Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 лютого 2007
року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді
Долі В.А.,

при секретарі
Слакві-Марчук Н.В.,

з участю
представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання втратившими право користування жилим
приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2. звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3. та ОСОБА_4 про визнання їх втратившими право
користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 в м.Рівне.

Представник
позивачки в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що відповідачі
ОСОБА_3. та ОСОБА_4. були прописані та проживали у квартирі АДРЕСА_1 в м. Рівне
з 25 лютого 1988 року. В кінці 1988 року вони звільнили квартиру, до цього часу
в ній не живуть, однак зберігають за собою прописку, хоч втратили право
користування жилим приміщенням вказаної квартири. Квартира НОМЕР_1 належала до
державного житлового фонду. У квартирі № НОМЕР_2 цього ж будинку, яка також
належала до державного житлового фонду, жила ОСОБА_5- бабуся позивачки. В зв'язку із звільненням квартири
НОМЕР_1 рішенням Рівненського міськвиконкому № 216 від 12 липня 1989 року була
розширена житлова площа ОСОБА_5. Обидві квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2 були
об'єднані в одну під НОМЕР_2. Після смерті батька позивачки - ОСОБА_6 в ІНФОРМАЦІЯ_1
та бабусі ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 живе у
квартирі НОМЕР_2 одна. Вона не має змоги переоформити особовий рахунок на своє
ім'я та укласти договір найму житлового приміщення в зв'язку з тим, що у
квартирі до цього часу зареєстровані відповідачі. Вона несе лишні витрати по
оплаті за квартиру в зв'язку з реєстрацією відповідачі.

Просить
визнати відповідачів втратившими право користування жилим приміщенням квартири
АДРЕСА_1 в м. Рівне та зобов'язати відділ громадянства, імміграції та рєстрації
фізичних осіб Рівненського МУ УМВС України в Рівненській області зняти з
реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідачі
в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися
завчасно та належним чином, шляхом поміщення оголошення в газету "Вісті
Рівненщини", про причини неявки суд не повідомили.

Тому
суд, з'ясувавши думку представника позивача про можливість розгляду справи за
відсутності відповідачів та постановления
заочного рішення, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи про що
постановив ухвалу.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_7.
показала, що відповідачі не проживають в квартирі з 1988 року, позивач - ОСОБА_2 проживала в
спірній квартирі приблизно з 1990 року до серпня 2006 року.

Свідок
ОСОБА_8. суду показала, що позивач по справі проживала в квартирі з 1988 року
по серпень 2006 року разом зі своєю бабусею ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
та з ОСОБА_7. З 1988 року відповідачі по справі в квартирі не проживають і з
того часу не з'являлися ні разу в ній. Свої речі вони вивезли зі спірної
квартири. По даний час воні їх не бачила.

Заслухавши
пояснення представника позивача, свідків, оглянувши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом
встановлено, що віповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали та були прописані у кв.
АДРЕСА_1 в м.Рівне з 25 лютого 1988 року, що стверджується поквартирною карткою
(а.с.13). Квартира НОМЕР_1 належала до державного житлового фонду і отримана
відповідачами згідно ордера №

3226 від
20 січня 1988 року. Наймачем квартири НОМЕР_2 цього ж будинку, яка також
належала до державного житлового фонду, була ОСОБА_5. Рішенням Рівненського міськвиконкому № 216 від 12 липня
1989 року була розширена житлова площа ОСОБА_5. за рахунок звільненої
однокімнатної квартири НОМЕР_1 житловою площею 12 м-2. Після розширення обидві
квартири об'єднані під НОМЕР_2.
(а.с.10-12).

З кінця 1988 року відповідачі ОСОБА_3. та ОСОБА_4. у квартирі АДРЕСА_1 не
проживають, однак до цього часу не знялись з реєстрації, що створює певні
незручності позивачці у користуванні квартирою.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7.,
ОСОБА_8. підтвердили доводи ОСОБА_2.

За цих обставин суд вважає, що відповідачі ОСОБА_3. та ОСОБА_4. відповідно
до статті 71 ЖК України втратили право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача
підлягає стягненню 16 гривень судових витрат, які складаються з судового збору
в сумі 8,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7,50
грн.

На підставі
ст.ст. 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4, втратившими право користування жилим
приміщенням - квартирами АДРЕСА_1, що в місті Рівне.

Зобов'язати відділ громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Рівненського МУ УМВС України в Рівненській області зняти з
реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на жилій площі квартири АДРЕСА_1 в М.Рівне.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2  16 гривень судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 Цивільного процесуального кодексу
України , рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через суд, який ухвалив оскаржуване рішення.