У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

12 вересня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Берднік І.С., Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м. Добропіллі про стягнення
одноразової допомоги,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 рокуОСОБА_1звернувся в суд із позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Добропіллі про стягнення одноразової допомоги.

Зазначав, що перебував у трудових
відносинах з ВП “Шахта “Добропілська” ДП “Добропіллявугілля” з 1979 року по
2006 рік.

Висновком МСЕК від 15 серпня 2006
року йому встановлено 40% втрати професійної працездатності.

Постановою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Добропіллі йому була нарахована одноразова
допомога з урахуванням відсотка втрати працездатності і 15% його вини в ушкодженні
здоров'я у розмірі 16 864 грн.

Посилаючись на те, що нещасний
випадок є третім та, що одноразова допомога повинна нараховуватися з розрахунку
середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим
професійної працездатності, просив стягнути з відповідача на його користь 73
681 грн. одноразової допомоги.

Рішенням Добропільського
міськрайонного суду Донецької області від
24 листопада 2006 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 15 березня 2007 року рішення Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від                  24
листопада 2006 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1.
задоволені.

У касаційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Добропіллі Донецької
області просить скасувати рішення
апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що під час
виконання трудових обов'язків із ОСОБА_1стався нещасний випадок на виробництві.

Висновком МСЕК від 15 серпня 2006
року йому було встановлено 40% втрати професійної працездатності.

Зазначений нещасний випадок є
третім. Згідно висновку МСЕК від
15 серпня 2006 року ОСОБА_1встановлено 5% втрати професійної
працездатності у зв'язку з каліцтвом у 1982 році, 15% - у зв'язку з каліцтвом у
2002 році та 40% - у зв'язку з нещасним випадком, який стався 26 квітня 2006
року.

Постановою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Добропіллі йому була нарахована одноразова
допомога з урахуванням відсотка втрати працездатності і 15% його вини в
пошкодженні здоров'я у розмірі 16 864 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1. суд першої інстанції виходив з того, що абзацом 1 ч. 2 ст. 34
Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” (далі - Закон) встановлено, що розмір одноразової
виплати не може перевищувати чотирикратного розміру граничної суми заробітної
плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків, а абзац 2 ч. 2 ст. 34 Закону такого обмеження не містить. Але,
враховуючи, що абзац 2 ч. 2 ст. 34 Закону не є спеціальною нормою стосовно
абзацу 1 ч. 2 ст. 34 Закону та в цьому абзаці не встановлюються нові правила
визначення розміру раніше призначеної страхової виплати, то обмеження
граничного розміру одноразової страхової виплати, встановлене абзацом 1 ч. 2
ст. 34 Закону, повинно застосовуватись і при перерахунку розміру допомоги при
повторному встановленні вищого ступеня втрати стійкої працездатності.

Висновку суду першої інстанції
відповідають встановленим обставинам справи та вимогам матеріального закону.

Скасовуючи правильне по суті
рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1.
апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що при нарахуванні
одноразової допомоги відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 34 Закону одноразова
виплата не обмежується чотирикратним розміром граничної суми заробітної плати
(доходу), з якої справляються внески до Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Безпідставно скасувавши законне й
обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд неправильно
застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, що призвело до
неправильного вирішення спору та помилкового скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Добропіллі задовольнити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 15 березня 2007 року скасувати, а рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2006 року залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

І.С. Берднік

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін