Справа № 22Ц-0796 2007 р.                 Головуючий
в суді 1 інстанції Сердинський B.C.
Категорія   31                                           Доповідач
у суді 2 інстанції Червінко К.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 квітня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого
судді   Сліпченка О.І. суддів:   Червінко К.С., Корзаченко І.Ф при
секретарі  Левочко І.Я.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області
від 27 листопада 2006 року в цивільній справі за позовом Казенного заводу
порошкової металургії до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування
жилою площею  та за надані комунальні
послуги,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року Казенний завод порошкової металургії пред'явив у суд
позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування жилою площею та
за надані комунальні послуги.

Позивач зазначав, що на його балансі по 28 лютого 2006 року знаходився
п'ятиповерховий будинок готельного типу АДРЕСА_1, збудований на кошти заводу.

До здачі будинку в експлуатацію був одержаний дозвіл виконавчого комітету
Броварської міської ради на підставі його рішення № 386 від 1 серпня 1972 року
на використання одного під'їзду під гуртожиток.

Рішенням виконкому Броварської міської ради № 665 від 27
листопада 1972 року було дозволено тимчасово заселити 24 квартири 1-2 поверхів
гуртожитку малосімейними робітниками та 36 квартир 3,4 ,5 поверхів одинокими
жінками-робітницями.

Згідно рішення виконкому № 29 від 24 січня 2001 року заводу дозволено
використовувати другий під'їзд будинку (квартири НОМЕР_1) під гуртожиток для
одиноких громадян до 31 грудня 2010 року і дана частина під'їзду зареєстрована
як гуртожиток рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради № 151 від
17 квітня 2001 року.

Броварською районною санітарно-епідеміологічною станцією оформлено
санітарний паспорт на гуртожиток.

ОСОБА_1 користується квартирою НОМЕР_2, що складається з
жилої кімнати площею 17,8 кв. м, кухні, сумісного санвузла та коридору.
Загальна площа квартири становить 29,2 кв. м. Відповідачка вселена в кімнату
НОМЕР_2 на підставі ордера НОМЕР_3від 27 листопада 1997 року.

Згідно акту приймання-передачі від 28 лютого 2006 року, затвердженого
рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради № 147 від 14 березня
2006 року гуртожиток № 2 було передано до відомчого житлового фонду у
комунальну власність міста Бровари на баланс Комунального підприємства „Служба
замовника".

Дебіторська заборгованість мешканців гуртожитку АДРЕСА_1 заводом не була
передана, а Комунальним підприємством не прийнята

Весь цей час по лютий 2006 року кімната знаходилась у відособленому
користування відповідачки, яка її приватизувала і 14 червня 2006 року
зареєструвала право власності в Броварському бюро технічної інвентаризації.

Нарахування плати за користування жилою площею і наданими комунальними
послугами проводились по тарифах встановлених для державного та громадського
житлового фонду відповідно до ч. 2 п. 38 Примірного положення про гуртожитки.

За період проживання відповідачка не своєчасно та не в повному обсязі
сплачувала квартирну плату та оплату комунальних послуг і станом на вересень
2006 року за період з вересня 2003 року по 1 березня 2006 року виникла
заборгованість в сумі 456 грн. 19 коп. Зокрема, за 2003 рік - 53 грн. 69 коп.;
за 2004 рік - 130 грн. 12 коп.; за 2005 рік - 235 грн.; за 2006 рік 37 грн. 38
коп.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги і
просили задовольнити позов, оскільки добровільно заплатити заборгованість
відповідачка відмовилась.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 27 листопада 2006 року позов
задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Казенного
заводу порошкової металургії 456 грн. 19 коп. заборгованості по квартирній
платі та оплаті комунальних послуг, 51 грн. судових витрат та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення
відповідачки, представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість
рішення суду першої в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в
суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ч. 2 пункту 38 Примірного положення про
гуртожитки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня
1086 року № 208, громадяни, які проживають в приміщеннях, що перебувають у
відособленому користуванні вносять плату за користування жилою площею і за
комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для
будинків державного та громадського житлового фонду.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 на підставі ордера НОМЕР_3від 27
листопада 1997 року користується відокремленою кімнатою НОМЕР_2 гуртожитку
АДРЕСА_1, яку приватизувала і 14 червня 2006 року зареєструвала на праві
приватної власності в Броварському бюро технічної інвентаризації.

Нарахування плати за проживання відповідачки у відособленій кімнаті
гуртожитку і за надані комунальні послуги позивачем проведено правильно по
ставках квартирної плати, установленої для будинків державного та громадського
житлового фонду.

Несвоєчасною та неповною оплатою за користування відособленим приміщенням в
гуртожитку та комунальними послугами у ОСОБА_1 станом на 1 вересня 2006 року
утворилась заборгованість перед позивачем за період з вересня 2003 року по 1
березня 2006 року 456 грн. 96 коп.

Добровільно
погасити заборгованість відповідачка відмовилась.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ст. 307, 308, 313, п. 1 ст. 314, 315, 3176,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської
області від 27 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.