У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5 листопада
2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                                Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,            Балюка
М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3
до виконавчого комітету Київської
районної ради міста Харкова, виконавчого комітету Московської районної
ради міста Харкова, Управління комунального майна та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_4, треті особи:
Харківське державне авіаційне виробниче підприємство, Харківська міська рада
про визнання ордеру недійсним, визнання незаконним розпорядження, визнання недійсним
свідоцтва про право власності та зобов'язання видати ордер, за позовом
виконавчого комітету Московської районної ради міста Харкова до Харківського
державного авіаційного виробничого підприємства, виконавчого комітету Київської
районної ради міста Харкова, Управління комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_4,
треті особи Харківська міська рада, ОСОБА_1, ОСОБА_2 в своїх інтересах та в
інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3, за касаційними скаргами представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та ОСОБА_1  на рішення
апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2007 року,

встановила:

У травні 2006 року позивачі звернулись в суд із зазначеним позовом,  мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 на підставі
договору дарування належить на праві власності кімната площею 10, 1 кв. м. в
спірній квартирі. Їх сім'я із трьох
осіб житлом не забезпечена, вони потребують поліпшення житлових умов, тому
вільна в квартирі кімната 16, 4 кв. м. повинна бути передана їм у користування
на підставі ст. 54 Житлового кодексу України.

В квітні 2007 року позивачі уточнили
позовні вимоги, в яких  зазначали, що
спірна квартира призначена для проживання однієї сім'ї у зв'язку з чим надання
кімнати 16, 4 кв. м  ОСОБА_4 порушує їх
права, в тому числі право на  надання їм
жилої площі  на підставі ст. 54 Житлового
кодексу України, відповідно до якої вони мають переважне право на покращення
житлових умов, що є підставою для визнання ордеру недійсним згідно із ст. 59
Житлового кодексу України. Вважають, що квартира перебуває у комунальній
власності, тому Харківське державне авіаційне виробниче підприємство не мало
права її розподіляти ОСОБА_4 Рішення Київського райвиконкому про затвердження
рішення підприємства про надання ОСОБА_4 кімнати 16, 4 кв. м скасовано, тому
ордер є незаконним.

Просили суд,  задовольнити їх позовні вимоги в повному
обсязі.

В грудні 2006 року з позовом звернувся виконавчий комітет Московської
районної ради міста Харкова.  В
обґрунтування своїх позовних вимог, зазначав, що Харківське державне авіаційне
виробниче підприємство не вправі було надавати
звільнену кімнату своєму працівнику ОСОБА_4, бо спірна квартира була
передана у комунальну власність і її розподіл повинен здійснювати виконком
Московської районної ради міста Харкова, оскільки на його території знаходиться
спірне житло. Київський райвиконком не вправі був також приймати рішення та
видавати ордер на зайняття звільненої кімнати в спірній квартирі. Ордер ОСОБА_4
видано з порушенням права сім'ї ОСОБА_1 на заняття вільної кімнати в квартирі і
на підставі ст.ст. 54, 59 Житлового кодексу України такий ордер є недійсним.
Відповідно приватизація житла також є незаконною, бо її здійснено на підставі
ордеру.

Просив суд, визнати недійсним ордер на жиле приміщення, скасувати
розпорядження та визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло.

Рішенням  Київського районного суду
м. Харкова від 16 травня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 задоволено. Позовні вимоги
виконавчого комітету Московської районної ради міста Харкова задоволено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 19 липня 2007 року рішення Київського районного суду м.
Харкова від 16 травня 2007 року скасовано. В задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1, ОСОБА_2 в своїх інтересах  і в інтересах малолітньої ОСОБА_3 та   виконавчого комітету Московської районної ради
міста Харкова відмовлено.

У поданих до Верховного Суду України касаційних скаргах представник ОСОБА_2
- ОСОБА_5 та ОСОБА_1 просять скасувати рішення апеляційного суду м. Києва           від 5 березня 2007 року, посилаючись
на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не    може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм
матеріального і процесуального права та передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для його обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.
331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_1
відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.М.
Барсукова

М.І. Балюк