Справа № 2-433/2007 p.
РІШЕННЯ Іменем    України

м. Донецьк                                                                                                       15 березня 2007 р.

Петровський
районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Казначеєв
Е.Г., при секретарі Бараненко Л.Є., за участю позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Гуцу М.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовною заявою

ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в
Петровському районі м. Донецька про відшкодування моральної шкоди, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування відповідачем
моральної шкоди, завданої пошкодженням здоров'я при виконанні трудових
обов'язків.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що позивач, працюючи на шахті «Трудівська», при виконанні
трудових обов'язків 24 січня
1983р. отримав виробничу травму. Висновком МСЕК від 2 грудня 1983р.
йому вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності на 60% в зв'язку з
виробничою травмою. Висновком МСЕК від 16.05.2003
р. його визнано інвалідом 2
групи в зв'язку з виробничою травмою зі стійкою втратою професійної
працездатності 80 %. Пошкодженням
здоров'я йому завдано моральну шкоду, яку відповідач відмовляється
відшкодовувати. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача 79 000 грн. в порядку
відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтвердив позов, суду пояснив, що з 1975року
по 1986року працював на шахті «Трудівська». При виконанні трудових обов'язків 24 січня 1983р. він
отримав виробничу травму -
компресійний перелом тіла хребту. У 1983
році йому вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності на 60% , в зв'язку з
вказаною виробничою травмою. Вдруге висновком МСЕК від 16.05.2003 р. йому
підтверджено стійка втрата професійної працездатності на 80 % безстроково та
встановлена 2 група
інвалідності. Пошкодженням здоров'я йому завдано моральну шкоду, оскільки
значно погіршився стан його здоров'я, що призвело до моральних та психічних
переживань, порушення його нормальних життєвих зв'язків, неможливості
продовження активного особистого життя, та потребує додаткових зусиль для
організації свого життя.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що
дійсно згідно акту про нещасний випадок на виробництві від 25 січня 1983р.
року позивач при виконанні трудових обов'язків 24 січня 1983року отримав виробничу травму. Висновком МСЕК
від 2 грудня
1983року йому вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності на 60%. Закон України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату
працездатності» набрав чинності 1
квітня 2001 року на
момент пошкодження здоров'я позивача та встановлення МСЕК стійкої втрати його
професійної працездатності ще не діяв, тому вказаний Закон не може бути
застосовано до правовідносин які виникли до
його вступу в силу, того що згідно ст. 5 ЦК України закон не має зворотної дії в часі. І тому відповідач не повинен
відшкодовувати моральну шкоду позивачеві в зв'язку з отриманою ним виробничою
травмою, моральна шкода в цьому випадку повинна відшкодовуватись згідно норм
КЗпП України.

Суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому
засіданні встановлено, що згідно акту про нещасний випадок на виробництві від 25 січня 1983р. року позивач 24 січня 1983року отримав виробничу травму. Висновком МСЕК
від 2грудня 1983року в зв'язку з вказаною виробничою травмою позивачеві вперше встановлена стійка втрата
професійної працездатності на 60% та визнано інвалідом 3 групи..

Згідно ст.5 ЦК
України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт
цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків,
коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Таким чином суд
не може задовольнити вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди
відповідачем у зв'язку з отриманою позивачем виробничою травмою, оскільки
позивач отримав травму у 1983році і в цьому ж році йому вперше встановлена
стійка втрата професійної працездатності в зв'язку з вказаною виробничою
травмою, тобто право позивача на
відшкодування йому моральної шкоди виникло до введення в дію Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" який набрав чинності 1 квітня 2001 року і тому відповідач не повинен
відшкодовувати моральну шкоду заподіяну позивачеві у зв'язку з цією травмою.

Вище викладене є
підставою для відмови позивачеві в задоволенні позову.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 5
ЦК України, ст. 213-215
ЦПК, суд

Вирішив:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в Петровському районі м. Донецька про відшкодування моральної
шкоди відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.