Справа № 22ц-443/2007                                               Головуючий
у 1 інст. - Карапута
цивільна                                                                    Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 лютого 2007
року   Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

головуючого - судді
Смаглюк Р.І.

суддів - Хромець Н.С, Острянського В.І.

при секретарі                   Мехед Т.О.

з   участю   представника   позивача
ОСОБА_1,   представника відповідача Голодяєва
В.М., третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Чернігівського
колективного підприємства „Пожтехніка" на рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Чернігівського колективного підприємства
„Пожтехніка", ЗАТ „Страхова компанія „Інкомстрах" матеріальної та
моральної шкоди,

встановив:

18 вересня 2006
року ОСОБА_1. в інтересах
ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до Чернігівського колективного
підприємства „Пожтехніка" про відшкодування шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що внаслідок ДТП, що сталась
ІНФОРМАЦІЯ_1в м. Чернігові, в результаті
зіткнення автомобіля ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_2. з автомобілем ГАЗ-33021, державний номер НОМЕР_2, власником якого є ЧКП „Пожтехніка" і яким керував водій
відповідача ОСОБА_3,
автомобіль позивача отримав значні пошкодження. Просив стягнути з
відповідача Чернігівського колективного підприємства „Пожтехніка", як
власника джерела підвищеної небезпеки, на користь ОСОБА_2. 2 697 грн. 94 коп. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, 282 грн. за послуги експерта, 500 грн. витрат на правову допомогу, 2 500 грн. моральної
шкоди, яка полягає   у   душевних
страждання    в    зв"язку    з
тривалою    неможливістю

2

експлуатувати автомобіль для
забезпечення життєдіяльності родини, а також 59 грн. 50 коп. державного мита та
30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Ухвалою суду від
20 жовтня 2006 року до участі в справі в якості співвідповідача було притягнуто
ВАТ ..Страхова компанія „Інкомстрах" та третю особу ОСОБА_3

Рішенням
Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2. були задоволені частково. Стягнуто з
Чернігівського колективного підприємства „Пожтехніка" на користь ОСОБА_2. матеріальні збитки в розмірі
2979 грн. 97 коп., моральну шкоду в розмірі 500 грн., судові витрати в
розмірі 89 грн. 50 коп. та послуги адвоката в розмірі 500 грн.

В апеляційній
скарзі відповідач Чернігівське колективне підприємство „Пожтехніка"
просить рішення місцевого суду скасувати як незаконне, посилаючись на те, що
судом порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт посилається
на те, що автомобіль був відремонтований позивачем власними силами, ним не було
надино документів на підтвердження купівлі запчастин,
розрахунків понесених витрат на проведення ремонтно-відновлюваних робіт.
Суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про витребування відомостей
про технічний стан пошкодженого автомобіля позивача на день розгляду справи,
проходження ним технічного огляду. Крім того, апелянт, не заперечуючи проти
стягнення з відповідача 282 грн. витрат на проведення експертизи, не
погоджується з висновком суду про стягнення цих витрат як матеріальних збитків, оскільки зазначені витрати
належать до витрат, пов"язаних з розглядом справи.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду,
перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний
суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення сучу першої інстанції зміні на підставі п.п.3, 4 ст.
309 ЦПК України.

По справі
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті
якої автомобіль позивача ОСОБА_2. отримав пошкодження.

Ухвалюючи
рішення, суд виходив із доведеності вини водія відповідача ОСОБА_3 у скоєнні ДТП, пославшись в обґрунтування його вини на постанову
Менського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2005 року, з
якої вбачається, що ОСОБА_3,
в порушення пунктів 2.9, 10.9 Правил дорожнього руху, здійснив зіткнення з
автомобілем позивача, а тому був визнаний винним у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної
відповідальності.   За   таких
обставин,   суд   дійшов
вірного   висновку   про

3

необхідність задоволенні позовних
вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, що була завдана
ОСОБА_2

Проте,
визначаючи розмір відшкодування заподіяних внаслідок пошкодження транспортного
засобу позивача збитків, суд не врахував норми ч.2 ст. 22 ЦК України, якою
дане визначення збитків. Відповідно до зазначеної норми закону збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого
порушеного права. З документів про придбання складових, які підлягали заміні у
пошкодженому автомобілі позивача згідно з висновком спеціаліста (а.с. 41, 42,
11), встановлено, що на придбання скла вітрового вікна позивач витратив
фактично 130 грн., а на придбання ущільнювача скла - 55 грн. Тобто, фактичні
витрати на придбання цих складових не відповідають тим, які визначені висновком
спеціаліста автотоварознавця, що слід врахувати при визначенні розміру
відшкодування збитків. Таким чином, витрати на придбання складових, які
підлягають заміні у пошкодженому транспортному засобі, становитимуть 201 грн.
76 коп. Крім того, обґрунтованим є довід відповідача про те, що позивач
фактично не поніс витрат по сплаті податку на додану вартість, який включено до
вартості матеріального збитку, спеціалістом автотоварознавцем (а.с. 12), в сумі
371 грн. 31 коп. До розміру матеріальних збитків, з врахуванням пояснень
представника позивача щодо виконання ремонтних робіт, також безпідставно
включено 232 грн. 69 коп. двадцятивідсоткової надбавки, яка визначена
спеціалістом у висновку. Отже, вартість заподіяного позивачеві матеріального
збитку, з врахуванням наведеного вище, становитиме 2082 грн. 90 коп. ( 1623,87
+ 398,50 + 201,76 х ( 1- 0 70).

Доводи апелянта
про те, що витрати на виконання ремонтних робіт відповідач не зобов'язаний
відшкодовувати, оскільки позивач ремонтував автомобіль власними силами не
звертаючись на станцію технічного обслуговування, не можуть бути підставою для
задоволення апеляційної скарги. Виконання позивачем робіт по ремонту автомобіля
без звернення на СТО не дає підстав для висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог в цій частині відповідно до вимог ст.ст. 22, 1166 ЦК України і з
врахуванням того, що роботи по ремонту мають відповідну вартість незалежно від
умов їх виконання.

Посилання
апелянта на безпідставне відхилення судом першої інстанції клопотань про
витребування даних про технічний стан автомобіля позивача на день розгляду
справи в суді також не є підставою для задоволення апеляційної скарги в повному
обсязі. По-перше, з протоколу судового засідання вбачається, що представником відповідач жодних клопотань не
заявлялось. По-друге, дані про технічний стан автомобіля на день
розгляду справи в суді не мають правового значення для вирішення питання про
відшкодування заподіяної шкоди та розмір такого відшкодування, оскільки в
матеріалах справи наявні докази на підтвердження заподіяння шкоди і її розміру
( матеріали перевірки ІНФОРМАЦІЯ_3, висновок автотоварознавчого дослідження
(а.с. 10-16), товарний чек і рахунок на придбання складових для ремонту
автомобіля (а.с.41, 42). Припущення апелянта

4

щодо можливих дій позивача, а саме розібрання належного
йому автомобіля і продажу у вигляді запчастин, не спростовують факту заподіяння
матеріальної шкоди і даних про її розміри.

Витрати,
пов'язані з проведенням експертного дослідження спеціалістом автотоварознавцем,
судом дійсно безпідставно віднесені до матеріальних збитків. Ці витрати,
відповідно до п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України, є витратами, пов'язаними з розглядом
справи і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до
ст. 88 ЦПК України. Таким чином, загальна сума судових витрат, які належить
стягнути на користь позивача, становитиме 341 грн. 15 коп.

В іншій частині
рішення суду не оскаржується і відповідає встановленим обставинам та вимогам
закону.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, апеляційний суд

вирішив:

Апеляційну
скаргу Чернігівського колективного підприємства „Пожтехніка" задовольнити
частково. Рішення Деснянського районного суду від 17 січня 2007 року змінити,
стягнути з Чернігівського колективного підприємства „Пожтехніка на користь
ОСОБА_2 2082 (дві тисячі вісімдесят дві грн. 90 коп. на відшкодування
матеріальних збитків, 341 грн. 15 коп.
в повернення судових витрат, 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, 500 грн. витрат на правову допомогу, а всього
3424 (три тисячі чотириста двадцять чотири) грн. 05 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців.