АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
УХВАЛА Іменем  України

" 7
"  лютого 2007 року Апеляційний
суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді                   Плотіциної  Н.А.

судців:                                        Кашапової
Л.М.,

Омельчука М.І.

при секретарі                           Закалюжній І.П.

з участю   сторін

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду від 14 листопада 2006
року та ухвалу судді
Корольовського районного суду від 27 вересня 2006
року,

встановив:

У грудні 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування 5338,20
грн. матеріальної шкоди, 1500 грн. моральної шкоди, завданої йому внаслідок дорожньо- транспортної
пригоди, яка сталася з вини відповідача 11.12.2004 р. біля будинку №4
а по вул. Вітрука у м.Житомирі, а також 274,50 грн. витрат за проведення експертизи.

ОСОБА_2 пред'явив зустрічний позов до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, зазначивши, що винним в ДТП є ОСОБА_1, який повинен відшкодувати йому матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль
у розмірі 1200 грн., а також 2000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою судді Корольовського районного суду від 27 вересня 2006
р. накладено арешт на належний ОСОБА_2 автомобіль марки ВАЗ-2106.

Рішенням Корольовського районного суду від 14 листопада 2006
року позов ОСОБА_1 задоволений частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5338, 20 грн. матеріальної
шкоди; 270,50
грн. витрат за проведену
експертизу та 73,13
грн. сплаченого державного
мита.

Справа №22ц/290,290 а                             Головуючий у суді 1-ї інстанції Колупаєв В.В.

Категорія 19                                                   Доповідач :      Плотіцина Н.А.

Зустрічний позов ОСОБА_2 про відшкодування моральної і матеріальної шкоди залишений без задоволення за безпідставністю позовних
вимог.

У апеляційній скарзі, яка розглядається, порушується
питання про скасування рішення суду, ухвали
судді про накладення арешту на автомобіль, як таких, що не відповідають вимогам закону, зібраним по
справі доказам. Апелянт зазначає, що його вини в скоєнні ДТП немає, а
тому він не повинен нести відповідальність
за шкоду, яку ОСОБА_1 не спричинив.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303
ЦПК України суд прийшов до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ч.1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: відшкодування
збитків та інші способи відшкодування майнової і моральної (немайнової) шкоди.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права.

Як видно із матеріалів справи 11.12.2004р. близько 21 години 30
хвилин біля будинку №4-а по вул.
Вітрука м.Житомира сталась дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок зіткнення автомобіля Опель- Астра, належного
ОСОБА_1 і автомобіля ВАЗ -
2106, належного ОСОБА_2, автомобілі
отримали механічні пошкодження. Розмір матеріального збитку, завданого
автомобілю ОСОБА_1, відповідно до акту про оцінку НОМЕР_1 від 23.12.2004 р. становить 5338,
20 грн.( а.с. 10-13).

Невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам п.12.3 Правил
дорожнього руху України стали причиною створення
аварійної ситуації і виникнення дорожньо-транспортної пригоди, що стверджено п.6 Висновку експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області від 03.01.
2005 р.( а.с. 65-71).

Згідно ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки особі або майну громадянина підлягає
відшкодуванню власником джерела підвищеної
небезпеки у повному обсязі.

Встановивши дійсний характер спірних правовідносин суд
прийшов до правильного висновку про часткове
задоволення позову ОСОБА_1 і обгрунтовано
з винного в ДТП ОСОБА_2 стягнув матеріальну шкоду, як і обгрунтовано відмовив в позові про стягнення моральної
шкоди, оскільки ОСОБА_1 не надав суду належних доказів, щодо її
заподіяння. Разом з тим, обгрунтованим також
є висновок суду про відмову в зустрічному позові ОСОБА_2, оскільки
останній є винною особою в ДТП, а не ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують,
не містять ознак порушення норм матеріального і процесуального законодавства, а
тому підстав   для скасування рішення суду і ухвали судді
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308,
313-315,    317    ЦПК    України, апеляційний суд,

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Корольовського районного
суду від 14 листопада
2006 року
та ухвалу судді цього ж суду від 27
вересня 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців з
часу набрання нею законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.