АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді -
Каранфілової В.М.

суддів -
Троїцької JUL,
Яковлєва Ю.В. при секретарі -
Асанової 3.1. розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1та ОСОБА_2на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси від 24
жовтня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1про стягнення матеріального збитку та відшкодування моральної шкоди га
за зустрічним позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
стягнення матеріального збитку та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

В квітні 2004 року ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1, про відшкодування матеріального збитку у розмірі 12353,20 грн.,
заподіяного джерелом підвищеної небезпеки в результаті ДТП, моральної шкоди у
розмірі 10000 грн. та витрат на проведення експертизи у розмірі 250 грн.,,
витрати на оплату юридичної допомоги у розмірі 700 грн., судові витрати у
розмірі 142,50 грн., посилаючись на те, що відповідач допустив порушення Правил
дорожнього руху, зштовхнувся з автомобілем яким керував відповідач, чим заподіяв
збитки та моральну шкоду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1. позов не визнав
та подав зустрічний позов до ОСОБА_2. про
стягнення матеріального збитку у розмірі 7072,50
грн. та моральної шкоди у розмірі 5000
грн., посилаючись на те, що винним у скоєнні ДТП себе не вважає, тому що на
його думку Правил дорожнього руху він не порушував, а саме ОСОБА_2. порушив
правила та заподіяв йому шкоду.

Рішенням суду від 24
жовтня 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_2до
ОСОБА_1про стягнення матеріального збитку та відшкодування моральної шкоди не
задоволені. У зустрічних позовних вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду
скасувати та направити справу на новий розгляд в іншому складу суду посилаючись
на те, що рішення Постановлено з порушенням норм процесуального та
матеріального права.

Колегія суддів, заслухав суддю - доповідача,
вивчив матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа №
22ц-481 /07

Категорія ЦП:
23

Головуючий у першій інстанції-Джабурія О.В.

Доповідач -
Каранфілова В.М.

Відмовляючи у позовах ОСОБА_2, та ОСОБА_2.
про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди, суд І інстанції
виходив з того, що обидві сторони порушили вимоги Правил дорожньою руху, с винними у скоєні
ДПІ, шкода кожному з них завдана вказаними порушеннями.

З таким висновком суду колегія погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи 19 лютого 2004 року на
перехресті вулиць Розумовської та сквера
Серединського сталося зіткнення автомобілів „Субару Імпреза"', яким
керував ОСОБА_2., га
автомобілю „Тойота кемри",
яким керував ОСОБА_2, суд обгрунтовано дійшов висновку, що обидва водія
порушили при цьому вимоги ПДР. ОСОБА_2.
порушив вимоги п. 12.1 та 12.4 ПДР.
ОСОБА_1порушив вимоги и.16.11
та 2.1 ПДР.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.03.1992
року №6 з
наступним змінами „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" (п.З) питання про відповідальність за шкоду заподіяну
джерелом підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них
вирішується за правилами ст. 140
ЦК України: за наявністю вини обох володільців, розмір відшкодування
визначається відповідно до ступеня вини кожного. Лише за відсутності вини
володільців у взаємному заподіянні школи жоден з них немає права на
відшкодування.

Колегія дослідивши матеріали справи, враховуючи висновок
судової комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи та
досліджених судом першої інстанції матеріалів справи, приходить до висновку, що
вина у скоєні ДТП кожного з водіїв становить 50%. До такого ж висновку фактично і прийшов і суд першої
інстанції, але не вказав про це в мотивувальній частині. Тому колегія вважає за
необхідне доповнити мотивувальну частину висновком про те, що вина кожного з
водіїв у даному ДТП становить по 50%.

Таким чином, оскільки вина встановлена у рівних частинах,
то і у позовах кожного з водіїв необхідно відмовити.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1про те, що правила ДДР
порушені тільки зі сторони ОСОБА_2не
знайшли свого підтвердження у суді як 1
інстанції так і апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,
п.1 ч.І ст.307, ст.317 ЦПК України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1та ОСОБА_2відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Доповнити мотивувальну частину рішення вказівкою, що
розмір вини з боку ОСОБА_1та ОСОБА_2.
становить по 50%.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом 2-ох місяців з дня її
проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області