overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-184
РІШЕННЯ  2007 рік

іменем
України

20 березня   2007 року. Тростянецький районний суд
Вінницької області в складі: судді Савченка С.М.,

при
секретарі Подолян Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні  в смт. Тростянець цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2. з позовною заявою до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Зазначив,
що 22.11.2006 року коли він керував своїм автомобілем «Деу-Ланос» номерний знак
НОМЕР_1  в смт.
Тростянець по вулиці 20 Партз'їзду то його автомобіль зіткнувся з автомобілем
ВАЗ 2106 номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2..

Який
згідно постанови Тростянецького районного суду від 19.01.2007 року визниний
винним в порушенні Правил дорожнього руху, що й призвело до зіткнення
транспортних засобів і їх технічному пошкодженню.

На
ремонт автомобіля ним витрачено 11079 грн., в тому числі 8279 грн. на
запчастини і 2800 грн. вартість ремонту. Які і просив стягнути з відповідача.

В судовому
засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач
не визнав позов, зіславшись на те, що ОСОБА_1 допустив ряд порушень Правил
дорожнього руху і також є винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної
пригоди.

Суд
встановив, що по вині ОСОБА_2. сталася дана пригода, що підтверджується
постановою Тростянецького районного суду від 19.01.2007 року, якою він
оштрафований на суму 17 грн. Тому його заперечення є безпідставними.

ОСОБА_2
і ОСОБА_1 23.11.2006 року дійшли згоди, що ОСОБА_2 сплатить 2000 грн. у
відшкодування заподіяної шкоди.

За таких
обставин суд вважає, що позов слід частково задовольнити.

Поскільки
по змісту ст. 509 ЦК України
боржник ОСОБА_2 зобов'язаний виконати зобов'язання.

Між
сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються ст. ст.

509,
1166, 1187 ЦК України
.

Керуючись 509, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст.
15, 30, 62, 212-215 ЦПК

України,-

РІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. у відшкодування майнової
шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

В задовільненні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2. на користь держави 51 грн. судового
збору.

На рішення протягом десяти днів з
дня проголошення може бути подана заява про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після
подання заяви по

апеляційне оскарження до апеляційного суду Вінницької
оласті через

Тростянецький районний суд з одночасним направленням
копії апеляційної скарги

до суду апеляційної інстанції.
УХВАЛА

Справа № 2-82/2007 p.

6 березня 2007
року, Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді :                Кравець О.А.

при секретарі :                        Рабенко Н.І.

адвоката:                                 ОСОБА_1

розглянувши в
попередньому відкритому судовому засіданні в м.Тетієві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності спільного майна і
розподілу спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати житловий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,- спільною власністю, придбаного нею та
відповідачем в період шлюбу, також просить розділити даний будинок, відступивши
від принципу рівності часток подружжя, шляхом виділення її грошової суми в
розмірі сто шістнадцять тисяч.

В попередньому
судовому засіданні сторони заявили клопотання про затвердження умов мирової
угоди та закриття провадження по справі.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, заявлене клопотання, та беручи
до уваги те, умови мирової угоди не порушують законних прав, свобод чи інтересів
сторін, суд, керуючись ст.ст. 130,
205 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити
мирову угоду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності спільного майна і розподілу спільного майна.

Сторони в даній
угоді: ОСОБА_2 про. АДРЕСА_1
з одного боку, та ОСОБА_3 прож. АДРЕСА_2, з другого боку, визнали
недоцільність спору між собою та прийшли до морової угоди на слідуючи умовах:

1.      Сторони
визнали спільною сумісною власністю подружжя побудований ними за час шлюбу
житловий будинок в АДРЕСА_2, який оцінено Тетіївським БТІ, за зведеним актом
вартості будівель і споруд в 158826
грн. вирішили його розділити в ідеальних рівних долях між собою, з
послідуючою відмови відповідача від своєї частини та передачі її дітям в
рахунок припинення права на аліменти в порядку ст.. 190 СК України.

2.      ОСОБА_2
залишає у своїй власності 1/4
частини будинку без визначення даної частки в натурі.

3.      ОСОБА_3
залишає у своїй власності 1/4 частини будинку без визначення даної частки в натурі.

4.      Сторони,
з моменту підписання даної мирової угоди, визнають належний їм будинок АДРЕСА_2, з надвірними
спорудами, та підведеним газопостачанням, розташований на земельній ділянці
площею 0,29 га -спільною
частковою власністю, з рівними частками.

5.      Всі
понесені витрати по справі сторони залишають за собою.

Закрити
провадження по справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності
спільного майна і розподілу спільного майна.

Заяву про
апеляційне оскарження ухвали суду може бути подано протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13
вересня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Головуючого
Косенка В.Й.

суддів:
Берднік І.С.,Костенка А.В.

розглянувши  в
попередньому судовому засіданні  справу
за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Кіровоградобленерго»  в особі Добровеличківського РЕМ про
відшкодування моральної шкоди в сумі 1700 гривен та за позовом відкритого
акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення коштів
за спожиту недораховану електроенергію в сумі 5386,84 гривень, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 25 січня
2006 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2006 року  ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до відкритого
акціонерного товариства «Кіровоградобленерго»
в особі Добровеличківського РЕМ про відшкодування моральної шкоди в
розмірі 1700 гривень.

У вересні 2006 року  відкрите акціонерне товариство
«Кіровоградобленерго»  в особі
Добровеличківського РЕМ звернулося до суду з зустрічним позовом  до ОСОБА_1. про стягнення коштів за спожиту
недораховану електроенергію в сумі 5386,84 гривень.

Рішенням Добровеличківського районного
суду Кіровоградської  області  від 31 жовтня
2006 року  задоволені частково
позовні вимоги ОСОБА_1. до відкритого акціонерного товариства
«Кіровоградобленерго» про відшкодування моральної шкоди в сумі 1700 гривен, відмовлено в задоволенні позовних вимог відкритого
акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» до ОСОБА_1. про
стягнення коштів за спожиту недораховану електроенергію в сумі 5386,84 гривень.

Ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 25 січня 2006 року
відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення процесуального
строку на апеляційне оскарження  рішення
Добровеличківського районного  суду
Кіровоградської  області  від 31 жовтня
2006 року.

Не
погодившись із вищезазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1.
подав касаційну  посилаючись на  порушення
судом  норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального
права

Згідно з
правилами ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених
у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про
порушення   судом норм  процесуального права, а отже відсутні
підстави для скасування постановленого судового рішення, колегія суддів вважає
за необхідне  відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332,336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати  у цивільних справах  Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської   області
від 25 січня 2006 року   залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.Й. Косенко

Судді:
І.С.Берднік

А.В.Костенко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

18 вересня  2007
року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду
України в складі:

Берднік І.С., Данчука В.Г.,  Костенка А.В.,-

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Тернівка про відшкодування моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_1на
рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2006 року позов ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка про відшкодування моральної
шкоди задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві України в м.
Тернівка на користь ОСОБА_1 42 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням колегії суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2006 року
зазначене рішення суду першої
інстанції скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
постановлене у справі рішення   апеляційної
інстанції   та   залишити
в   силі   рішення
суду   першої інстанції,
посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з
таких  підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції  в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судами першої або апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущені порушення норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_1відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню не
підлягає.

Судді:

І.С. Берднік

В.Г. Данчук

А.В. Костенко
Справа № 2 о-42/07
Категорія № 9
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.02.2007   р.       Нахімовський   районний
суд      м.                 Севастополя
в      складі:

головуючого
судді    Єзерського П.О.

при    секретарі              Шибкової М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за заявою ОСОБА_1про   встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1. звернувся до
суду із заявою про встановлення юридичного факту,

посилаючись
на те, що він є рідним сином ОСОБА_3. і рідним братом ОСОБА_2.

і ОСОБА_1.,
проте підтвердити родинний зв'язок документами не може, у зв'язку з їх

втратою,
а в архіві за необхідний рік не збереглися книги у зв'язку з військовим часом.

Визнання даного факту необхідне для вступу до прав
спадкоємства.

Представник
Ялтинської міськради в суд не з'явився, прислав заяву про розгляд справи

в його
відсутність, ухваливши рішення на розсуд
суду.

Суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно
посвідченню, виданому відділом Комунального господарства Ялтинської

міськради
від 2.06.1928 р. на 1/4 частину в
будовах, належних ОСОБА_4-
батькові

заявника,
видано свідоцтво про введення в права спадкоємства його спадкоємцям

Нестеровим
- ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_1і ОСОБА_2 в будинку №
9 в м. АДРЕСА_1

в
довідці про народження ОСОБА_2.,
виданої 24.03.2004 р. на
підставі актового

запису
про народження №100 від
24.01.1927 р. народження вказані батько ОСОБА_6,
мати ОСОБА_3;

- в свідоцтві про право власності на будову або право
забудови від 01.11.1955р. заявник,

його мати, брат
і сестра вказані як співвласники будинку №
АДРЕСА_1, по 1/12
кожний.

Допитані   судом
свідки  ОСОБА_7.,  ОСОБА_8.
-  підтвердили,  що  ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_2. - є  родичами заявника - матір'ю, сестрою
і братом.

Враховуючи  викладене,
факт  родинних  відносин
знайшов  підтвердження  в
суді,  у      зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Керуючись  ст. 234, 256-259, 10,11,60,209,212-215 ЦПК
України,   суд

ВИРІШИВ:

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1є   сином ОСОБА_3,   рідним
братом   ОСОБА_2 і     ОСОБА_5.

Решение   может
быть   обжаловано   в
апелляционном   порядке   до
12.03.2007 г.   в

апелляционный   суд г. Севастополя, через Нахимовский
районный суд г. Севастополя, путем

подачи
в 10-ти дневной срок со дня провозглашения решения, заявления   об апелляционном

обжаловании
и представлением после этого   на
протяжении 20 дней апелляционной жалобы

в  апелляционный    суд
г. Севастополя  через  Нахимовский
районный  суд  г. Севастополя,  с

подачей   ее копии в апелляционную   инстанцию
или в порядке, предусмотренному
ч. 4 ст.

295
ЦПК Украины .

Суддя
Нахімовського  районного

суду міста Севастополя                                                                                                 Сзерський
П.О.
Справа №
Категорія №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14.02.2007
р. Нахімовський районний суд м. Севастополя в складі : головуючого   судді
Єзерського П.О. при секретарі   -        Шибкової М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Севастопольської міської державної адміністрації (СМДА )
про встановлення факту сімейних відносин, визнанні права на спадкоємство і
право власності   на  спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивальниця
звернулася до суду з вказаним позовом і просить її вимоги задовольнити,
посилаючись на те, що з 1970 р. вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_2

У 1975 р. ОСОБА_2на
склад сім'ї одержав квартиру №АДРЕСА_1.
В ордер вона була включена як член сім'ї. Після смерті матері, що
послідувала 21.06.2004 р., вона продовжувала проживати з ОСОБА_2однією сім'єю,
здійснюючи догляд за ним, оскільки через стан здоров'я він потребував його.

ІНФОРМАЦІЯ_1р. ОСОБА_2помер, вона поховала його.

Після його
смерті залишився внесок в сумі 2530
гривень, на які вона має право як спадкоємець 4 черги.

Представник відповідача в суд не з'явився, просив справу
розглянути в його відсутність.

Суд вважає, що вимоги
позивальниці обгрунтованими і підлягаючими задоволенню..

Судом встановлено, що мати позивальниці і
ОСОБА_2знаходилися в шлюбі з               1970
р.

Як встановив
суд, позивальниця протягом 36
років проживала однією сім'єю з ОСОБА_2в одній квартирі, вони були зв'язані
загальним побутом, мали взаємні права і обов'язки, вона називала його татом, а
він її дочкою . Після
смерті матері в 2004 р.
позивальниця здійснювала догляд за хворим ОСОБА_2, поховала  його.

Викладене
підтверджується квитанціями про оплату ритуального приладдя, довідкою РЕП - 2 про те, що  ОСОБА_1.
була прописана і проживала в одній квартирі з ОСОБА_2 з 1975 року.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про
обгрунтованість вимог позивальниці.

На підставі ст. 1264,
1268 ГК України, керуючись 10,11,60,209,212-215
ЦПК Україні,

ВИРІШИВ:

Встановити факт,
що ОСОБА_1проживала
однією сім'єю з 1970 р. з
ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1р.

Визнати ОСОБА_1спадкоємцем 4 черги по закону
після смерті ОСОБА_2.

Визнати за
ОСОБА_1право власності в порядку спадкоємства на внесок зі всіма відсотками, що
зберігаються на особовому рахунку №НОМЕР_1
в Севастопольському відділенні Ощадбанка України №4548 філіалу №068 на ім'я ОСОБА_2.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до 26.02.2007
р. до апеляційного суду м. Севастополя через Нахімовський районний суд м.
Севастополя шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги , з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку , передбаченому   ч. 4
ст. 295 ЦПК
України .

Суддя   Нахімовського районного

суду   міста Севастополя                                                                                         Єзерський
П.О.
Справа№2о-355/07 Категорія № 9
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26.02.2007 р.
Нахімовський районний суд м.
Севастополя в складі:

головуючого   судді
Єзерського П.О.

при   секретарі           Шибкової
М.М.

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні     цивільну
справу    за    заявою
ОСОБА_1і ОСОБА_3про встановлення факту
прийняття   спадщини,

ВСТАНОВИВ :

Заявники
звернулися до суду із заявою про встановлення юридичного факту прийняття спадку
ОСОБА_2на 3/4 частки
домоволодіння по вул. АДРЕСА_1, м. Севастополя після смерті його матері
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1р.,
посилаючись на те, що її чоловік ОСОБА_5. фактично прийняв спадок після
смерті матері, проте не оформив належним чином необхідні документи, вважаючи що
оскільки є заповіт на його ім'я, він є власником всього будинку .

ІНФОРМАЦІЯ_1р. чоловік помер. Вони є
спадкоємцями 1 черги,
звернулися в нотконтору, проте в зв'язку відсутністю документів, підтверджуючих
прийняття ОСОБА_1спадку після смерті матері, їм свідоцтво про право
спадкоємство нотконтора   не видає.

Визнання даного факту необхідне для реалізації спадкових
прав після смерті чоловіка, батька.

Представник СМДА
в суд не з'явився, просив справу розглянути в його відсутність, вирішив питання
заявників на розсуд суду.

Суд вважає, що вимоги ОСОБА_1підлягають задоволенню.

Судом
встановлено, що ОСОБА_5. і ОСОБА_4. на праві приватної власності належало 1/4 частина і
відповідно 3/4 частки
удома по вул. АДРЕСА_1,
м. Севастополя.

Як встановив суд, ІНФОРМАЦІЯ_1р.
ОСОБА_4померла.

За життя
ОСОБА_4розпорядилася своїм майном і залишила заповіт на користь сина ОСОБА_5

ОСОБА_5.
фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки задовго до смерті своєї
матері також проживав у вказаному будинку, залицявся за нею, оскільки мати
часто хворіла, потребувала    постійного
сторонньому догляду.

Згідно ч. З ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270
ЦК України,   він не заявив про відмову
від неї.

Доказів, що ОСОБА_5. відмовився від   спадщини,
не представлено.

При таких
обставинах, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5., померлий ІНФОРМАЦІЯ_1р. фактично
прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4., померлої ІНФОРМАЦІЯ_1р.

На підставі ст. 1268 ЦК України,
керуючись ст. 256 - 259,
10, П, 60, 209, 212 -
215 ЦПК України,   суд

В И
Р І Ш І В :

Встановити
юридичний факт прийняття спадщини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2р. народження, на 3/4 частки
домоволодіння по вул. АДРЕСА_1,
м. Севастополя після смерті його матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1р.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до 12.03.2007
р. до апеляційного суду М.Севастополя через Нахімовський районний суд
М.Севастополя, шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги до апеляційного суду м. Севастополя через
Нахімовський районний суд м. Севастополя, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку,
передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-632/07
Категорія №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

20.02.2007     р.     Нахімовський     районний     суд
м.     Севастополя     в
складі      : головуючого  судді
Єзерського П.О. при секретарі   -        Шибкової М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Севастопольської міської
державної адміністрації (СМДА) про
визнання   права власності   на
майно,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1.
пред'явила позов до відповідача про визнання права власності на будинок і
прибудинкові споруди, розташований за адресою пер. АДРЕСА_1,   в р. Севастополі, по набувальної давності.

Вимоги
мотивовані тим, що в 1975
р. йому, як переселенцю, був наданий будинок, за який він повинен був
виплачувати позику протягом 15
років . Після
погашення позики, він звернувся в БТІ про реєстрацію права власності на будинок
і прибудинкові споруди, проте йому відповіли відмовою, у зв'язку  з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідач - СМДА в суд не
з'явився, направив суду заяву про розгляд справи у відсутності представника
СМДА, вирішивши спір  на розсуд суду.

З матеріалів
справи вбачається, що правовідносини сторін регулюються Розділом 23 «Загальні
положення про право власності», Розділу 1
«Право власності» ЦК
України .

Судом
встановлено, що в 1975 р.
ОСОБА_1, як переселенцю, був наданий будинок по вул. АДРЕСА_1, в м.
Севастополі, за який він зобов'язаний виплачувати позику протягом 15 років .

Як встановив
суд, позивач з грудня 1975
р. по день розгляду проживає в спірному будинку. ОСОБА_2. відкрито володіє
цим майном, виплатив позику, здійснювала догляд за будинком, проводить ремонт
приміщень, оплачував комунальні платежі, але, цих документів недостатньо було,
щоб БТІ зареєструвало його як власника.

При таких обставинах
ОСОБА_2, через ч. 1 ст. 344 ЦК України, придбав
право на це майно ( набувальна
давність) і його
вимоги є обгрунтованими .

На підставі ч. 1
ст. 344 ЦК України,
керуючись 10, 11,60,209,
212-215 ЦПК Україні,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2.
задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1право власності
на будинок № АДРЕСА_1,  в  м.
Севастополі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до 05.03.2007
р. до апеляційного суду м. Севастополя через Нахімовський районний суд м.
Севастополя шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги , з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку, передбаченому  ч. 4
ст. 295 ЦПК
України .

Суддя  Нахімовського районного

суду  міста Севастополя                                                                                                     Єзерський
П.О.

З оригіналом згідно