Категорія № 30(1)                                                                інстанції
Доповідач - Ляховська І .Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року                                                                        м.
Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді
БАРИЛЬСЬКОЇ А.П.,

суддів - ЛЯХОВСЬКОЇ І.Є.,
СОКОЛАН Н.О.,

при секретарі -
ЮРОВСЬКІЙ О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Кривому Розі цивільну

справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого
районного суду міста Кривого

Рогу від 30
березня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення та зняття з
реєстрації, зустрічним позовом про визнання членом сім'ї померлого наймача,
визнання права користування жилим приміщенням та вселення (треті особи - КЖП-26, Відділ
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ КМУ УМВС
України в Дніпропетровській області),

ВСТАНОВИЛА:

18 серпня 2005 року ОСОБА_2
звернувся до суду із позовом про виселення та зняття з реєстрації свого
племінника ОСОБА_1, посилаючись на те, що в червні 2005 року йому стало
відомо, що з 2002 року
відповідач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1, де сам
позивач з 1970 року
проживав з батьком ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, та матір'ю ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року. Своєї згоди на прописку відповідача він не надавав, підпис від його
імені на заяві про згоду на прописку виконано сторонньою особою, а сам
відповідач не повідомляв його про реєстрацію в квартирі.

В свою чергу 01
листопада 2005 року
ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом, в якому просив визнати його членом
сім'ї померлих баби ОСОБА_4 та діда ОСОБА_3, а також визнати за ним право
користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що з липня 2002
року він став проживати з дідом та бабою, доглядав їх до смерті, купував
продукти, вів з ними спільне господарство.
За життя  діда  наприкінці
2001   року  директор
КЖП-26

2

відмовив
у реєстрації його в квартирі, оскільки була відсутня згода його дядька ОСОБА_1
Після смерті діда ОСОБА_1 не заперечував проти того, що він проживає в
квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_2 року в
день своєї смерті бабуся ОСОБА_4 склала нотаріально посвідчену заяву про свою
згоду на його реєстрацію в квартирі. 24
квітня 2002 року
позивач дідько ОСОБА_1 був присутній в КЖП-26 та дав згоду на його реєстрацію,
проте власноруч написати заяву не зміг, тому на його прохання за нього це
зробив ОСОБА_5. Наприкінці травня 2002
року ОСОБА_1 повернувся в квартиру, спільно
проживати разом із ним "було неможливо, тому він тимчасово пішов
проживати у квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від
30 березня 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволено, в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач за основним позовом
ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволення зустрічних позовних
вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та
неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, він вважає, що суд не
звернув уваги на пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які підтвердили,
що ОСОБА_1 надав свою згоду на його реєстрацію в квартирі, натомість, прийняв
до уваги суперечливі пояснення свідків з боку позивача ОСОБА_9, ОСОБА_10. Крім того, на
його думку, суд розглянув позовну заяву ОСОБА_1, яка не відповідала вимогам
процесуального права, та ухвалив рішення, в якому не зазначив норму
матеріального права, на підставі якої задоволено вимоги про його виселення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом
встановлено та  сторонами   не
оспорюється,    що    в
неприватизованій квартирі АДРЕСА_1 в м.
Кривому Розі проживали наймач квартири ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року, та позивач за основним позовом ОСОБА_1.

В день своєї смерті ОСОБА_4 написала заяву на прописку в
квартиру її онука ОСОБА_2, яка посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_11.

3

24 квітня 2002 року директору
КЖП-26 було надано заяву від імені померлої ОСОБА_4 із проханням прописати в
квартирі її онука, на якій від імені позивача ОСОБА_1 іншою особою надана
письмова згода на реєстрацію ОСОБА_2, після чого останнього було прописано в
квартиру АДРЕСА_1.

На думку
колегії суддів, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належну правову оцінку.

Вирішуючи спір про право користування жилим приміщенням
осіб, які вселилися до наймача, суд першої інстанції повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому   приміщенні,
чи   було   це
приміщення   постійним   місцем
їх

__ проживання,
чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу

їх
проживання. При цьому, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може
бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка
там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача приміщення, або ж для
відмови їй у цьому. .Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на
вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули
права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно
встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

На думку колегії суддів, суд дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2
не дотримано встановлений порядок при вселенні, а саме, відсутня письмова згода
на це члена сім'ї померлого наймача ОСОБА_1

Оскільки ОСОБА_2 зареєстровано в жилому приміщенні після смерті його діда
та баби, та без згоди дядька ОСОБА_1, письмова згода бабусі ОСОБА_4 на прописку
онука не має ніяких правових наслідків та не може бути підставою для його
реєстрації в жилому приміщенні.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зняття відповідача з
реєстрації і його виселення із квартири.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 був згоден на реєстрацію
відповідача, а також посилання на пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
необгрунтовані, оскільки цей факт спростовується висновками суду.

Також необгрунтовані доводи ОСОБА_2 щодо визнання його членом сім'ї
померлих діда та баби.

За поясненнями ОСОБА_2, які він навів у зустрічній
позовній заяві, а також надавав суду першої інстанції, відповідач одружений з 2000 року, має жінку
та дитину, яких вважає своєю сім'єю, у липні 2001 року він

4

вселився
у квартиру діда та баби на їх прохання з метою надання їм допомоги, а з червня 2002 року пішов із
квартири через неможливість спільного проживання із дядьком.

Зважаючи, що ОСОБА_2 прожив у квартирі вісім місяців до смерті діда ОСОБА_3
та дев'ять місяців до смерті баби ОСОБА_4, після чого став проживати за іншою
адресою разом із своєю дружиною та дитиною, колегія суддів згодна із висновком
суду про відсутність законних підстав для визнання ОСОБА_2 членом сім'ї
померлих наймача квартири та його дружини.

Посилання апеляційної скарги на невідповідність позовної заяви ОСОБА_1 та
рішення суду вимогам процесуального закону не можуть бути підставою для
скасування правильного по суті рішення.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення
суду

відповідає нормам матеріального та процесуального права,
висновки суду

відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної
скарги не

спростовують висновків суду, тому рішення необхідно
залишити без змін, а

апеляційну скаргу -
без задоволення.                        .

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30 березня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення , але може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.