Справа № 2-65/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2007 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі: головуючого
судді -Біленької А.М. при секретарі - Богданович А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, виконавчий комітет Комінтернівської районної ради м. Харкова про усунення
перешкод в користуванні житловим приміщенням
та за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до виконавчого комітету Комінтернівської районної ради м.
Харкова, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Харківської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю, про визнання права власності на самовільно збудовані будівлі на самовільно
здійснене перепланування, за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Управління комунального майна та
приватизації Харківської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
виконавчого комітету Комінтернівської
районної ради м. Харкова, КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації про визнання свідоцтва про право
власності на житло частково недійсним -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернулась до суду
із позовом про усунення перешкод в користуванні
власністю до відповідачів, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. В обгрунтування позову посилалась на те, що вони,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 є користувачами
кімнатиНОМЕР_1 в житловому будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1. Відповідачі користувались входом в будинок,
розташованим з тильної сторони
споруди. Вхід вів до кімнат, що займала сім'я ОСОБА_3. Вхід в кімнати НОМЕР_3 через перший поверх, знаходився з
фронтальної сторони будинку. Цей
вхід вів в загальний коридор, де розташовані сходи на другий поверх, до
кімнатНОМЕР_3. Таке планування передбачено проектом та планом будинку. Будинок зданий в експлуатацію відповідно
до проекту. Такий порядок
користування житловими приміщеннями в будинку існував на протязі довгого часу. В 1999 - 2000 році, ОСОБА_3
самовільно, без належного дозволу заклав вхід з тильної сторони будинку, а

2

до їх входу з фронтальної сторони будинку
прибудували кімнату, через яку зробили вхід в загальний коридор. З цього часу,
відповідачі перешкоджають в користуванні їх кімнатоюНОМЕР_1. Щоб потрапити в
кімнату, вони, позивачі, повинні просити відповідачів відкрити вхід та вимушені
проходити через самовільно збудовану прибудову. Нижня частина балкону із
кімнатиНОМЕР_1, знаходиться нижче рівня даху
самовільно збудованої прибудови. Під час дощу, вода
стікає на балкон, пошкоджує вхідні балконні двері. Самовільно збудована прибудова обладнана паровим опаленням, труби
прокладені через несучу стіну. В стіні будинку з'явилась тріщина,
прибудова почала відходити від стіни
будинку. Самовільно збудована прибудова здійснена на самовільно захваченій земельній ділянці. Просили зобов'язати
знести самовільно збудовану
прибудову та поновити вхід в будівлю, передбачений проектом. Зобов'язати
встановити газову плиту та умивальник в коридорі загального користування. Зобов'язати не перешкоджати позивачам у користуванні кімнатоюНОМЕР_1, загальним
коридором, сходами, загальними комунальними
службами шляхом надання ключів від дверей самовільно збудованої
прибудови.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали. Звернулись до суду із позовом про усунення перешкод в користуванні власністю, про визнання права власності на
самовільно збудовані будівлі на самовільно
здійснене перепланування та з позовом про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним. В обгрунтування позовів зазначили, що у всій документації,
приміщення квартириНОМЕР_4 значаться
ізольованими. Раніше відповідачі займали одну кімнату площею 14,7 кв.м, а
потім, самовільно пробили стіну та зайняли кімнату площею 15 кв.м., а потім ними була зайнята ще одна кімната площею 11,3 кв.м.. Рішенням Комінтернівського РВК м.
Харкова з відповідачами на ці три кімнати, як
на ізольовану квартиру, був укладений договір найму
(рішення за НОМЕР_5 від 05.07.1983 року та рішення НОМЕР_6 від 15.07.2003 року). Після цього, відповідачи вирішили
розділити між собою квартиру та захотіли
користуватися входом. Згідно правової та технічної
документації на квартиру, що є спільною власністю, сходи коридору, відносяться до їх квартири. Здійснене перепланування квартири було направлене на благоустрій своєї квартири та не
зачіпало інтересів інших осіб. Згідно технічного
висновку ЗАТ «Харківреконструкція» від 2003 року,
перепланування та прибудова на несучу здатність основних будівельних конструкцій будинку негативно не
відзначились, знаходяться у задовільному
технічному стані та придатні для експлуатації. Просили усунути перешкоди в користуванні власністю,
заборонивши сім'ї ОСОБА_3, що проживають в квартирі НОМЕР_4 будинку НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1, користуватися виходом через належну на праві власності квартиру НОМЕР_7. Узаконити здійснене перепланування
квартири НОМЕР_7 будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1  та
визнати  право  власності
на

3

прибудову до
вказаної квартири. Вважати, що вони є власниками трикімнатної ізольованої
квартири НОМЕР_7 будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1,
загальною площею 69,4 кв.м, і житловою площею
36,3 кв.м. В обгрунтування позову про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним
зазначили, що 19 липня 1999 року на
їх, позивачів ім'я, було видане свідоцтво про право власності на житло в порядку приватизації на квартиру НОМЕР_7,
в будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 з уточнюючим записом «63/100 частини комунальної квартири». В дійсності ж, на момент
приватизації, їх квартира була
фактично ізольованою та складалась із житлової кімнати 13 кв.м, на першому поверсі, житлової кімнати площею 12,4
кв.м, на другому поверсі (загальна
житлова площа 25,4 кв.м.), кухні, площею 10,9 кв.м., туалету, площею 2,9 кв.м., коридорів, площею 13,7 кв.м..
Загальна площа - 52,9 кв.м. Розташована
на другому поверсі житлова кімната площею 15 кв.м., знаходилась і знаходиться в користуванні сім'ї
ОСОБА_3, що підтверджується рішеннями
Комінтернівського РВК м. Харкова за НОМЕР_11 від 07.02.1979 року, НОМЕР_8 від 05.07.1983 року та за НОМЕР_6
від 15.07.2003 року. Виходу із цієї
кімнати в коридор, площею 7,6 кв.м, і через інші службові приміщення їх квартири - на вулицю - не існувало.
Двері на момент здійснення
приватизації був закладений. Влітку 2003 року, сім'я ОСОБА_3, порушуючи їх права, почала користуватись цим
виходом. Під час розгляду справи в
суді з'ясувалось, що в свідоцтві про право власності на квартиру, допущені деякі неточності, що порушує їх права.
Просили свідоцтво про право
власності на житло, видане ХГЦПГЖФ 19.09.1999 року,НОМЕР_9, на квартиру НОМЕР_7, в будинку НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1, визнати частково
недійсним, виключивши з нього запис «63/100 частини комунальної квартири», вказавши загальну площу квартири - 52,9 кв.м.. Зобов'язати КП ХГБТІ внести відповідні
зміни в правову та технічну документацію на спірну квартиру.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_4, позовні вимоги за позовами про усунення перешкод в користуванні власністю,
про визнання права власності на самовільно збудовані будівлі, на самовільно
здійснене перепланування та з позовом
про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним підтримали, просили їх задовольнити. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті
особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, виконавчий
комітет Комінтернівської районної
ради м. Харкова про усунення перешкод в користуванні житловим
приміщенням - відмовити.

Представник Харківської міської ради позов ОСОБА_3 В. О., ОСОБА_4, ОСОБА_5, виконавчого комітету Комінтернівської районної
ради м. Харкова, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Харківської міської ради про усунення перешкод в
користуванні власністю,

4

про визнання права власності на самовільно збудовані
будівлі на самовільно здійснене перепланування не визнала,
в задоволенні позову просила відмовити, оскільки самовільна
прибудова здійснена на самовільно зайнятій ділянці міської
землі.

Представник виконкому Комінтернівської районної ради м.
Харкова надав судові заяву, з проханням розглядати справу за його відсутності, покладав
винесення рішення на розсуд суду.

Представник
Управління комунального майна та приватизації Харківської
міської ради, позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
виконавчого комітету Комінтернівської
районної ради м. Харкова, КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним -
не визнав, в його задоволенні просив
відмовити, пояснив, що приватизація квартири НОМЕР_7 по АДРЕСА_1 здійснена відповідно до наданих документів. Позивачі не надали документи, які б
підтверджували, що квартира НОМЕР_7
по АДРЕСА_1 є ізольована.

Представник комунального підприємства «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації», позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Управління комунального майна та приватизації
Харківської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчого комітету
Комінтернівської районної ради м. Харкова, КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним не
визнав, в його задоволенні просив відмовити,
пояснив, що приватизація квартири НОМЕР_7 по АДРЕСА_1 здійснена відповідно до наданих документів, як комунальної. Позивачі не надали документи, які б підтверджували, що квартира НОМЕР_7 по АДРЕСА_1 є ізольована.

Треті особи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, підтримали позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні
власністю, просили його задовольнити. В задоволенні позовів ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні власністю, про визнання права власності на самовільно збудовані
будівлі на самовільно здійснене
перепланування та з позовом про визнання свідоцтва про право власності на житло частково недійсним -
просили відмовити.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, прийшов до наступного.

Матеріалами
справи встановлено, що відповідно до рішення виконавчого
комітету Комінтернівської районної ради м. Харкова від 15.07.2003 року
НОМЕР_6 «Про зміну договору найму житлового приміщення»,
ОСОБА_1, визнаний наймачем трикімнатної
ізольованої квартириНОМЕР_4, житловою площею 40,0 кв.м, у будинку НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1 у м. Харкові. До договору найму

5

включені: ОСОБА_1 - наймач, ОСОБА_2 - батько, ОСОБА_1 - сестра. Із довідки КЖЕП № 123 м. Харкова вбачається, що
квартираНОМЕР_4, по АДРЕСА_1, є комунальною, складається із
трьох кімнат, житловою площею 40 кв. м., розташованих на другому
поверсі двоповерхового будинку. На житловій
площі зареєстровані та проживають 4 чоловіки:
ОСОБА_1 - наймач, ОСОБА_2 - батько, ОСОБА_1 - сестра, ОСОБА_3 Н.І. - мати. З відповіді Комінтернівської
районної ради м. Харкова від 08.12.2003
року, вбачається, що згідно комісійного обстеження житлових умов сім'ї ОСОБА_4 встановлено, що житлові
кімнатиНОМЕР_10 по АДРЕСА_1, сім'я ОСОБА_4 займає згідно рішень виконкому Комінтернівської ради народних депутатів від
07.02.1979 року НОМЕР_11, від 05.07.1983
року НОМЕР_8 та використовує згідно єдиного договору найму на трикімнатну квартируНОМЕР_4. Квартира має два
різних входи. Перший вхід - в дві
житлові кімнатиНОМЕР_4 та НОМЕР_2, що мають спільні місця загального користування. Другий вхід - в третю
кімнатуНОМЕР_1, має вхід з боку квартири НОМЕР_7, де проживає сім'я ОСОБА_3 Із копій поетажного плану будинку за 1947 рік, за 1999 рік, за 2003 рік, наданих
судові, вбачається, що кімнатаНОМЕР_1,
має вхід з боку квартири НОМЕР_7, через перший поверх, з фронтальної сторони будинку. Цей вхід веде до спільного
коридору, де розташовані сходи на
другий поверх, до кімнатНОМЕР_1 таНОМЕР_12. З того ж поетажного плану вбачається, що іншого входу кімната НОМЕР_1 не
має. В 1999 - 2000 році, ОСОБА_3
самовільно, без належного дозволу заклав вхід з тильної сторони будинку, а до їх входу з фронтальної сторони
будинку прибудували кімнату, через
яку зробили вхід в загальний коридор. З цього часу, відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 перешкоджають в користуванні кімнатоюНОМЕР_1
позивачам. Щоб потрапити в кімнату,
позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, повинні просити відповідачів відкрити вхід
та вимушені проходити через самовільно
збудовану прибудову. Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 перешкоджають позивачам ОСОБА_5, ОСОБА_2 у
користуванні кімнатоюНОМЕР_1,
загальним коридором, сходами, загальними комунальними службами. Прибудова, збудована відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є самовільною, збудованою на самовільно зайнятій ділянці міської землі. За
таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6 про знесення самовільно збудованої прибудови повинні бути задоволені. Вхід в будівлю, передбачений
проектом, повинен бути поновлений. Виходячи з
вищезазначеного, підстав для задоволення позову
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні власністю та визнання права власності на самовільно збудовану прибудову та самовільно здійснене перепланування не має. Позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право власності на житло частково
недійсним також не підлягають задоволенню. Із свідоцтва про право власності на
житло від 19 липня    1999
року,   виданого   Управлінням
комунального   майна   та

6

приватизації
Харківської міської ради вбачається, що відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить по АДРЕСА_1, б. НОМЕР_7 частини комунальної квартири.

Доказів того, що квартира НОМЕР_7 по АДРЕСА_1 в м. Харкові
є ізольованою, судові не надано.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.
110,112 Сімейного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити. Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 знести за свій рахунок
самовільно зведену прибудову за адресою АДРЕСА_1 в м. Харкові та поновити вхід
в будівлю, передбачений проектом. Зобов'язати встановити газову плиту та умивальник в коридорі загального користування.
Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_6, ОСОБА_7 в
користуванні кімнатою НОМЕР_1, загальним коридором,
сходами, загальними комунальними службами.

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_4, РВК Комінтернівського
району м. Харкова, Харківської міської ради про усунення перешкод в
користуванні власністю, про визнання
права власності на самовільно збудовану прибудову на самовільно здійснене перепланування, за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7, РВК Комінтернівського району м.
Харкова, КП "Харківське міське бюро технічної
інвентаризації", Управління комунального майна та приватизації про
визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло -відмовити.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.