Апеляційний суд Вінницької області
Ухвала

Іменем України

15
лютого 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Стеблик Л.П.

Суддів: Голембевської Л.М., Луценка В.В.

При секретарі: Торбасюк О.І.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду, Вінницької
області від 4 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Вінниця
нафтопродукт» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

Встановила:

Ухвалою
Могилів-Подільського міськрайонного суду, Вінницької області від 04.10.2006
року закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
«Вінницянафтопродукт» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в зв'язку з ліквідацією
юридичної особи - ВАТ «Вінницянафтопродукт».

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, справу направити на новий
розгляд, оскільки постановлена судом ухвала не відповідає вимогам матеріального
та процесуального права.

Заслухавши
доповідача, пояснення та заперечення сторін, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

В порушення
вимог цивільно-процесуального права, суд під час нового розгляду справи не
виконав вказівок ухвали апеляційного суду Вінницької області від 22.04.2004
року в частині встановлення належного відповідача по справі.

Окрім того, суд
закрив провадження по справі не розглянувши по суті позовних вимог ОСОБА_1 щодо
незаконного звільнення з роботи та можливості його поновлення на роботі з
виплатою заробітної плати за час вимушеного прогулу.

У разі
ліквідації юридичної особи (відповідача по справі) суд після розгляду позовних
вимог ОСОБА_1 повинен керуватись роз'ясненнями п. 18 постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 6 листопада 1992 року (з наступними, змінами)
«Про практику розгляду судами трудових спорів» в яких зазначено, що у випадку,
коли працівника звільнено без законних підстав або з порушенням встановленого
порядку, але поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації
підприємства, установи, організації, суд визнає звільнення неправильним і
зобов'язує ліквідаційну або власника

(орган, уповноважений
управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у
відповідних випадках - правонаступника) виплатити цьому працівникові заробітну
плату за час вимушеного прогулу ( ч. 2 ст. 235 КЗпП). Одночасно суд визнає
працівника звільненим за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією
підприємства, установи, організації.

За таких
обставин ухвала суду в силі залишатись не може і підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.
ст. 307, 312 - 315 ЦПК України, судова колегія, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу
Могилів-Подільського міськрайонного суду, Вінницької області від 4 жовтня 2006
року скасувати, а справу направити на новий розгляд в той же суд в іншому його
складі.