Справа №2о-33/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007
року   Придніпровський районний суд
м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді: Казидуб
О. Г.

при секретарі:            Кравченко Г. В.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Черкаси справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа: Управління Пенсійного Фонду України в Придніпровському
районі м. Черкаси про встановлення факту знаходження на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту знаходження
на утриманні, вказуючи, що з ІНФОРМАЦІЯ_1
року вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3

Від шлюбу вони
мають дочку, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року її чоловік, ОСОБА_3 помер у віці 57 років.

З 1992 року вона отримує
пенсію за віком.

В даний час
згідно ст. 36 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" їй може
бути призначена пенсія в зв'язку з втратою годувальника, як непрацездатній
дружині померлого, яка була на його утриманні.

Факт знаходження
на утриманні померлого можливо встановити лише в судовому порядку.

На протязі
спільного життя однією сім'єю з ОСОБА_3 вона отримувала від нього матеріальну
допомогу, яка була для неї постійним та основним джерелом засобів для
існування.

її чоловік все
своє життя працював в Черкаському педагогічному інституті, з 1958 року він був
доцентом інституту та завідуючим кафедрою російської та зарубіжної літератури,
мав ступінь доктора філологічних наук і з 1980
року був професором інституту. Таким чином, її чоловік мав стаж роботи в
інституті не менше 26 років,
при загальному трудовому стажі в 40
років. В зв'язку з цим її чоловік отримував пристойну заробітну плату, яка
і була основним джерелом існування їхньої сім'ї, в тому числі і її
матеріального благополуччя. Матеріальне становище сім'ї дозволило їй з 1974 по 1979 рік не працювати
і займатись доглядом за їхньою дитиною.

З 1979 року вона стала
працювати, однак незважаючи на її самостійний заробіток який був значно меншим
ніж у ОСОБА_3, тому
заробітна плата її чоловіка була постійним та основним джерелом існування
кожного з членів їхньої сім'ї. Доказом зазначених нею обставин є довідки
Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького від 16.01.2007 року та довідка
заводу „Фотоприлад" від 28.12.2006
року, з яких видно, що сумарний дохід її чоловіка за період з 1973 по 1983 рік більше її
сумарного доходу за цей же період в 4,8
разу. Отже, фактично їхня сім'я існувала за рахунок заробітку ОСОБА_3, а її заробіток
був невеликим додатком до бюджету їхньої сім'ї.

Таким чином, її
матеріальне становище повністю залежало від прибутків її чоловіка, що і
свідчить про те, що вона від свого померлого отримувала матеріальну допомогу,
яка була для неї постійним та основним джерелом засобу її існування, що дає їй
можливість оформити собі пенсію за втратою годувальника.

А тому просить
суд встановити факт знаходження її на утриманні її чоловіка, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В судовому
засіданні заявник свою заяву підтримала та просила задовольнити її в повному обсязі.

2

Представник
зацікавленої особи - Управління
Пенсійного Фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси в судове
засіданні не з'явився, але надав суду заяву про слухання справи без їхньої
участі, не заперечує проти задоволення заяви.

Виходячи з
наведено, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.
4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд заслухавши
пояснення заявника, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи приходить
до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 36 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія в зв'язку
з втратою годувальника, призначається непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його утриманні, як непрацездатній дружині померлого,
яка була на його утриманні.

Судом
встановлено, що заявниця перебувала в зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_3, про що
свідчить копія свідоцтва про одруження. Від даного шлюбу народилася дочка
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року чоловік заявниці, ОСОБА_3 помер, що
стверджується копією свідоцтва про смерть.

В судовому
засіданні було достовірно встановлено, що заявниця дійсно за час життя її
чоловіка, знаходилась на повному його утриманні.

А тому суд
вважає, що дана заява знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і є
такою, що підлягає до задоволення.

Таким чином,
визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.
ст. 8, 10, 60, 88, 130,
174, 212, 213, 215, 223, 256-259 ЦПК України, ст. 36
Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
про встановлення факту знаходження на утриманні - задоволити.

Встановити факт
знаходження ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.