Справа
№2-95/2007
РІШЕННЯ

ім'ям України

21лютого2007 року

Черкаський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді                                    Пальонного
В.С

при секретарях Шимановському А.В., Ласковїй Ю.В
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та   ОСОБА_3 про
визнання особи спадкоємцем та зміну черговості на спадкування,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання особи
спадкоємцем та зміну черговості на спадкування до ОСОБА_2, мотивуючи позов тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її співмешканець ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась
спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого АДРЕСА_1. Вказану Спадщину
співмешканець фактично прийняв після смерті ОСОБА_5. котра залишила заповіт на
його ім'я, але оформити свої спадкові права не встиг.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4
є його син -відповідач
у справі, але він за останні роки життя батька жодного разу не допомагав тому
ні по господарству, ні матеріально.

Вона ж проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю з травня 2001 року, тобто
більше 5 років,
спочатку вони жили в її будинку в с.Свидівок, а після смерті ОСОБА_5 стали
проживати з ОСОБА_4 в домоволодінні, яке заповідала йому ОСОБА_5, при цьому
вона доглядала за ОСОБА_4, так як він був інвалідом 1 групи по зору,
піклувалася про нього, за її кошти йому були зроблені дві операції.

Вважає, що оскільки вона більше 5 років проживала
однією сім'єю з ОСОБА_4, протягом тривалого часу опікувалась ним, матеріально
забезпечувала, надавала йому іншу допомогу в зв'язку з тим, що він внаслідок
тяжкої хвороби перебував у безпорадному стані, то вона має бути визнана
спадкоємцем четвертої черги за законом після його смерті, а також їй повинно
бути надано право на спадкування разом із спадкоємцем тієї черги, яка має право
на спадкування, тобто разом з сином померлого ОСОБА_4 -відповідачем у
справі.

В ході розгляду справи за даним позовом до участі в ній в
якості співвідповідача за ухвалою суду залучена ОСОБА_3 - дочка померлого
ОСОБА_4, яка теж є спадкоємцем першої черги після його смерті.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні
вимоги, просить
визнати її спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4 та надати право
спадкування після його смерті разом зі спадкоємцями першої черги - відповідачами у
справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і
пояснив, що його покійний батько тривалий час співмешкав з ОСОБА_5 і разом з
нею проживав в її будинку АДРЕСА_1. В той період взаємовідносини у нього з батьком
були нормальні, вони часто спілкувалися, він допомагав батькові та ОСОБА_5, В
2003 році ОСОБА_5 померла і після її смерті до батька перейшла жити позивачка.
Він та його сестра поставились до цього негативно і відносини з батьком у нього
погіршились, проте батькові вони допомагали, в тому числі і матеріально на
проведення операцій, після яких зір у батька покращився і він вже не був таким
безпорадним, як це пояснює позивачка, вони ж брали участь у похованні батька»
Вважає, що вона з батьком

однією сім'єю проживала не більше 3 років, належним
чином батька не доглядала, а тому права на спадкування не має.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги
не визнала, вважає, що позивачка ОСОБА_1 не має права на спадкування після
смерті її батька, оскільки належним чином батька не доглядала і жила з ним не
досить тривалий час.

Заслухавши пояснення сторін з приводу заявлених позовних
вимог, покази свідків, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає,
що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

У відповідності зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як 5 років до часу
відкриття спадщини.

.Поняття сім'ї визначено ст.З Сімейного Кодексу України,
згідно ч.І якої
сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

З показів допитаних в судовому засіданні свідків та
довідки Свидівоцької сільської ради з достовірністю встановлено, що позивачка
спільно проживала з ОСОБА_4 в будинку, який залишився йому після смерті
ОСОБА_5, з 2003 року і
до його смерті в березні. 2006 року.За вказаний період вони дійсно вели спільне
господарство, мали спільний побут, взаємні права та обов'язки, в тому числі і
по взаємному утриманню, тобто суд вважає встановленим факт проживання позивачки
з спадкодавцем ОСОБА_4однією сім'єю на протязі трьох років до його смерті.
Стосовно ж проживання вказаних осіб однією сім'єю з 2000 чи 2001 року, то в
судовому засіданні позивачка не надала достовірних доказів, які підтверджували
б даний факт. Так, з показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_4
можна було часто бачити в домоволодінні позивачки чи то з 2000 чи то з 2001
року і при цьому він допомагав останній у веденні господарства. Проте сам даний
факт не може бути достатньою підставою для визнання вказаних осіб сім'єю,
оскільки не підтверджує наявність у них спільного побуту чи якихось взаємних
прав та обов'язків.

Крім цього, всі допитані свідки та й сама позивачка не
заперечують, що ОСОБА_8 тривалий час ще задовго до 2000 року став проживати з ОСОБА_5 однією сім'єю в будинку
останньої., доглядав за нею, оскільки ОСОБА_5 хворіла і потребувала
посторонньої допомоги, а інших родичів не мала, похоронив ОСОБА_5, яка померла
в липні 2003 року.
Даний факт стверджується в тому числі і заповітом ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_9,
зробленим нею незадовго до смерті в лютому 2003 року.

В такому випадку будь-які близькі стосунки ОСОБА_4 з
іншою жінкою в період спільного проживання з ОСОБА_5 ніяк не могли привести до
створення сім'ї, оскільки перебування одночасно в двох сім'ях неможливо і
визнання такого факту судом протирічило б основним засадам сімейного
законодавства України,

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні не доведено
факт проживання позивачки однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_4, а тому вона на
може бути визнана спадкоємцем четвертої черти
після смерті останнього, а відповідно і отримати право на спадкування разом
зі спадкоємцями першої черги.

Керуючись ст.З СК України, ст.ст. 1264, 1259 ЦК України,
ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

вирішив;

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання особи спадкоємцем та зміну черговості на спадкування відмовити.

Заяви
про апеляційне оскарження рішення можуть бути подані на протязі 10 днів з дня його
проголошення, а апеляційні скарги на рішення - протягом 20
днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Черкаського районного суду