УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
лютого 2007р.                                                                           м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого              Горблянського Я.Д.,

суддів                        Проскурніцького П.І.,
Фединяка В.Д.,

секретаря                   Білик Л.З.,

з
участю:                    представника
апелянтам ОСОБА_1-

ОСОБА_2,
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Коломийського
міськрайонного суду від 12 грудня 2006 року,-

встановила:

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 12.12.2006 року у задоволенні
подання начальника ДВС у м. Коломия про визнання частки майна боржника ОСОБА_4
у спільному майні подружжя відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою зацікавлена особа ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій посилається на те, що виконавча служба виконує рішення суду про
стягнення боргу з ОСОБА_4 на її користь. В зв"язку з недостатністю
особистого майна у боржниці виконавча служба звернулася до суду з поданням про
визначення частки боржниці у майні яким вона володіє спільно зі своїм чоловіком
ОСОБА_3. Однак, в задоволенні подання було безпідставно відмовлено, оскільки
суд порушив ст. 57-60 ЦПК України та допустив припущення, що придбана чоловіком
боржниці Уг частина квартири з прилюдних торгів є його особистою власністю без
надання будь-яких доказів про це. Оскільки Уг квартири ОСОБА_3 придбав будучи у
шлюбі із боржницею то відповідно до ч.2 ст.60 СК України вона є об"єктом
права спільної сумісної власності подружжя, а тому боржниці належить частка у
квартирі за адресою АДРЕСА_1 в розмірі Ул. квартири. Просить дану ухвалу
скасувати, постановити нову ухвалу, якою визначити частку ОСОБА_4 у спільному
майні Уг квартири.

Представник апелянтки ОСОБА_1-ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу, просить
дану ухвалу скасувати і ухвалити нову ухвалу якою задовольнити їхні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнали, просять її
відхилити, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши зібрані докази колегія суддів
приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Справа №
22-ц-323/2007р.                     Головуючий
у 1 інстанції Васильковський В.М.

Категорія 6                                               Доповідач
Горблянський Я.Д.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01.02.2006
року і залишеним без змін ухвалою колегії суддів судові палати в цивільних
справах апеляційного суду стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 129780грн.
боргу за договором позики, 1297грн. 80коп. 3% річних від простороченої суми та
1310грн. 80коп. судових витрат.

На виконання даного рішення видано виконавчий лист і
направлено виконавчій службі для виконання.

В процесі виконання рішення суду державного виконавця
службою у м. Коломия було описано та накладено арешт на 14 частку квартири
АДРЕСА_1, що належить боржниці. Цю частку квартири 05.09.2006 року з прилюдних
торгів було продано чоловікові боржниці і в рахунок погашення боргу поступило
26775грн.

Оскільки відчуження 14 частки квартири, яка належала
боржниці, відбулось з направленням суми виторгу на погашення боргу, то суд
першої інстанції прийшов до висновку, що посилання представника ОСОБА_1 на
ст.60 СК України, що боржниці ОСОБА_4 надалі належить V* частини
арештованої квартири, як спільна сумісна власність є безпідставними і відмовив
у задоволенні подання.

З даним
висновком суду першої! інстанції погоджується і колегія суддів.

Підстав для скасування даної ухвали і постановления
нової ухвали колегія суддів не вбачає, оскільки суд першої інстанції
врахував всі обсавини на які в апеляційній скарзі посилається апелянт.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія судців, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 12.12.2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.