У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

8 червня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

Романюка
Я.М.    Левченка Є.Ф.,      Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: житлово-будівельний кооператив № 4 автозаводу
“Комунар”, про вселення та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особа:
житлово-будівельний кооператив № 4 автозаводу “Комунар”, відділ громадянства,
міграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області, про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом
визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя
від 5 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31
січня 2007 року,

в с т а
н о в и л а :

в грудні 2005 року ОСОБА_1 звернулася
до суду із позовом до ОСОБА_2 про вселення, посилаючись на те, що відповідач
вчинює дії, якими перешкоджає їй користуватися спірною житловою площею.

В
лютому 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про усунення
перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила
право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач у
спірній квартирі не проживає.

Рішенням
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2006 року позов ОСОБА_1
задоволено, ОСОБА_2 у позові відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізської області від 21 липня 2006 року це рішення
залишено без змін.

В
жовтні 2006 року  старший державний
виконавець ДВС у Комунарському районі звернулася до суду із заявою про заміну  сторони виконавчого провадження.

Ухвалою
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 5 грудня 2006 року заяву
задоволено.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізської області від 31 січня 2007 року це рішення
залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначені судові ухвали,
посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Згідно
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального  чи
процесуального  права і не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судові ухвали постановлено  з додержанням судом норм матеріального та
процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Касаційна
скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані ухвали залишенню без змін.

Керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 5 грудня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 31 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф. Левченко

М.П. Пшонка