Справа №2917
інстанції Грубник О.М.
Доповідач Лук'янова С.В.
УХВАЛА

Іменем України

З квітня 2007 року       Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого
судді Зубової Л.М.. суддів Лук'янової С.В., Барсукової О.І.

при секретарі
Андрусішиній М.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду
Донецької області від 13
листопада 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
„Донецькобленерго", третя особа ОСОБА_2 про порушення прав споживача,
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивачки і її
представника, представника відповідача, третьої особи, перевіривши матеріали
справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд

встановив:

В січні 2006
року позивачка звернулася до відповідача із вказаним позовом і просила
зобов'язати відповідача підключити до електричної мережі будівлю АДРЕСА_1;
зобов'язати відповідача анулювати нарахування, зазначені в акті від 17
листопада 2005 року; стягнути з відповідача на її користь у відшкодування
моральної шкоди 1500 грн. та 51 грн., сплачену нею за послуги адвоката по
складанню позовної заяви (а.с.2-3).

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області
від 13 листопада
2006 року
відмовлено у задоволенні зазначеного позову.

Цим рішенням встановлено, що 18
листопада 2005 року у
позивачки за адресою: АДРЕСА_1
складений акт №011778
про виявлене порушення Правил користування електричною енергією для
населення, а саме без облікове споживання електричної енергії без дозволу
енергопостачальника: підключення токоприймачів до пристрою обліку електричної
енергії шляхом обладнання прихованої електропроводки. Допитані у якості свідків
особи, які підписали акт, пояснили, що 18
листопада 2005 року
вони разом перевіряли навантаження в електромережі; при перевірці вказаного
навантаження біля будинку АДРЕСА_1
пристрій показав велике навантаження; на фронтоні будинку біля вводу в будинок
була скрутка проводів; ОСОБА_2, який знаходився ома, в будинок пустив лише
одного контролера; останній зайшов в будинок, вимкнув електролічильник, напруга
поменшала але не зникла; ОСОБА_2
пояснив,    що    в
сараї    стоїть    нагрівач,
який    підключений    поза

2

електролічильником, але в сарай не
пустив; після цього був складений акт, підписати акт ОСОБА_2 відмовився. Тому
суд прийшов до висновку про правомірність дій представників
енергопостачальника, акт від 18
листопада 2005 року є
дійсним і відмовив у задоволенні позову (а.с.53-54).

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення
Дружківського міського суду від 13
листопада 2006 року і
направити справу на новий розгляд через порушення судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. 18 листопада 2005 року акт про
розкрадання електричної енергії був складений у її відсутність і не відповідає
дійсності. Представник відповідача був допущений до участі у розгляді справи
без пред'явлення повноважень на представництво відповідача. Контролери не
бачили обігрівача в сараї. Суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання
про виїзд на місце події. Суд повірив контролерам, а вона вважає їх пояснення
нічим не підтвердженим наклепом (а.с.56-57).

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи на новий розгляд у той
же суд через наступне.

Згідно п.5 ч.1 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги і цей
недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції.

Розглядаючи справу суд першої інстанції прийшов до висновку про
„правомірність дій представників енергопостачальника; акт №011776 від 18 листопада 2005 року слід
вважати дійсним, оскільки він складений відповідно до п.53 Правил... та
підписаний трьома представниками енергопостачальника" (а.с.53 зворотна
сторона).

Але в позовній заяві є вимога позивачки анулювати нарахування, зазначені в
акті №011778 від 17 листопада 2005 року (а.с.2-3, 17). Зробивши
висновок про дійсність акту від 18
листопада 2005 року,
суд першої інстанції не дослідив докази, не перевірив розрахунок суми, вказаної
в акті від 18 листопада
2005 року №011778, і не зробив
висновку в частині позовних вимог про анулювання зазначеної суми (а.с.17),
тобто не розглянув позовні вимоги в цій частині, що є безумовною підставою в
порядку п.5 ч.1 ст.311 ЦПК
України для скасування рішення суду першої інстанції з направленням справи на
новий розгляд.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції від 13 листопада 2006 року -скасуванню з
направленням справи на новий розгляд у той же суд.

Апеляційний суд також звертає увагу суду першої
інстанції, що позивачка оспорює акт №011778
від 17 листопада
2005 року
(а.с.2-3), в матеріалах справи знаходиться акт №011778 від 18
листопада 2005 року
(а.с.17), а висновки в рішенні суду першої інстанції викладені відносно акту №011776 від 18 листопада 2005 року (а.с.53 зворотна
сторона).

Керуючись ст.ст.303, 307
ч.1 п.5, 311 ч.1 п.5,
313, 315, 317 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу позивачки ОСОБА_1 частково задовольнити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 листопада 2006 року скасувати,
справу направити на новий розгляд у той же суд.

3

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду України.