Справа № 22-Ц- 1701/ 2007 р.                                       Головуючий!
інст. - Саркісян О.А.
Категорія-визнання угоди
дійсною                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27      березня
2007   року   судова
колегія   судової   палати
з   цивільних   справ апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого                                    Ізмайлової
Г.Н.

суддів                                                Шевченко
Н.Ф., Кружиліної О.А.

за участю секретаря                        Білицькій
Ю.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду
м.Харкова від 06 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної
виконавчої служби в Орджонікідзевському районі м. Харкова, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною, визнання права власності на квартиру,
звільнення квартири з-під арешту,

ВСТАНОВИЛА:

10 вересня 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної
виконавчої служби в Орджонікідзевському районі м. Харкова, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною, визнання права власності на
квартиру, звільнення квартири з-під арешту.

Зазначені вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28.05.2001
року він уклав з ОСОБА_2 договір задатку на забезпечення укладення угоди
купівлі-продажу, відповідно якого останній зобов'язався продати йому свою
квартиру АДРЕСА_1 за 27500 грн.

Свій обов'язок про повний розрахунок з ОСОБА_2 він
виконав, передав останньому суму вартості квартири, поселився в ній, проте
оформити договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі вони не змогли,
оскільки на квартиру державним виконавцем накладений арешт, у зв'язку з боргами
ОСОБА_2 перед третіми особами, відповідачами по справі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнали, посилаючись на те, що
заборгували ОСОБА_1 27500 грн., проте борг вчасно не повернули, тому погодились
переоформити на нього квартиру, але оскільки спірне житло знаходилось під
арештом, договір купівлі-продажу не оформили.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 позов не визнали, посилаючись на те, що
спірна квартира знаходилась під арештом у зв'язку з виконанням судового рішення
за їх позоаом до ОСОБА_2 про стягнення з нього суми боргу.

Представник відповідача Державної виконавчої служби у
Орджонікідзевському районі м.Харкова проти позову заперечував, посилаючись на
те, що ним правомірно було накладено арешт на спірну квартиру.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова
від 06 грудня 2006 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1   відмовлено.

2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати як
таке, що постановлене з порушеннями норм матеріального та процесуального права
та постановити нове рішення про задоволення його вимог.

Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України, яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що
потребує нотаріального посвідчення, а друга ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її
дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне оформлення не вимагається.

Судом першої інстанції встановлено, що сторонами по
договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
досягнуто згоди з істотних умов, передбачених ст.224 ЦК України.

Проте матеріали справи свідчать, що постановою державного
виконавця Орджонікідзевського району м. Харкова від 17.07.2000 року у зв'язку з
примусовим виконанням судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_5 боргу у сумі и 32390
грн. був накладений арешт на все майно боржника (а.с.28).

Вказана постанова була направлена у міське бюро технічної
інвентаризації та прийнята ним до виконання і залучена до інвентаризаційної
справи спірної квартири (ах. 219).

Відповідно роз'ясненням, викладеним у п.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання
угод недійсними» від 28 квітня 1978 року з послідуючими змінами не може бути
визнана угода дійсною відповідно ч.2 ст.47 ЦК України, якщо були в наявності передбачені законом
обмеження.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що угода
купівлі-продажу квартири між сторонами не була укладена не через ухилення
ОСОБА_2 від нотаріального посвідчення договору, а через наявність накладеної
заборони на її відчуження.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам
справи та вимогам ст.47 ЦК
України.

За таких обставин суд обґрунтовано відмовив у позові про
визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку
про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 308,
313, 314, 315, 317 ЦПК України судова колегія

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від
06 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня її проголошення.