Справа №
22-ц-7522007 року Категорія:
стягнення заборгованості.
інстанції -Скляренко C.O.
Доповідач - Ларенок В.І.
ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня
2007 року  судова колегія судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Харківської області в
складі:

головуючого-судді                   -Міненкової Н.О.

- суддів:                     -Ларенка В.І.

-
Гальянової І.Г.,

при секретарі:   - Набока
О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Ленінського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2006 року по цивільній справі за позовом Кооперативного
гаражу «Машинобудівник» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

26.06.2006
року позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_1 про стя­гнення заборгованості по внескам у сумі 581
грн. за період з січня 2000
року по червень 2006
ро­ку. В процесі розгляду справи
позивач уточнив свої позовні вимоги, та просить стягнути з відпо­відача суму
заборгованості з урахуванням позовної давності за період з 1
листопада 2003
року по 1 листопада 2006
року у розмірі 338 грн.

Позивач посилався на те, що до 1998 року гараж НОМЕР_1 у кооперативному гаражу «Машино­будівник» належав батьку відповідача, який помер у 1998
році. 1.03.1999 року відповідач, згідно наданій ним заяви, був прийнятий
у члени кооперативного гаражу як спадкоємець після смерті свого батька.

Відповідач не сплачує внесків на обслуговування гаражу (оплату податків,
енергоносіїв, охорону та інші платежі), які здійснюються за рахунок коштів
кооперативу, які складаються із внесків його членів. За період з 1
січня 2003 року по 1 січня 2006 року заборгованість складає 338 грн.

Відповідач позов не визнав, пояснивши, що він користується гаражем, однак
внески не сплачує так як з 1998
року обслуговування гаражу відсутнє,
гараж відключений від системи еле­ктропостачання, у 1998
році з гаражу були викрадені
інструмент та належний йому товар, що сві­дчить про неналежні послуги по
охороні гаражу, а тому він не сплачує борг. При цьому посила­ється на те, що на
території, де розташований його гараж повинна бути автостоянка, тому вимоги по сплаті оренди землі необосновані.

Рішенням Ленінського районного суду
м. Харкова від 29 листопада
2006 року
позов задо­волений. З відповідача на користь позивача стягнуто 338
грн. заборгованості, 51
грн. судових ви­трат, ЗО грн. затрати на інформаційне технічне забезпечення.

В апеляційний скарзі відповідач  просить рішення суду скасувати, посилаючись
на пору­шення судом першої інстанції
матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення яким в
задоволенні позову відмовити. Наводить ти ж доводи, що і в судовому засіданні
суду пер­шої інстанції.

Перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що вона не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
кооперативного гаражу «Машинобудівник» про стягнен­ня заборгованості по внескам
з відповідача ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 є член кооперативного гаражу
«Машинобудівник», користується гаражем НОМЕР_1, згідно до статуту кооперативу зобов'язаний вчасно
вносити пайові внески на зміст та експлуата­цію гаражів і кооперативної власності в розмірах,
прийнятих загальними зборами, однак не спла-

чує членські внески, заборгованість
за три роки (у строк
позовної давності) складає
338 грн.,
а тому суд стягнув цю заборгованість,
судові витрати, витрати на інформаційно-технічне забезпе­чення.

Судова колегія вважає, що дані висновки суду є правильними, оскільки вони
зроблені від­повідно до зібраним доказам, вимогам
ст.526 ГК
України, Статуту кооперативного гаражу «Ма­шинобудівник», зареєстрованому виконкомом Ленінської
райради м, Харкова 10.01.2000 року.

Судом встановлено, що гараж НОМЕР_1
у кооперативному гаражу
«Машинобудівник» належав батьку
відповідача. Батько помер у 1998 році. 1.03.1999 року відповідач, згідно наданій ним за­яви, був прийнятий
у члени кооперативного гаражу як спадкоємець після смерті свого батька. Відповідач користується цім гаражем.

Доводи
відповідача відносно того, що заяви про прийняття його в члени кооперативу
немає, що обслуговування належного йому гаражу відсутнє, що гараж відключений
від системи електропостачання, що у 1998 році з
гаражу були викрадені інструмент та належний йому товар, що гаражі побудовані самовільно  - були предметом розгляду суду першої
інстанції, та їм дана належна оцінка.

Так, з копії рішення Харківської міської ради від 15.06.1983 року (а.с.23)
вбачається, що заводу «Електроапаратура» рішенням Харківського міськвиконкому
було надано дозвіл на бу­дування гаражів на 570 машино міст на земельної
дільниці площею 1,9 га
по вул. Алуштінської у м. Харкові.

У кооперативі існує  статут, зареєстрований належним чином
(а.с.34-41).

При постановленні рішення суд першої інстанції правильно виходив із того,
що ОСОБА_1 є членом кооперативного гаражу, користується гаражем. Відповідно до
ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов статуту.

Згідно до п.3.2.1. Статуту кооперативного гаражу -
кожен член кооперативного гаражу зобов'язаний вчасно вносити пайові внески на зміст
та експлуатацію гаражів і кооперативної власності в розмірах, прийнятих загальними зборами. Заборгованість
відповідача з 1 листопада
2003 року
по 1 листопада
2006 року
згідно до довідки позивача складає 338 грн.. А тому він по­винен сплатити заборгованість по пайовим внескам.

Доводи
відносно того, що гараж відключений від системи електропостачання, що з гаражу були викрадені інструмент та товар, є також
безпідставним. Ця обставина не може бути підста­вою для звільнення відповідача від сплати пайових внесків.

У зв'язку з вищевикладеним, судова колегія вважає, що
рішення суду постановлено з до­триманням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом
розгляду суду першої інстанції, та їм дана належна
оцінка.

Висновків суду першої інстанції вони
не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,
308,313-315, 317,319 ЦПК України,
судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
- відхилити. Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 29
листопада 2006
року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному порядкубез-посередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня ії проголошення.