Справа
№ 2-79
2007 рік РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ
05 березня 2007 року
Кіцманський  районний   суд Чернівецької області
у складі :    головуючої
-                 судді      Олексюк Т.І.
-               Савчук О.М.
з участю:    позивача                             -        ОСОБА_1.
представника позивача                        -       ОСОБА_2.
відповідача                   -       ОСОБА_3
представників відповідача        -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м.Кіцмань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
розірвання договору довічного утримання, -
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного
утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.10.2005 року належить
житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1, Кіцманського
гривень. Вона проживає одна, чоловік та сини померли, їй 74 роки, часто хворіє,
не може вільно ходити, по віку та стану здоров»я потребує постійного
стороннього догляду. Ранньою весною 2006 року в її господарстві сталась пожежа,
яка майже повністю знищила будівлю літньої кухні та стайні. Після пожежі її
онук ОСОБА_3. запропонував свої послуги по відновленню будівлі літньої кухні та
стайні та забезпечення її утримання та довічного догляду, внаслідок чого
20.03.2006 року між ним був укладений договір довічного утримання, посвідчений
державним нотаріусом Кіцманської державної нотаріальної контори. Відповідно до
умов договору відповідач зобов»язався довічно її утримувати, забезпечувати
харчуванням, одягом, ліками, доглядати за нею, відремонтувати літню кухню і
стайню, матеріальне її забезпечення відповідачем оцінено в 50 гривень
щомісячно, з умовою безоплатного довічного її проживання у належному будинку,
взамін чого вона передала у власність відповідача житловий будинок,
розташований вАДРЕСА_1, Кіцманського району. Спочатку відповідач протягом
кількох тижнів відвідував її і надавав допомогу, обіцяв розпочати ремонт
згорілої будівлі, а з травня 2006 року перестав приходити, доглядати,
забезпечувати продуктами харчування, що змусило її звертатись з допомогою
сторонніх осіб, оскільки самостійно не може
забезпечити себе всім необхідним. Являючись
малозабезпеченою особою при одержанні пенсії в розмірі 284 гривні, будучи важко
хворою, просила позов задовольнити.
В судовому
засіданні позивач підтримала заявлені вимоги з наведених підстав, пояснивши
також, що відповідач не здатний забезпечити її належним доглядом, вона пожаліла
його, він обіцяв допомагати, дров не привіз, тієї зими замерзала, ліки для очей
мав купляти на 50 гривень, було, що відповідач взагалі не приходив, сусідка
купляла хліба, город обробляти також сусідка допомагала, їсти один раз приніс,
з липня 2006 року відповідач не приходив і допомоги не надавав, тому просила
позову не визнав, вказуючи, що приходив до позивачки кожен день, укладати
договір він її не примушував, вона сама запропонувала, дрова їй постійно колов,
обколював траву, обрізав дерева, обробляв город, купляв хліб та ліки для очей,
всі умови договору виконував. На початку серпня 2006 року перестав приходити,
оскільки позивачка вигнала його, влаштовувала скандали, їсти приносив два рази
на тиждень, але вона викидала, мати та теща прали, що було потрібно, потім
позивачка відмовилась, прибирали з дружиною в будинку, провів електроенергію,
на що витратив 700 гривень, але до укладення договору, на ремонт кухні не мав
коштів, народилась дитина.
пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, в судовому
засіданні встановлено, що 20.03.2006 року між ОСОБА_1. та ОСОБА_3. укладено
договір довічного утримання, відповідно до умов якого набувач зобов»язався
довічно утримувати відчужувача, забезпечувати її продуктами харчуванням,
одягом, ліками, доглядати за нею, відремонтувати літню кухню і стайню, і таке
матеріальне забезпечення відчужувача відповідачем оцінено в 50 гривень
щомісячно, з умовою безоплатного довічного проживання позивача у належному їй
будинку, взамін чого вона передала у власність відповідача житловий будинок,
розташований вАДРЕСА_1, Кіцманського району.
надала показання, що з березня 2006 року вона, її син та невістка постійно
допомагали позивачці, після пожежі кухні почали її відбудовувати. Вона постійно
купляла для позивачки хліб, приносила їсти, прала, купляла ліки для очей,
прибирали. Відповідач не приходив, заклав він город, але збирали вони, бо ціле
літо доглядали позивачку. Відповідач говорив, що не має коштів. Відповідач з
кінця червня 2006 року взагалі не являється до позивачки.
свідка ОСОБА_6. вбачається, що до пожежі у господарстві позивачки вона її
допомагала, приносила молоко, в лютому 2006 року відповідач поколов дрова,
весною 2006 року заклав город, підгортав картоплю, косив бур»яни, фарбував
браму, після серпня 2006 року відповідача не бачила у позивачки.
свідок ОСОБА_7., позивачці допомагали потрохи всі сусіди, після пожежі
відповідач відремонтував електрику в будинку позивачки, колов дрова, садив
город та підгортав картоплю.
суду показав, що після пожежі, яка сталась після Різдвяних свят 2006 року
відповідач постійно приходив до позивачки, відремонтував електропроводку,
відповідач говорив, що сама позивачка не хоче давати прання.
свідка ОСОБА_9 відповідач приходив до позивачки, купляв каплі для очей за кошти
позивачки, обробляв город, прибирала позивачка сама. З літа 2006 року
відповідач не приходить до позивачки.
свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вбачається, що допомогу по господарству позивачці
надавали сусіди, з червня 2006 року в більшості вони надавали допомогу :
зварити, попрати, прибрати, їздили з позивачкою в лікарню, востаннє бачили
відповідача у позивачки весною, коли він садив город, відповідач відмовився
показала, що восени 2006 року копали у позивачки картоплю, вона білила, прала,
варила їсти, ходила за ліками, через день з червня 2006 року приходить до
позивачки, ночує із нею, оскільки їй потрібна постійна допомога по господарству
для позивачки один раз на два тижні, приносила їй два рази на тиждень їсти,
позивачка не бажала, щоб вона її мила, відповідач купляв хліб, приносив
позивачці ліки. Позивачка вимагала відновити літню кухню, але вони не могли
одразу це зробити, тому вона в серпні 2006 року вигнала відповідача.
вимог ч.2 ст.749 ЦК України
якщо обов»язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення
потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду,
спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.
Згідно ст. 755 ЦК України договір
довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов»язків, незалежно від
підтвердження свідками лише кількох моментів виконання договору, недоведеність
відмови позивачки від послуг відповідача, неможливість подальшого примусового
для відчужувача виконання умов договору довічного утримання, необхідність для
жінки похилого віку належних умов догляду, з урахуванням пояснень відповідача
здійснення неналежного догляду за позивачкою сімейними проблемами, народженням
дитини, скрутним матеріальним становищем, мотивування відповідачем підстав
укладення договору потребою в житлі, а не наміром належного виконання умов
договору, дає підстави, виходячи із засад розумності та справедливості, для
задоволення позову та розірвання договору довічного утримання.
Враховуючи  наведене,
ст.ст. 749, 755, 756  ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 11,15,31,60,
88,212,213,215   ЦПК України,-
Розірвати договір довічного утримання, укладений 20
березня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 30 гривень у відшкодування понесених
по справі витрат та на користь держави 8,50 гривень судового збору.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. При
поданні заяви на апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення, а апеляційна скарга
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
апеляційного   суду   Чернівецької   області
через   Кіцманський   районний