Справа № 2-495
12.11.2007 р.    Борівський районний суд Харківської області
головуючого                                                           Любої В.І.
при секретарі                                                   Крижановської
розглянувши у попередньому
судовому засіданні в смт. Борова
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 по довіреності ОСОБА_2 до Ізюмської сільської ради
Борівського району Харківської області
про визнання  права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування за законом
звернулася  до суду з позовною заявою в
якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3, яка раніше
проживала  в АДРЕСА_2
смерті за нею залишилася рахуватися земельна ділянка згідно державного акта
серії Р3 № 738132 надана для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва на підставі розпорядження Борівської райдержадміністрації № 32 від
04 лютого 2003 року.
В установлений законом строк вона не подавала
заяву до Борівської нотаріальної контори на прийняття спадщини, так як вважала,
що спадщину буде приймати батько. 02.10.2007 р.
батько відмовився від прийняття спадщини по земельній ділянці на її
користь. Просить суд визнати за нею
право власності на дану земельну ділянку.
В судовому засіданні  позивачка по довіреності  ОСОБА_2 підтвердила вищевикладене,
підтримавши свої позовні вимоги про визнання права власності на  земельну ділянку в порядку спадкування за
законом, розташовану на території Ізюмської сільської ради загальною площею
10,68 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва .
Представник Ізюмської
сільської ради не заперечує проти позовних вимог позивачки.
чином, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього засідання, відповідно до статті 130 ЦПК України.
Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи вважає, що
позовні вимоги  підлягають
задоволенню, оскільки відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України “ у першу чергу
право на спадкування за законом мають діти спадкодавця...”, ч.1 ст. 1268  ЦК України “спадкоємець по заповіту або по
закону має право прийняти спадщину чи відмовитися від неї ”, ч.5 ст. 1268 ЦК
України “незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з
моменту відкриття спадщини”.
1225 ЦК України  “Право власності на
земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.
ст. 81 ЗК України одним із способів набуття права власності на землю
громадян є  прийняття спадщини.
того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі
доказами:  копією паспорту ОСОБА_1. (а.с.
5-6),  копією свідоцтва про
народження  ОСОБА_1. (а.с. 7) , копією
свідоцтва про смерть ОСОБА_3 (а.с. 8),
копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_4. та ОСОБА_3(а.с.9), заявою  ОСОБА_4. про відмову від спадщини (а.с.10),
довідкою виконкому Ізюмської сільської ради про відсутність заповіту
(а.с.11),  копією державного акту на
право приватної власності на землю серії Р3 № 798132(а.с. 12), витягом з
технічної документації  про  нормативну грошову оцінку земельної ділянки (
а.с.13),  довідкою виконкому Ізюмської
сільської ради про склад сім”ї .( а.с. 14).
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.
3,11,57,60,130 ЦПК України, ст. 1261, 1225, 1268 ЦК України, суд, -
Визнати за  ОСОБА_1 право
власності  на земельну ділянку  загальною площею 10,68 га надану для ведення
товарного сільськогосподарського виробництва , згідно державного акту на
право  приватної власності на землю серії
Р№ 798132,  яка розташована на території
Ізюмської сільської ради Борівського району Харківської області в порядку
наслідування за законом після смерті матері ОСОБА_3.
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Борівський районний суд Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.

Рішення складене та
надруковано суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Головуючий                                                                                              В.І.Любая