№  2-43/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                 УКРАЇНИ

Об  лютого   2007   року                                                            м.
Новомиргород

Новомиргородський
районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого   -   судді
ЩЕНЮЧЕНКА  С.В., при
секретареві  ХИМЕНКО  І.І.,

за участю позивача К.,
його представника - адвоката
3., представників
відповідачів: головного спеціаліста юридичного відділу апарату
Новомиргородської райдержадміністрації О., землевпорядника Панчівської
сільської ради М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом К., до Панчівської сільської
ради, Новомиргородської райдержадміністрації про витребування  земельної
частки,

ВСТАНОВИВ
:

У січні 2 007 р. у Новомиргородський
районний суд надійшла позовна заява К., до Панчівської сільської ради,
Новомиргородської райдержадміністрації
про  витребування  земельної
частки   (паю).

Заявник вказав,
що із 20.09.1989 р. по 12.09.1995 р. працював у
колгоспі ім. Куйбишева, КСП
"П", українсько-американському товаристві з іноземними інвестиціями
"Агрофірма "П", а також був членом  цих
підприємств.

Державний акт на
право колективної власності КСП "П" на землю було  видано
ІНФОРМАЦІЯ_3

Фактично землі
господарства за рішенням зборів уповноважених представників  КСП
"Агрофірма
"П"  були  розпайовані
18.01.2000  р.

Виготовлення
сертифікатів проводилось згідно розпорядженню голови райдержадміністрації від ІНФОРМАЦІЯ_1, а
видача громадянам  -
із  ІНФОРМАЦІЯ_2

Під час
розпаювання земель підприємства його прізвище помилково не було включено до
списків осіб, що додавався до державного акту на право колективної власності на
землю, які мають право  на  отримання
сертифікату  на  земельну
частку   (пай).

У подальшому
рішеннями від 10.12.2002 р.
комісія по врегулюванню земельних відносин при Панчівській сільській ради та 24.12.2002 р. Панчівська
сільська рада надали дозвіл на одержання сертифікату
на право на земельну частку (пай). Проте ІНФОРМАЦІЯ_5. Новомиргородська райдержадміністрація фактично відмовилася видати
сертифікат.

Посилаючись на
ст. 14 Конституції
України, ст. 2 Закону
України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)", ст. ст. 1, 5, 9-10 Закону України "Про колективні сільськогосподарські
підприємства", ст. 2
Указу Президента України від 08.08.1995
р. № 720/95 "Про
порядок
паювання       земель,       переданих      у
колективну      власність

сільськогосподарським підприємствам
і організаціям", просить суд визнати його право та зобов'язати
відповідачів передати йому у приватну власність земельну частку (пай) із земель
колишнього КСП "Агрофірма
"П".

У попередньому судовому засіданні позивач К., та його представник - адвокат 3.,
підтримали позов, посилаючись на обставини,   викладені
в  позовній  заяві.

Представники
відповідача  0.,   та    М.,   визнали
позов  повністю.

Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, їм роз'яснені.

Заслухавши зазначені пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі:
ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за
необхідне задовольнити позов із таких
міркувань.

За правилами ч. 4
ст. 130, ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав  ухвалює  рішення
про  задоволення  позову.

У даному випадку суд вважає, що визнання представниками відповідачів позову
не суперечить закону і не порушує права, свободи  чи
інтереси  інших  осіб.

Відповідно до положень ст. ст. 5, 9-10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство"
пай є власністю члена підприємства. Спори, що виникають при здійсненні цього
права,   розглядаються  судом.

Згідно згаданим поясненням, позивач працював протягом зазначеного періоду у
колгоспі ім. Куйбишева,
КСП "П", українсько-американському товаристві з
іноземними інвестиціями "Агрофірма "П", був членом цих
підприємств і його прізвище необґрунтовано не було включено до кінцевих списків
осіб, що мають право на одержання сертифікату на земельну частку (пай) станом
на ІНФОРМАЦІЯ_3

Ці  ж  обставини
підтверджуються:

списками осіб, що мають право на земельну частку (пай) в КСП
"Агрофірма  "П";

довідкою начальника районного відділу земельних ресурсів про
відсутність  прізвища  позивача
у  вище  згаданих
списках;

записами в трудовій книжці, що К.,
працював у згаданих господарствах
із  ІНФОРМАЦІЯ_4

рішеннями комісії по врегулюванню земельних відносин при Панчівській
сільській ради від 10.12.2002 р. та Панчівської
сільської ради від 24.12.2002 р. про надання дозволу
на одержання сертифікату  на  право
на  земельну  частку
(пай);

листом                     заступника                        голови                     Новомиргородської

райдержадміністрації
від ІНФОРМАЦІЯ_5. про відмову видати
сертифікат.

Таким чином, у попередньому судовому засіданні безспірно з'ясовано, що
прізвище позивача необґрунтовано не було включено до списків членів КСП
"П", які додаються до державного акту на право колективної  власності
на  землю  зазначеного
КСП.

Згідно ст. 2
Указу Президента України від 10.11.1994 р. №
666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної
реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" кожному члену
підприємства,      кооперативу,      товариства     видається     сертифікат     на

право приватної
власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю)
в умовних кадастрових гектарах, а також
у  вартісному  виразі.

За ст. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. №
720/95

"Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність

сільськогосподарським підприємствам
і організаціям" право на

земельну   частку                 (пай)               мають             члени               колективного

сільськогосподарського                     підприємства,                   сільськогосподарського

кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в

тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються

членами        зазначеного        підприємства        кооперативу,                            товариства,

відповідно до списку, що додається
до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні
вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх
членів підприємства,   кооперативу,   товариства
є  рівними.

Видача    громадянам   сертифікатів    на
право    на    земельну
частку (пай)     єдиного     в
Україні     зразка     та
їх    реєстрація    провадяться відповідною   районною
державною   адміністрацією    (ст.
5   зазначеного Указу).

Ураховуючи наведене, в наявності є передбачені законом підстави для надання
позивачеві у приватну власність земельної частки   (паю)
у  колективній  власності
колишнього  КСП  "П".

Тому на підставі вимог ст. ст. 13, 41 Конституції України та вище перелічених Указів Президента України позов
підлягає безспірному  задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, 41 Конституції України, п. 2 постанови

Верховної Ради України від 18.12.1990 р. "Про земельну реформу",

ст. 2 Указу Президента України від 10.11.1994 р. №
666/94 "Про

невідкладні заходи щодо прискорення
земельної реформи у сфері

сільськогосподарського
виробництва", ст. ст. 2, 5 Указу Президента

України від 08.08.1995 р. №
720/95 "Про порядок паювання земель,

переданих  у           колективну              власність               сільськогосподарським

підприємствам і організаціям",
ст. ст. 5,
9-10, 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське
підприємство", ст. ст. 12, 17, 115, 158, пп. 10, 12 Перехідних положень ЗК України, ст. ст. 1-2 Закону України
"Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)",
ст. ст. З, 8,   10,   208-215,
223,   292,   294,   296  ЦПК  України,
суд

ВИРІШИВ   :

Позов К., до Панчівської сільської ради,
Новомиргородської

райдержадміністрації         про           витребування                земельної              частки

задовольнити.

Зобов'язати Новомиргородську районну державну адміністрацію

та        Панчівську    сільську        раду        Новомиргородського        району

Кіровоградської області передати
безоплатно у приватну власність К., як членові колишнього КСП "Агрофірма
"П" с.
П., Н., району К., області, земельну частку (пай) розміром 6,07 умовних кадастрових гектарів вартістю 56.428 грн. та видати йому відповідний документ єдиного в Україні зразка і
провести його реєстрацію у встановленому
законом  порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання   заяви
про   апеляційне   оскарження,    якщо
заяву  про   апеляційне

оскарження не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений статтею 2 94 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної  сили  після
розгляду  справи  апеляційним
судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст.   2 95  ЦПК  України.

Заява  про  апеляційне
оскарження                       та            апеляційна                скарга

подаються апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський
районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається  особою,
яка  її  подає,
до  суду  апеляційної
інстанції.