Справа № 2-291/07
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
смт.Короп 05 грудня 2007 року
Коропський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Деркач О.Г.
при секретарі - Редько А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про позбавлення останнього батьківських прав,
ОСОБА_1звернулась до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 07.06.2000 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. На даний час син проживає з її матір'ю ОСОБА_4в АДРЕСА_1, а вона тимчасово перебуває на заробітках в м.Київ. За рішенням Коропського районного суду від 09.06.2006 року з відповідача на її користь на утримання сина стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., але відповідач аліменти не сплачує. Це свідчить про те, що він ухиляється від сплати аліментів. Крім того, відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, він не спілкується з сином, не цікавиться його життям, здоров'ям, навчанням. А тому позивачка просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по цьому позову.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1позов підтримала по вищевикладеним мотивам і просить його задовольнити.
Належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання, відповідач ОСОБА_2в судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача представник органу опіки та піклування Коропської райдержадміністрації Решетняк І.Ю. показала, що у 2006 році вона вела спільну розмову з відповідачем і його сином ОСОБА_3, в ході якої вона відчула враження потягу батька до дитини і навпаки. В цьому році вона відповідача не бачила, але зустрічалася в школі з ОСОБА_3, який позитивно відзивався про свого батька відповідачаОСОБА_2. Крім того, з його слів, батько інколи приїжджає до нього, спілкується з ним і допомагає матеріально. Разом з тим, він не міг згадати коли останній раз бачив свою матір. За таких обставин, на її думку, не доцільно позбавлятиОСОБА_2. батьківських прав по відношенню до свого синаОСОБА_3.
В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5яка є головою Городищенської сільської ради, показала, що позивачка і відповідач удвох дуже рідко навідують свого сина, який проживає у бабусі. Їй відомо, що відповідач приймає в деякій мірі участь в утриманні своєї дитини (дарить подарунки, речі, перераховує на її утримання кошти тощо.). Крім того, вона повідомила, що у відповідача є заборгованість по сплаті аліментів, і це стало основною підставою для прийняття виконкомом Городищенської сільської ради рішення про підтримання позову ОСОБА_1про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2відносно свого синаОСОБА_3.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, позбавлення батьківських прав має місце коли мати, батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Судом встановлено, що обидва батьки не в повній мірі виконують свої обов'язки по вихованню дитини, а саме, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. Крім того, безпосередньо відповідач не забезпечує фізичного і духовного розвитку дитини, як складову її виховання, її навчання, підготовку до самостійного життя.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав /надалі - Постанова/ зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови свідомого нехтування батьками своїми обов'язками.
Проте, відповідач ОСОБА_2інколи приїжджає до свого сина, спілкується з ним і допомагає матеріально (дарує подарунки, речі, перераховує кошти тощо), що підтверджується показами представників місцевих органів опіки і піклування та рішенням опікунської ради при Коропській райдержадміністрації від 07 листопада 2007 року.
Враховуючи те, що відповідно до п. 15 Постанови позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, суд не погоджується з висновком опікунської ради Городищенської сільської ради, вважаючи його недостатньо обгрунтовним і приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України та ст. ст. 7, 164 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, суд, -
В И Р І Ш И В :
Відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про позбавлення останнього батьківських прав.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заява про апеляційне оскарження заочного рішення суду позивачем може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

С у д д я :