Справа  № 2-2554/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17
жовтня 2007 року
Індустріальний районний  суд    м.

Дніпропетровська

у
складі: головуючого   судді  Зосименко С.Г.

при секретарі             Карпенко В.Ю

за участю адвоката   ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.

Дніпропетровська
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Комунальне
підприємство

„Дніпропетровське
міжміське бюро технічної інвентаризації”
про визнання угоди

укладеною
та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У
вересні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору

купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності,
посилаючись на те, що

22.08.2007
року між відповідачкою та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-

продажу
фундаменту під будівництво, розташованого АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею
800 кв. м. Договір купівлі-продажу

був
укладений у простій письмовій формі. Позивачем на виконання умов договору

було
сплачено  відповідачці 40000 грн., вона
написала в присутності

квартального
комітету та свідка  розписку, передала
позивачу технічний паспорт

на
індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1, довідку землекористувача, план
земельної ділянки із

зазначенням
її меж, рішення виконкому про наділ земельної ділянки, повідомлення

відділу
комунального господарства про присвоєння домоволодінню поштової адреси,

договір
про надання у безстрокове користування земельної ділянки і з того часу

позивач
вільно володіє та  користується земельною
ділянкою.  Просив визнати

вищезазначений
договір укладеним та визнати за ним право власності на

фундамент
під будівництво будинку, розташованого на земельній ділянці площею

800
кв. м.  АДРЕСА_1.

У
судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги і просив задовольнити.

Відповідачка
у судове засідання з'явилася. Позовні вимоги визнала. Суду

пояснила,
що дійсно вона уклала з позивачем договір купівлі-продажу фундаменту

під
житловий будинок,  який розташований на
земельній ділянці площею 800 кв.

м.  АДРЕСА_1. Вона передала позивачу всі

наявні
у неї паво установчі документи, а позивач передав їй гроші.  Нотаріально

вона
не мала змоги посвідчити дану угоду за сімейними обставинами.

Представник
третьої особи у судове засіданні з'явилася. Позовні  вимоги

визнала
частково. Проти визнання договору купівлі-продажу укладеним не

заперечувала,
в іншій частині позовних вимог просила відмовити, оскільки

реєстрації
підлягає тільки право власності на об'єкти нерухомого майна,

будівництво
яких закінчено.

Суд, вислухавши пояснення сторін, показання
свідка, вивчивши матеріали

справи,  вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню  з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення
виконкому Індустріальної районної

ради
народних депутатів № 125 від 22.03.1996 року
ОСОБА_3 було

виділено
земельну ділянку площею 800 кв. м. на території саду тепличного

комбінату
в районі Самарівки з присвоєнням будівельного НОМЕР_1 для

будівництва
житлового будинку. 18.11.1996 року між ОСОБА_3 та управлінням

житлово-комунального
господарства виконкому  Індустріального
районної ради

народних
депутатів було укладено договір про надання у безстрокове користування

земельної
ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку  на

території
саду тепличного господарства в с. Самарівка площею 800 кв. м., який

було
посвідчено державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної

нотаріальної
контори та зареєстровано за № 2-11854. Згідно повідомлення

Управління
комунального господарства Індустріальної районної у місті

Дніпропетровську
ради  № 146 від 04.06.2007 року
відповідно до розпорядження

міського
голови від 30.04.1999 року № 589
домоволодінню НОМЕР_1 в саду тепличного

комбінату
(ж. м. Самарівка) присвоєна нова поштова адреса: АДРЕСА_1. На зазначеній
земельній ділянці відповідачкою було побудовано фундамент під

житловий
будинок, позначений на технічному паспорті літ. ФТ. Відповідачкою

надані
суду товарні чеки на оплату будівельних матеріалів для зведення

фундаменту.

22
серпня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір
купівлі-продажу  фундаменту під житловий

будинок
АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу

був
укладений у простій письмовій формі, підписаний сторонами в присутності

свідка
ОСОБА_4 та посвідчений головою квартального комітету. Нотаріально

договір
купівлі-продажу посвідчений не був. Сторони домовилися відносно всіх

істотних
умов договору. Відповідачка передала позивачеві всі документи на

належну
їй земельну ділянку та фундамент, а позивач сплатив їй суму у розмірі

40000
грн.  Це підтвердив допитаний у судовому
засіданні свідок ОСОБА_4

Відповідно
до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх

істотних
умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося

повне
або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його

нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі

наступне
нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Оскільки
сторони домовилися щодо істотних умов договору купівлі-продажу,

відбулося
його повне виконання, але відповідачка ухиляться від нотаріального

посвідчення
договору,   позовні вимоги в частині
визнання договору укладеним

обґрунтовані
та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і тому

підлягають
задоволенню.

Відповідно
до ч. 2 ст. 331 ЦК України  право
власності на новостворене нерухоме

майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення

будівництва
(створення майна).

Відповідно
до ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення

майна)  особа вважається власником матеріалів,
обладнання тощо, які були

використані
в процесі цього будівництва (створення майна).

Оскільки
будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 не завершено, а зведено тільки фундамент
під будівництво, суд

вимушений
відмовити у задоволення позовних вимог щодо визнання права  власності

на
фундамент.

Керуючись ст. ст. 220, 331 ЦК України, ст.
ст. 11, 15, 60, 88,

212,213,214,215
ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати
укладеним договір купівлі продажу фундаменту під будівництво  будинку,

розташованого
на земельній ділянці площею 800 кв. м. АДРЕСА_1,  від 22.08.2007 року,  укладений між

ОСОБА_3  та ОСОБА_2.

В
іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення
може  бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд шляхом подачі у 10-ти денний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги або без подання заяви про апеляційне

оскарження
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Суддя

С.Г.
Зосименко