№ 2-182 2007 p.
РІШЕННЯ

іменем України

21
лютого 2007 року
м. Зміїв

Зміївський
районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Мар'єнко Л.М.

при секретарі: Баталіній І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення
моральної шкоди, зазначивши, що 10 травня 2004 о 6 годині до неї підійшли
відповідачі, які знаходилися у стані алкогольного сп'яніння, почали безпричинно
її ображати нецензурними словами, після чого накинулися на неї, збили з ніг та
почали наносити удари кулаками та ногами по тілу, верхнім та нижнім кінцівкам,
по голові. У ході побиття відповідач ОСОБА_2 схватила каміння та нанесла удар по голові, утворилася рана, з
якої потекла кров, після чого позивач утратила свідомість. Внаслідок дій відповідачів,
згідно акту судово-медичного огляду № 78 від 25 травня 2004 року, у позивача
було встановлено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад
здоров'я. Позивач звернулася з заявою у
Зміївський РВ УМВСУ у Харківській області про притягнення відповідачів
до кримінальної відповідальності, однак їй було відмовлено у порушенні справи.
Позивач звернулася до суду зі скаргою приватного обвинувачення, постановою
Зміївського районного суду Харківської області від 14 грудня 2005 року
кримінальну справу закрито з нереабілітуючих обставин, а само у зв'язку з
Законом України "Про амністію". Внаслідок побиття відповідачами
позивачеві було спричинено тілесні ушкодження, принижено честь та гідність. З
вини відповідачів позивач довгий час страждала головним болем, була позбавлена
можливості займатися господарством. Моральна шкода спричинена самим фактом
побиття, спричиненні позивачеві, яка є жінкою похилого віку, фізичного болю,
шкоди здоров'ю, а також спричиненням психологічної травми, яка виразилася у погрозах
розправою, спричинення шкоди її господарству. Позивач страждала, переживала
тому, що не могла займатися господарством. З вини відповідача ОСОБА_2, яка
спричинила їй травму голови, позивач страждає на головний біль, вимушена
вживати медикаменти, різко знизилася її працездатність. Спричинену моральну
шкоду відповідачі не відшкодували. Просила позов задовольнити, стягнути на її користь у відшкодування моральної шкоди з
ОСОБА_2 -1500 грн., з ОСОБА_4 -1000 грн., з ОСОБА_3 - 1000 грн.

У судовому
засіданні позивач змінила свої вимоги, просила суд виключити з кола
відповідачів ОСОБА_4, від вимоги про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди,
спричиненої злочином, відмовилася, просила її не розглядати. Підтримала змінені
вимоги та просила суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відшкодування моральної
шкоди по 1000 грн., з кожного, посилаючись
на обставини, зазначені у позові. Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнала, пояснила, що 10 травня 2004 року між нею, її сином - ОСОБА_4 та
позивачем виникла сварка, в ході якої позивач спричинила перелом руки її сину.
ОСОБА_2 не торкала позивача, не наносила їй ударів, не ображала нецензурними
словами. Співмешканець ОСОБА_2 - ОСОБА_3 взагалі участі у сварці не приймав,
позивача не бив та не ображав. Відповідач
ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду
був повідомлений належним чином, причини неявки судові не повідомив. На попередньому судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав.

2

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

З постанови Зміївського районного суду Харківської області від 30 вересня
2005 року вбачається, що відносно ОСОБА_2 судом порушено кримінальну справу за
ч. 2 ст. 125 КК України, відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4 порушено кримінальну справу
за ч. 1 ст. 125 КК України. ОСОБА_1 визнано потерпілою та цивільним
позивачем.

З постанови
Зміївського районного суду Харківської області від 14 грудня 2005 року
вбачається, що 10 травня 2004 року о 6 годині до неї підійшли ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3, які знаходилися у стані алкогольного сп'яніння, почали безпричинно її
ображати нецензурними словами, після чого накинулися на неї, збили з ніг та
почали наносити удари кулаками та ногами по тілу, верхнім та нижнім кінцівкам,
по голові. У ході побиття ОСОБА_2
схватила каміння та нанесла удар по голові позивачеві. Позивач
була вимушена звернутися за медичною допомогою до Зміївської ЦРБ, а також до
Зміївського РО УМВС України в Харківській області. Внаслідок дій відповідачів,
згідно акту судово-медичного огляду № 78 від 25 травня 2004 року, у позивача
було встановлено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад
здоров'я.

З постанови
Зміївського районного суду Харківської області від 30 вересня 2005 року вбачається, що відносно ОСОБА_2 судом порушено кримінальну
справу за ч. 2 ст. 125 КК України, відносно ОСОБА_3, ОСОБА_4 порушено
кримінальну справу за ч. 1 ст. 125 КК України. ОСОБА_1 визнано
потерпілою та цивільним позивачем.

Постановою
Зміївського районного суду Харківської області від 14 грудня 2005 року
кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 125 КК України, по
обвинуваченню ОСОБА_4, ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України закрито. ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності внаслідок акту
амністії.

Діями відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 позивачеві спричинено моральну шкоду, яка виразилася в
фізичному болю та стражданнях, яких зазнала позивач у зв'язку зі спричиненням
їй відповідачами легких тілесних ушкоджень, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків - позивач не мала змоги деякий час займатися
господарством, яке є джерелом існування позивача.

Відповідно ч. 1
ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч. 1 ст.
11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, обов'язком позивача є надання
доказів в обгрунтування своїх вимог.

При визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди суд виходив з характеру та обсягу
страждань - фізичних та душевних, яких зазнала позивач, з урахуванням віку,
стану її здоров'я, тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках, часу та
зусиль, які були необхідними для
відновлення попереднього стану та звичного життєвого укладу.

На підставі
зазначеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог
та вважає достатнім для компенсації моральної шкоди стягнути з відповідача
ОСОБА_2 - 500 грн., з відповідача ОСОБА_3 - 500 грн.

В іншій частині
позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 88
ЦПК України, з відповідачів належить стягнути на користь держави судовий збір у
розмірі 25 грн. 50 коп., витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду
судової справи в розмірі 15 грн., з кожного.

Керуючись ст.ст.
11,15,16,1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11. 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 218
ЦПК України, суд.

3

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - 500 /п'ятсот/
грн.

Стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної
шкоди, завданої злочином - 500 /п'ятсот/ грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 25 (двадцять
п'ять) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду судової справи в розмірі 15 (п'ятнадцять) грн.,
які перерахувати на користь Територіального управління державної судової
адміністрації в Харківській області, код 26281249, банк
одержувача: УДК в Харківській області, МФО 851011, р/р 0164, призначення
платежу: Зміївський районний суд Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 25
(двадцять п'ять) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду судової справи в розмірі 15 (п'ятнадцять) грн., які
перерахувати на користь Територіального управління державної судової
адміністрації в Харківській області, код 26281249, банк одержувача: УДК в Харківській
області, МФО 851011,
р/р 0164, призначення платежу:
Зміївський районний суд Харківської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.