Справа №2-104 2007р.
лютого 2007 р. Ленінський районний суд м. Донецька у складі: головуючого судді:
Принцевської Н.М. при секретарі: Перських К.Г. за участю позивача: ОСОБА_4
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Донецька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -
Позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позову зазначила, що
02 червня 2006 року о 10 годині 50 хвилин вона разом зі своїм малолітнім
онуком, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, переходила по пішохідному переходу
на зелений сигнал світлофору проїзну частину дороги, яка розташована навпроти
будинку АДРЕСА_1. В цей час мікроавтобус «КИА -Веста» транзитний
номерний знак 7742 АС рухаючись заднім ходом на забороняючий сигнал світлофору
здійснив на них наїзд, в результаті якого були травмовані вона та її онук
ОСОБА_3, який випав із дитячої коляски, що перевернулась. Водій мікроавтобусу з
По факту ДТП вона звернулась
до Ленінського РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, де було встановлено
особу водія, який скоїв наїзд на позивачку та її онука, ним виявився
відповідач, ОСОБА_2, але у порушенні кримінальної справи у відношенні ОСОБА_2
було відмовлено, оскільки позивачці та ОСОБА_3 були причинені легкі тілесні
ушкодження. Також позивачці було роз»яснино право звернутися до суду в
вищезазначеними подіями позивачці було причинено матеріальну та моральну шкоду.
Матеріальна шкода виражається в тому, що після вказаних подій вона
зверталась у лікарню до невропатолога, де їй було поставлено діагноз: «Закрита
черепно-мозкова травма», а з 05 по 23 червня 2006 року знаходилась на
стаціонарному лікуванні в міській лікарні № 25 м. Донецька, звідки була
виписана з діагнозом: «Струс головного мозку, ушиб м»яких тканин голови, синець правого стегна, садно у області правого
ліктьового суглоба». їй було призначено медикаментозне лікування. За час
лікування нею було витрачено 426 (чотириста двадцять шість) гривень 85 копійок.
Але до теперішнього часу вона проходить лікування та придбає ліки, що їй
призначені, в зв»язку з чим залишає за собою право подальшого звернення до
суду.
заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000 (п»ять тисяч) гривень. Моральна шкода виразилась в сильному нервовому
потрясінні та шоці, який вона перенесла, після того, як була збита
автомобілем, вона дуже злякалась за життя і здоров»я свого 10 місячного онука,
якого також збив автомобіль. Вона була дуже обурена діями водія автомобіля,
який втік з місця скоєння ДТП.
В зв»язку з ДТП вона знаходилась
на лікарняному і не мала можливості ходити на свою улюблену роботу. До
теперішнього часу її турбують сильні головні болі, головокружіння, вона стала
роздратованою. Порушений її звичний уклад життя, вона стала боятися переходити
дорогу, тому постійно просить рідних або сторонніх людей допомогти їй в цьому,
що їй дуже незручно.
знаходилась у лікарні, їй доводилось щоденно переносити численні медичні
моральної шкоди визначена нею, виходячи з Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про
судову практику у справах по відшкодуванню моральної(немайнової ) шкоди,
з урахуванням ступеню і характеру, важкості та довгого часу психологічних
страждань, які їй заподіяні.
сума відносно еквівалентна тій реальній моральній шкоді, яка була їй заподіяна
та відшкодування вказаної суми може хоча б частково згладити негативні наслідки
моральних страждань та переживань, які були їй заподіяні.
з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 426 гривень 85 копійок, моральну
шкоду в сумі 5000 гривень, оплату за інформаційно-технічне забезпечення - 7грн.
50 коп., звільнивши її від сплати державного мита, оскільки вона є інвалідом 2
судовому засіданні підтримала позовні вимоги і пояснила, що 02 червня 2006 року
о 10 годині 50 хвилин вона разом зі своїм малолітнім онуком, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, переходила по пішохідному переходу на зелений
сигнал світлофору проїзну частину дороги,
яка розташована навпроти будинку АДРЕСА_1. В цей час мікроавтобус «КИА -Веста» транзитний
номерний знак 7742 АС рухаючись заднім ходом на забороняючий сигнал світлофору
здійснив на них наїзд, в результаті якого були травмовані вона та її онук
ОСОБА_3, який випав із дитячої коляски, що перевернулась. Водій мікроавтобусу з
місця події втік. Діями відповідача їй було заподіяно матеріальну та моральну
шкоду. Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 426
гривень 85 копійок, моральну шкоду в сумі 5000 гривень, оплату за інформаційно-технічне
забезпечення - 7грн. 50 коп., звільнивши її від сплати державного мита,
оскільки вона є інвалідом 2 групи.
судове засідання не з'явився, про день слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать власноручно написані
розписки про отримання судової повістки та заява, в якій вказано, що він
попереджений про те, що у випадку його неявки справу буде розглянуто у його
відсутності, причина неявки суду невідома, своїх заперечень до суду не
надіслав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
У відповідності зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана
неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала
шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода заподіяна
ГК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
судом, 02.06.2006 р. на вул. Купріна в м. Донецьку з вини відповідача відбулася
дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_4 були причинені, згідно акту
судово-медичного огляду № 2067, легкі тілесні ушкодження, згідно постанови про
відмову у порушенні кримінальної справи від 15.07.2006 року, у порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_2 - відмовлено(а.с.21). ОСОБА_4 знаходилась
на стаціонарному лікуванні з 09.06.2006р. по 23.06.2006р. у міській лікарні м.
Донецька № 25 з діагнозом « черепно-мозкова травма, струс головного мозку, ушиб м»яких тканей голови»(а.с. 16).
Суд, вважає, що
заподіяна матеріальна шкода та моральна шкода внаслідок ДТП підлягає стягненню
з відповідача, тому що в момент здійснення дорожньо - транспортної пригоди він
керував автомобілем. У відповідності зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкода заподіяна не по її провині.
Відповідно до епікризу № 88/1654 ОСОБА_4 знаходилася на стаціонарному лікуванні
в міській лікарні № 25 і при виписці їй було рекомендовано приймати медичні
препарати: актовегин, неуробекс, карбомазепин, милдронат, ноофен (а.с.22), які
вона придбала та пройшла необхідні процедури на загальну суму 208 гривень 15
коп., що підтверджується чеками, які додані до матеріалів справи. Саме така
сума підлягає стягненню з відповідача для відшкодування матеріальної шкоди. У
стягненні з відповідача на користь позивачки 218 грн. 70 коп. необхідно
відмовити, оскільки придбання інших медичних препаратів, які вказані в чеках,
не було рекомендовано позивачці лікарем.
Згідно ст. 1167 ГК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, при наявності
її вини. Позивачкою заявлені позовні вимоги про
стягнення моральної шкоди в сумі 5000 гривень, тому що вона перебувала в стані сильного нервового потрясіння та шоку, який
вона перенесла, після того, як була збита
автомобілем. Вона дуже злякалась за життя і здоров»я свого 10 місячного онука, якого також збив автомобіль, була дуже
обурена діями водія автомобіля, який втік з місця скоєння ДТП.
В зв»язку з ДТП вона знаходилась на лікарняному і
не мала можливості ходити на свою улюблену роботу. До теперішнього
часу її турбують сильні головні болі, головокружіння, вона стала роздратованою. Порушений її звичний уклад життя,
вона стала боятися переходити дорогу, тому постійно
просить рідних або сторонніх людей допомогти їй в цьому, що їй дуже незручно.
Коли вона знаходилась у лікарні, їй доводилось щоденно переносити численні
медичні маніпуляції. Однак, суд вважає суму
1000 гривень достатньою для відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачці, дана сума підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. з наступними змінами під власником
джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що
здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності,
повного господарського ведення, оперативного
керування або за іншими підставами.
На підставі ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача ОСОБА_2
необхідно стягнути державне мито в сумі 51
територіальне управління державної судової адміністрації в Донецькій області витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень.
60,   209,  212-215,
224-226  ЦПК  України,
ст.   ст. 1166,1167,1187 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 208 гривень 15 коп., моральної
шкоди - 1000 гривень, а всього - 1208 гривень 15 коп.
В задоволенні позову ОСОБА_4 щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь матеріальної шкоди в сумі 218 гривень 70 коп. - відмовити.
В задоволені позову ОСОБА_4 щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь
моральної шкоди в сумі 4000 гривень - відмовити.
адміністрації в Донецькій області витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Донецької області через Ленінський районний суд м. Донецька шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання
його копії.