційна  скарга
може  бути   подана
без  попереднього  подання
заяви   про  апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання такої заяви.