Справа №2-519/ 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2007 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді                                   Зайончковської
І.А.

при секретарі                                        Діхтяренко І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Сміла справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до місцевого суду Кіровського району м.
Кіровограда, апеляційного суду Кіровоградської області, Державного
казначейства України про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

28 вересня 2006 року Кіровським
райсудом м. Кіровограда постановлено рішення по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації і
стягнення моральної шкоди та за аналогічним зустрічним
позовом ОСОБА_3. до ОСОБА_2., по якій інтереси останнього представляв
ОСОБА_1

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2006
року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та
надано строк для усунення її недоліків, які полягали у несплаті
судового збору в повному об'ємі.

Вважаючи незаконними дії головуючої по справі ОСОБА_4. та судді
апеляційного суду ОСОБА_5 в частині прийняття
зустрічної позовної заяви без надання доказів та сплати судового збору в належному розмірі, а також вимоги доплати
судового збору при поданні апеляційної скарги,
позивачі просять стягнути з Державного казначейства України витрати по справі
та моральну шкоду в сумі 780000 грн., яка полягає в заподіянні їм моральних катувань, внаслідок чого зазнала ушкоджень
їх душевна гармонія, що призвело до розладу
тонко-біоенергетичної польової душевної структури, який веде, як наслідок,
до втрати фізичного здоров'я, а можливо і смерті.

Позивачі в судові засідання не з"являлись та не повідомляли про
причини неявки, хоча про судовий розгляд повідомлялись
належним чином, зазначивши лише в позові про розгляд їх вимог
в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд Кіровоградської області та Кіровський райсуд м. Кіровограда позов не визнали, надавши про це письмові
заяви. Державне казначейство України, будучи належним чином повідомлене про розгляд справи, в судові засідання не
явилось з невідомих причин.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до наступного.

Відшкодування моральної шкоди на загальних підставах, відповідно до ст.
1167 ЦК
України, відбувається при встановленні
неправомірності дій, рішень чи бездіяльності посадової особи чи органу. Позивач не вказав у позові звідки можуть бути
витребувані та не надав суду докази, на підтвердження незаконності рішення
місцевого суду чи ухвали апеляційного суду, а також дій
посадових осіб. Встановлення вказаних обставин не входить до компетенції суду, що розглядає даний позов, та не є предметом
доказування по даній справі, оскільки законом щодо
цього визначено інший порядок.

Те саме стосується і посилання позивачів на ст. ст. 275, 280 ЦК України, оскільки захист
особистого немайнового права фізичної особи та відшкодування, в зв'язку з цим, моральної шкоди, передбачає, перш за все, встановлення
самого факту порушення цього права.

В обгрунтування своїх вимог з приводу розміру моральної шкоди позивачі
посилались на необхідність лікувальної поїздки до США, оплати лікування
у відділенні парапсихології і психофізики в
лікарні ім. Маймоніда в м. Нью-Йорк та Національному інституті ментального здоров'я США. Проте ст. 23 ЦК України передбачає при визначенні

2

розміру   відшкодування   врахування
розумності  та   справедливості   вимог,
а  також    фактичних
обставин заподіяння шкоди. Суду також на підтвердження цих позовних вимог не було надано доказів, крім звернень до різних
інстанцій, та не зазначено яка саме шкода була заподіяна
ОСОБА_1., що являвся лише представником позивача по справі, законність розгляду
якої оспорюється.

Що стосується посилання позивачів на загальні норми Конституції України та
ст. 1174 ЦК України,
то суд не може їх прийняти до уваги, оскільки ці правовідносини регулюються крім вказаних норм конкретним
законодавством та суди не являються органами державної влади.

При таких обставинах суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог,
так як вони, виходячи з наданих матеріалів, є безпідставними.

На підставі ст. ст. 16, 23, 275, 280, 1167, 174 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 213, 215
ЦПК України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в позові до
місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда, апеляційного суду Кіровоградської
області, Державного казначейства України про відшкодування моральної
шкоди.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайсуд шляхом подачі в 10 денний строк з
дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження та
поданням протягом 20 днів після подання такої заяви - апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і в 10 денний
строк з дня проголошення рішення без
попереднього подання заяви про його оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а
в разі його оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.