Справа № 2-123/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16
квітня 2007 року Золочівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого-судді                                Юхименко О.М.

при
секретарі                                        Озерській
Ю.М.

за участю
представників

позивача
та відповідача                       ОСОБА_8

ОСОБА_9.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Золочів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визначення місця та часу для спілкування з сином, третя
особа: опікунська рада Феськівської сільської ради Золочівського району,
Харківської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом про визначення місця та часу для
спілкування з його сином ОСОБА_7ом, 2002 року народження. Зазначивши, що
ОСОБА_7, являється спільною з відповідачкою дитиною. З 27 жовтня 2006 року він
добровільно та добросовістно сплачував відповідачці аліменти на утримання сина.
В зв'язку з тим що ОСОБА_2. і її батьки не дозволяють йому займатися вихованням
дитини, не дають можливості зустрічатися з дитиною, він звернувся до
Феськівської сільської ради визначити дні відвідування малолітнього ОСОБА_7.
Рішенням Феськівської сільської ради Золочівського району, Харківської області
йому було визначено дні відвідування малолітнього сина. Але на протязі 4-х
місяців з вини відповідачки він частково був позбавлений можливості спілкуватися
з сином.

В судовому засіданні позивач, його представник позов
підтримали. Відповідачка та її представник в судовому засіданні пред'явлені
позовні вимоги не визнали. Пояснивши, що після розірвання шлюбу позивач не
піклувався про сина, не приймав участі в його вихованні, та не надавав
матеріальної допомоги. Аліменти відповідач сплачує не добровільно, а згідно
рішення Золочівського районного суду. Рішенням опікунської ради

при
виконкомі Феськівської сільської ради від 18 листопада 2006 року визначено відвідування
неповнолітнього ОСОБА_7, 2002 року народження, родичами: батьком ОСОБА_1. 4
рази на місяць щосуботи або щонеділі в присутності ОСОБА_2., або її батьків -
ОСОБА_3та ОСОБА_4., та ОСОБА_5дідусем ОСОБА_6. у присутності ОСОБА_2., у
вихідні дні два рази на місяць. Рішення опікунської ради вона та її батьки
виконують, в спілкуванні з сином не перешкоджали, але заперечує проти
спілкування її сина на території та домоволодінні позивача так як його батько
ОСОБА_6. є інвалідом другої групи з психічного захворювання, являється
недієздатним і не може контролювати свої вчинки, рідний брат позивача ОСОБА_1.
також є психічно хворим і перебуває на обліку у лікаря психіатра в
Дергачівській ЦРЛ. Після спілкування з позивачем та його родичами дитина стає
знервованою, безпричинно плаче, позивач часто з'являвся в стані алкогольного
сп'яніня, ображав її та її батьків нецензурними словами.

Третя особа на стороні відповідача - начальник служби у справах
неповнолітніх Золочівської райдержадміністрації Харківської області Широкова
Л.Б. в судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги не визнала повністю і
вважає недоцільно надавати можливість ОСОБА_1. спілкуватися з його малолітнім
сином за місцем свого проживання поза межами населеного пункта с.Чепели,
Золочівського району, Харківської області, так як останній проживає в сім'ї де
батько являється психічно хворою людиною. Вважає можливим надати можливість
спілкуватися позивачу з малолітнім сином лише у вихідні дні протягом дня.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, перевіривши матеріали
справи, прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2002 року. Рішенням
Золочівського районного суду Харківської області від 24 листопада 2006 року
шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України питання
виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право
спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та
брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному
розвиткові дитини.

Судом встановлено, що з червня 2006 року позивач та
відповідачка проживають окремо. Згідно рішення опікунської ради при виконкомі
Феськівської сільської ради від 18 листопада 2006 року ОСОБА_1

надано право
спілкуватися з неповнолітнім ОСОБА_72002 року народження 4 рази на місяць
щосуботи, або щонеділі у присутності матері дитини ОСОБА_2або її батьків.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10.
пояснив, що проживає по сусідству з батьками відповідачки ОСОБА_2.
Неодноразово бачив, що до їхнього онука приїздив батько - ОСОБА_1., який брав
із собою сина ОСОБА_7 та деякий час спілкувався з ним на території с. Чепели,
Золочівського району, Харківської області. Крім цього, одного разу чув сварку
батьків позивача і відповідачки через неналежне спілкування з онуком.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3. пояснив, що він являється
дідусем ОСОБА_7 і його донька, яка являється відповідачем по справі проживає
разом з ним однією сім'єю. Вважає недоцільним надавати можливість ОСОБА_1.
спілкуватися з сином, так як після кожного разу його спілкування з сином,
ОСОБА_7 стає знервованим, і обуреним на те, що позивач не виконує своїх
обіцянок. Вважає, що такі побачення і спілкування негативно впливають на
поведінку дитини. Крім цього вважає недоцільним спілкування його онука з
батьками позивача, так як батько позивача являється психічно хворою людиною.

Згідно зі ст. 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі
одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення,
можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання
тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно рішення опікунської ради при виконкомі
Феськівської сільської ради від 18 листопада 2006 року ОСОБА_1 та його батькам
було визначено дні побачення та спілкування з ОСОБА_7, але відповідачка
ОСОБА_2. та її батьки, з якими вона проживає, своїми діями частково
перешкоджали виконанню рішення, що і змусило ОСОБА_1. звернутися до суду.

Згідно наданих документів: довідки-характеристики голови
Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області;
виробничої характеристики; актів обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1.
характеризується позитивно, має відповідні житлові умови, на обліку у лікаря
психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а тому суд вважає можливим позовні
вимоги ОСОБА_1. задовольнити частково.

Ствердження відповідачки ОСОБА_2. та її батька, що
ОСОБА_1. зловживає спиртними напоями та проживає в сім'ї де батько та брат
являються психічно хворими людьми, являються безпідставними та нічим не
підтвердженими.

Крім того, свідок ОСОБА_3. в
судовому засіданні дозволяв собі ображати позивача ОСОБА_1., у зв'язку з чим
суд змушений був за порушення порядку під час судового засідання видалити ОСОБА_3. із залу суду.
Таку поведінку батька відповідачки суд розцінює, як бажання будь-яким чином не
надати позивачу можливості спілкуватися з сином.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 157,159 Сімейного Кодексу
України, ст.ст. 57-60, 212-214 ЦПК України, суд -

В И РІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити частково.

Визначити слідуючий порядок спілкування ОСОБА_1з його
сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження в умовах с. АДРЕСА_1Дергачівського
району, Харківської області: в кожну першу та третю суботу місяця з 9 години
ранку до 9 години ранку наступного дня; кожну другу та четверту суботу місяця з
9 години ранку до 19 години вечора; один раз на тиждень в будній день за згодою
сторін.

Зобов'язати ОСОБА_2не перешкоджати ОСОБА_1 спілкуванню з малолітнім сином
ОСОБА_7ом.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду
Харківської області через суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачою її копії до апеляційного суду
або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.