У х в а л а

іменем  україни

25 квітня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у складі :

Головуючого - Яреми А.Г.,

Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,   Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в  судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби у Ленінському районі м. Харкова,
управління Пенсійного Фонду України у Ленінському районі м. Харкова, управління
праці та соціального захисту населення у Ленінському районі м. Харкова про
стягнення 2500 грн. та відшкодування моральної шкоди,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

У березні 2006 року ОСОБА_1.
звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є
спадкоємицею після смерті свого чоловіка ОСОБА_2., як ветеран війни він мав
право на отримання одноразової допомоги, проте при житті ці гроші йому не було
виплачено.

Позивачка просила стягнути з
відповідачів у порядку спадкування пенсійну надбавку та одноразову допомогу з
урахуванням індексів інфляції, а також відшкодувати моральну шкоду.

Ухвалою Ленінського районного
суду м. Харкова від 24 жовтня 2006 року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Харківської області від 20 грудня       2006 року,  провадження
у  справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_1.  просить скасувати ухвали і справу направити
на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Закриваючи
провадження в справі, суд виходив із того, що справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства, оскільки фактично позивачка оскаржує
бездіяльність суб”єкта владних повноважень.

Проте з такими висновками
повністю погодитись не можна.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають
в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 частини 1 ст. 17 КАС
України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб”єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Встановлено, що позивачка просила суд стягнути на її
користь суму одноразової допомоги та пенсійної надбавки з урахуванням індексів
інфляції, посилаючись на те, що вона має право на їх отримання  після смерті свого чоловіка в порядку
спадкування.

Вирішуючи питання про закриття
провадження у справі з тих мотивів, що вона підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства, суд належним чином не визначився з характером
спірних правовідносин, не з”ясував належним чином підстави заявленого позову:
порушення права спадкування чи безпідставна відмова у призначенні одноразової
допомоги ОСОБА_2.

Апеляційний суд також не перевірив
у повному обсязі доводи апеляційної скарги щодо наведеного і залишив ухвалу
суду першої інстанції без змін.

За таких обставин ухвали  судів як першої так і апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої
інстанції з підстав, передбачених ч.2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. 336
ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду
м. Харкова від 24 жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської
області від 20 грудня 2006 року скасувати, справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді :
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін