Справа №2-716-2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня   2007
року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого
- судді
Гусинського М. О., при секретарях -
Поляцько О.Ю., Фіртич О.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача адвоката ОСОБА_6., представника відповідача Шкуридіна
Є.Є., третьої особи ОСОБА_4,-розглянув у відкритому судовому засіданні у залі
суду у місті Слов'янську позовну заяву за позовом ОСОБА_1до Слов'янської
районної державної лікарні ветеринарної медицини, третя особа - ОСОБА_2, про
поновлення на роботі на посаді завідуючої лабораторії ветеринарно-санітарної
експертизи ринку „Тіара" м. Слов'янська, визнання наказу № 79 від 22 грудня 2006 року про її
звільнення незаконним, стягнення з Слов'янської районної державної лікарні
ветеринарної медицини заробітної плати за час вимушеного прогулу та 5000 грн. моральної
шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2007р.
ОСОБА_1 звернулася до суду с
позовом до Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної медицини,
третя особа - ОСОБА_2,
про поновлення на роботі на посаді завідуючої лабораторії
ветеринарно-санітарної експертизи ринку „Тіара" м. Слов'янська, визнання
наказу № 79 від 22 грудня 2006 року про її
звільнення незаконним, стягнення з Слов'янської районної державної лікарні
ветеринарної медицини заробітної плати за час вимушеного прогулу та 5000 грн. моральної
шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно наказу № 79 від 23 липня 1996 року вона була
прийнята на роботу на підприємстві
відповідача на посаду лікаря ветеринарно-санітарної експертизи ринку ТОВ
„Тіара", що знаходиться в мікрорайоні Артема м. Слов'янська. На
підставі наказу № 79 від 22 грудня 2006 року, виданого
заступником начальника лікарні ОСОБА_4, вона була звільнена з займаної посади з
22 грудня 2006 року на підставі
ст.40 ч.З КЗпП України за систематичне невиконання своїх функціональних
обов'язків. З вищевказаним наказом вона незгодна, оскільки вона не є суб'єктом
відповідальності, крім того, в наказах не конкретизовано її порушення. Крім
того, вважає незаконними видані накази про притягнення її до дисциплінарної
відповідальності за наказом №
7/1 від 23.03.2006р. та 31.10.2006
року, оскільки з наказом від 23.03.2006
року її ніхто не знайомив, про те, що він існує їй стало відомо в день
звільнення.

Таким чином, вважає
посилання відповідача на її систематичні порушення функціональних обов'язків
безпідставними, а звільнення -
незаконним.

У зв'язку з
незаконним звільненням вважає, що відповідач повинен сплатити їй середній
заробіток за час вимушеного прогулу. Крім того, їй було спричинено моральну
шкоду, яку вона оцінює у 5000
грн. та яка виразилася у тому, що діями відповідача їй спричинені моральні
страждання. Вона позбавлена заробітної плати, не має можливості у достатній
кількості купувати медичні засоби, оскільки є інвалідом II
групи. Відповідач умисно принизив її гідність перед колективом.

Просила поновити
її на роботі у посаді завідуючої лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи
ринку „Тіара" м. Слов'янська, визнати наказ № 79 від 22
грудня 2006 року про
її звільнення незаконним, стягнути зі Слов'янської районної державної лікарні
ветеринарної медицини на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу
та моральну шкоду у сумі 5000
грн.

Позивач ОСОБА_1
у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсягу, дала
пояснення, які співпадають з викладеним в позові, додатково суду пояснила, що
вона була звільнена згідно наказу № 79 від 22.12.2006 року за ч. З ст. 40 КЗпП України, але саме ч. З ст. 40 КЗпП
України звільнення працівників не передбачено. Наказ № 7/1 від 23.03.2006 року
сфальсифіковано відповідачем, до видання наказу № 79 від 22.12.2006
року їй було невідомо про існування наказу № 7/1 від 23.03.2006
року, з яким її своєчасно не ознайомлювали. Її також не ознайомлювали з
наказом № 60 від 31.10.2006 року. Вважає, що
посилання в наказі № 79 від 22.12.2006 року на
припущені нею порушення норм ст.ст. 13,
16 Закону України „Про ветеринарну медицину" та ст. 22 Закону України
„Про санітарно-епідеміологічне благополуччя населення" не можуть
застосовуватися до неї, як ветеринарного лікаря - завідуючої лабораторії,
а потрібні

застосовуватися до виконавчих
органів, санітарної служби. Вважає, що підпорядкована неї лабораторія не
знаходилася у антисанітарному стані, так, як у лабораторії щодня прибиралися 2-3 рази. Вона у
своїй роботі використовувала тільки ті реактиви, які їй видавали, у тому числі
і після закінчення його строку придатності. У зв'язку з відсутністю у
лабораторії деяких необхідних приборів вона використовувала для проведення
аналізів інші аналогічні прибори, які були в наявності. Сама лабораторія
складається з 2 кімнат,
а відповідно до інструкцій повинна складатися з 9 кімнат. Вона була прийнята на роботу на посаду лікаря
ветеринарно-санітарної експертизи 23.07.1996
року і була з цієї посади звільнена 22.12.2006
року, на інші посади її не переводили, посаду „Завідуюча ринку „Тіара"
вона ніколи не обіймала. Наказу про призначення її на посаду завідуючої
лабораторії також ніколи не видавався.

Представник
позивача ОСОБА_3 у
судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі та
просила їх задовольнити..

Представник
відповідача Шкуридін Є.Є. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та
пояснив, що позивач дійсно з 1996
року працювала на посаді завідуючої лабораторією, в штатному розпису вона
значиться як завідуюча експертизи -
лікар ветеринарної медицини. Вважає, що посилання відповідача у наказі про
звільнення № 79 від 22.12.2006 року на
систематичне невиконання посадових обов'язків було технічною помилкою при
написанні, а звільнена позивач була за п.З ч.1 ст.40 КЗпП України. Крім того, перевіркою, проведеною 24.10.2006 року
спеціалістами лабораторії м. Донецька було виявлено порушення правил торгівлі
та санітарного стану оглядових приміщень, які позивачем усунуті не були, що є
порушенням Закону України „Про санітарно-епідеміологічне благополуччя
населення", а також типового розпорядку. Наказом від 23.02.2006 року №7/1 позивач була
притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за прийняття
невірно оформлених супровідних листів до ветеринарних документів. 17.02.2006 року позивач
давала письмове пояснення з цього приводу, а вищевказаний наказ до цього часу
оскаржено не було. Наказом №
60 від 31.10.2006р. за результатами перевірки спеціалістами санітарної обласної
лабораторії позивач знову була притягнути до дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани, давати пояснення відмовилася, але наказ не оскаржувала. Таким
чином, позивач неодноразово порушувала дисципліну, але після стягнень не
змінила свого ставлення до роботи, у зв'язку з чим була звільнена з займаної
посади. Рішення про звільнення позивача було прийнято виконуючим обов'язки
начальника лікарні ОСОБА_4, оскільки на той момент начальник був у відпустці.
Припущені в наказах помилки, невідповідність тексту наказу № 79 від 22.12.2006 року тексту
запису в трудовій книжці позивача пояснює відсутністю у відповідача штатного
юристу та працівника відділу кадрів, вважає це несуттєвим. Просив відмовити у
задоволенні позову у зв'язку з його безпідставністю.

Третя особа по справі - ОСОБА_4 у судовому засіданні суду
пояснив, що позовні вимоги не визнає, так, як підтримує доводи, наведені представником
відповідача, просив у задоволенні позову відмовити, додатково суду пояснив, що
він працює на посаді заступника начальника Слов'янської районної державної
лікарні ветеринарної медицини, що на час звільнення позивача 22.12.2006 року він
виконував обов'язки керівника. Він також є головою профспілкового комітету, але
згоду на звільнення позивачки надавали загальні збори членів профспілки, так,
як профспілковий комітет недоукомплектований. Наказ № 79 від 22.12.2006 року про
звільнення позивача він підписав як заступник начальника. Чому він не підписав
наказ як виконуючий обов'язки начальника пояснити не зміг. Передбачають чи ні
обов'язки заступника начальника Слов'янської районної державної лікарні
ветеринарної медицини право звільнення працівників не пам'ятає.

Свідок ОСОБА_5
суду пояснив, що він працює на посаді начальника Слов'янської районної
державної лікарні ветеринарної медицини, що накази про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності №
7/1 від 23.02.2006 року та № 60 від 31.10.2006р.
видавав він, що з обома наказами позивач була ознайомлена своєчасно, але від їх
підпису та надання пояснень відмовилася. Наказ № 7/1 від 23.02.2006
року був виданий саме 23.02.2006
року, але в тексті наказу була при його друкуванні припущена помилка в даті
видання наказу - помилково
вказано, що цей наказ від 23.03.2006
року. З якої причини наказ має дрібний порядковий номер пояснити не зміг. У
наказі № 69 від 31.10.2006 року він
помилково вказав посаду позивача як завідуюча ринком „Тіара" сел. Артема,
так, як фактично позивач працювала на посаді завідуючої
лабораторії ринку „Тіара" сел. Артема.
На питання суду, чи відповідає фактично займана позивачем посада вказуванням
про її посаду у наказах про притягнення її до дисциплінарної відповідальності
та запису в її трудовій книжці пояснив, що він не проглядає трудові книжки
працівників. 19.12.2006 року він
пішов у відпустку, видавши при цьому наказ про покладання обов'язків
виконуючого обов'язки начальника на свого заступника ОСОБА_4, який і видав
наказ № 79 від 22.12.2006 року про
звільнення позивача. Вважає, що при звільненні позивача порушень її прав
припущено не було.

Свідок ОСОБА_6
суду пояснив, що він працює директором лабораторії Слов'янської районної
державної лікарні ветеринарної медицини, що 27.02.2006 року він був присутній при відмові позивача від підпису
та надання пояснень наказу 7/1
від 23.02.2006 року,
про що ним було складено відповідного акту, а 24.10.2006 року він склав акт про те, що позивач у його присутності
відмовилася давати пояснення по акту перевірки. 22.12.2006 року він також склав акт про відмову позивача від підпису
наказу про звільнення. Повна назва посади, яку займала позивач, на його думку,
була завідуюча лабораторією ветеринарно-санітарної експертизи, лікар
ветеринарної медицини ринку „Тіара". Накази про розпорядок робочого дня на
ринку „Тіара" не затверджувалися, у правилах внутрішнього трудового
розпорядку час відвідування центральної лабораторії не передбачений.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за
наступних підстав.

Згідно запису № 19 у трудовій
книжці ОСОБА_1 23.07.1996
року вона була прийнята до Слов'янського районного підприємства державної
ветеринарної медицини на посаду лікаря ветеринарно-санітарної медицини у
порядку переводу з Кр. Лимарської лабораторії зав ЛВСЕ ринка сел. Артема згідно
наказу № 79 від 23.07.1996 року (а.с.17).

Відповідно до
наказу № 79 від 23.07.1996 року ОСОБА_1
була прийнята в порядку переводу з Краснолиманської лабораторії ветмедицини на
посаду лікаря ветеринарно-санітарної експертизи на ринок селища Артема з посадовим
окладом згідно штатного розкладу з 23
липня 1996 року
(а.с. 37)

Згідно запису № 20 у трудовій
книжці ОСОБА_1 31.12.2003
року Слов'янське районне підприємство державної ветеринарної медицини
реорганізовано у Слов'янську районну державну лікарню ветеринарної медицини. (а.с. 18).

Відповідно
запису № 21 у
трудовій книжці ОСОБА_1 вона була звільнена з зайнятої посади відповідно до п.
З ст. 40 КЗпП
України за систематичне невиконання без поважних причин своїх функціональних
обов'язків з 22.12.2006 року
відповідно до наказу №
79 від 22.12.2006 року (а.с. 18).

Наказом
начальника лікарні Кальченко О.В. №
7/1 за прийняття неправильно оформлених документів оголошено догану деяким
співробітникам Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної медицини, у
тому числі й ОСОБА_1 Наказ має дату „23.03.2006
року", у ньому відсутні посилання на норми КЗпП України та посади
працівників, яким оголошена догана. (а.с.10-11).

ОСОБА_1 з даним наказом під підпис ознайомлена не була
(а.с. 12).

15.03.2007 року начальником Слов'янської районної державної лікарні
ветеринарної медицини ОСОБА_5 суду була надана довідка про те, що дата 23.03.2006 року в наказі № 7/1 вважається
технічною помилкою (опискою), припущеною друкаркою, та вважається як 23 лютого 2006 року (а.с. 98).

Наказом
начальника Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної медицини
ОСОБА_5 № 60 від 31.10.2006 року у зв'язку з
порушення своєї посадової інструкції, Закону України „Про забезпечення
санітарного епідеміологічного благополуччя населення" (в тексті наказу - „Про
санітарно-епідеміологічне благополуччя населення"), Закону України „Про
ветеринарну медицину" оголошено догану завідуючій ринку „Тіара"
ОСОБА_1 (а.с.7)

Наказом
заступника начальника лікарні ОСОБА_4 №
79 22 грудня 2006 року
завідуючу лабораторією ринка „Тіара" ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з
22 грудня 2006 року за
систематичне невиконання своїх функціональних обов'язків у відповідності з ч.З
ст.40 КЗпП України. (а.с.8-9).

Відповідно
журналу обліку наказів Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної
медицини 23.02.2006 року був
виданий наказ № 7/1 „Про
порушення і оформлення прийнятих ветеринарних документів". Дата 23.02.2006 має виправлення,
за 23.02.2006 року
інших наказів не видавалося, наказ №
7 був виданий 15.02.2006
року; 31.10.2006 року був
виданий наказ № 69 „По
усуненню недоліків ДОГЛВМ", а 22.12.2006
року був виданий наказ №
79 „По усуненню недоліків..." (а.с. 32
- 35).

ОСОБА_5
призначений на посаду начальника Слов'янської районної державної лікарні
-державного інспектора ветеринарної медицини на підставі наказу № 50 від 31.12.2003 року (а.с. 40).

ОСОБА_4
призначений на посаду заступника начальника Слов'янської РГБВМ з 01.04.2005 року відповідно
до наказу № 4к від 01.04.2005 року (а.с. 39).

ОСОБА_4 обраний
головою профспілки на загальних зборах працівників державної ветеринарної
медицини 23.01.2004 року
(а.с. 41-42).

Між
адміністрацією Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної медицини та
головою профспілкового комітету укладено колективну угоду, в який вказано, що
угода складена на підставі нормативних документів, в тому числі і на підставі
Кодексу Законів про працю України від 01.06.1972
р. з наступними змінами та доповненнями (а.с. 43-47).

Начальник
Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_5 звернувся до голови профспілкового комітету
ветеринарної медицини Слов'янського району ОСОБА_4 з подання про надання
згоди на звільнення завідуючої лабораторією ветеринарно-санітарної експертизи
ринку „Тіара" ОСОБА_1 за систематичне невиконання функціональних
обов'язків по ч. З ст. 40
КЗпП України 20.12.2006
року №
203, посилаючись при цьому на притягування позивача до дисциплінарної
відповідальності згідно наказів №
7/1 від 23.03.2006р. та №
60 від 31.10.2006р. (а.с. 53).

Згідно наказів № 79/2-к від 19.12.2006 року та № 32к від 19.12.2006 року начальнику
Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_5 на період
з 19.12.2006 року по 06.01.2007 року була надана
чергова відпустка, а виконання обов'язків начальника Слов'янської районної
державної лікарні ветеринарної медицини було покладено на його заступника
ОСОБА_4 (а.с. 115, 116).

Загальними
профспілковим зборами 21.12.2006
року надана згода на звільнення ОСОБА_1 у відповідності до поданням
адміністрації № 203 від 20.12.2006 року (а.с. 54-59).

Відповідно до п.
10 Положення про
Слов'янську району державну лікарню ветеринарної медицини начальник лікарні
призначає та звільняє з посади спеціалістів лікарні (а.с. 60-61).

Згідно   посадової
інструкції   начальник        Слов'янської   районної
державної   лікарні

ветеринарної медицини встановлює ступінь відповідальності
працівників лікарні (а.с. 63-64),
а заступник начальника Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної
медицини згідно своєї посадової інструкції правом призначення та звільнення з
посади спеціалістів лікарні, встановлення ступені їх відповідальності не
володіє (а.с. 65-66).

Відповідно
довідки Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної медицини заробітна
плата позивача ОСОБА_1 складає: червень 2006
року - 708 грн. 31 коп., липень 2006 року - 662 грн. 00 коп., серпень 2006 року - 779 грн. 89 коп., вересень,
жовтень 2006 року -709 грн. 00 коп., листопад 2006 року - 1321 грн. 94 коп. (а.с. 83).

Згідно табелів
обліку ви користування робочого часу за жовтень-грудень 2006 року ОСОБА_1
працювала повні місяці у жовтні-листопаді 2006
року, а грудні - з 1 по 22 грудня (а.с. 124-126).

Таким чином, у
зв'язку з тим, що останній повний місяць роботи ОСОБА_1 був листопад 2006 року, у
відповідності до „Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої
Постановою КМУ № 100 від 8.02.1995 року, який
застосовується у випадках вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за останні 2
календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна
виплата і складає 1015 грн. 47 коп. (1321 грн. 94 коп. + 709 грн. 00 коп.: 2 = 1015 грн. 47 коп.).

Слов'янською
районною державною лікарнею ветеринарної медицини складені функціональні
обов'язки позивача ОСОБА_1 на посаді завідуючої ЛВСЕ ринку Артема (а.с.95-96, 121-123).

13.12.2006 року був складений акт про не надання позивачем
пояснювальної записки відносно складеного акту про порушення (а.с. 97, 117).

27.02.2006 року був складений акт про відмову позивача від підпису про
ознайомлення з наказом №
7/1 від 23.02.2006 року
(а.с. 100, 120).

24.10.2006 року був складений акт про те, що позивач відмовилася від
надання письмових пояснень у ході перевірки (а.с. 101, 118).

22.12.2006 року був складений акт про те, що позивач при підписанні
наказу про звільнення, не вказала про те, що отримала копію самого наказу (а.с.
113).

За надання
юридичної допомоги позивач ОСОБА_1 сплатила 600 грн. 00
коп. (а.с. 108).

Трудова книжка була видана ОСОБА_1 22.12.2006 року (а.с. 109).

Згідно штатного
розпису Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної медицини на 2006 рік передбачена
по лабораторії ринку п.
Артема посада завідуючої лабораторії - лікаря
ветмедицини з посадовим окладом 602
грн. 00 коп. та
загальним фондом заробітної плати на місяць 662 грн. 00
коп. (а.с. 110-112).

Суд вважає
накази № 7/1 від 23.03.2006 p., ¹ 60 від 31.10.2006,
а наказ №79 від 22 грудня 2006 року як
внаслідок цього, так і сам по собі незаконним за наступних підстав:

Відповідно до
п.п. 22, 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 6.11.1992
р. № 9 „Про
практику розгляду судами трудових спорів" з наступними змінами за
передбаченими п. З ст. 40
КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі,
вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення
за невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього
трудового розпорядку; при цьому необхідно з'ясовувати в чому конкретно
проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути
підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3 ст. 40 КЗпП, чи
додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і
порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Наказ № 7/1 винесено 23.03.2006 року. Згідно
книги реєстрації наказів наказ №
7/1 був винесений 23.02.2006
року, інших наказів у цей день не виносилось. Але від 23.03.2006р., згідно
книги реєстрації наказів, виносився наказ №
14, запис про який разом з наступними наказами зроблено з меншими інтервалами,
ніж попередні та наступні записи. Представником відповідача до суду надано
довідку від 15.03.2007 року,
згідно якої дата в наказі вказана помилково, дійсною датою наказу слід вважати
23.02.2006р. Але у наданих до суду документах, а саме: у поданні голові
профспілкового комітету ветеринарної медицини Слов'янського району начальника
лікарні ОСОБА_5 від 20.12.2006р., наказі №
79 від 22.12.2006 р. про
звільнення позивача також вказана дата наказу №7/1 -23.03.2006р.

Станом на час
прийняття судом рішення відповідачем ніякого наказу про зміну або уточнення
дати видання наказу №
7/1 не приймалося.

Відповідно до
викладеного суд приходить до висновку, що наказ № 7/1 був в дійсності виданий 23.03.2006р., що станом на 20.12.2006 року - на момент
складання подання до профспілкового
комітету та на 22.12.2006 року - час видання наказу № 79 - адміністрація відповідача вважала
дійсною датою винесення наказу №
7/1 саме 23 березня 2006 року, а
складений 27.02.2006 року акт
не відповідає дійсності, у зв'язку з чим наказ № 7/1 від 23.03.2006
р. повинен бути визнаний недійсним, як такий, який видано з порушенням
законодавства.

Наказом № 60 від 31.10.2006 року винесено
догану завідуючій ринка „Тіара" ОСОБА_1, але згідно наказу про прийом на
роботу, та запису в трудовій книжці ОСОБА_1 вона обов'язки завідуючої ринку
„Тіара" ніколи не виконувала, а була прийнята на роботу на посаду лікаря
ветеринарно-санітарної медицини -
завідуючої лабораторією. Це також знаходить своє підтвердження у штатному
розпису Слов'янської державної лікарні ветеринарної медицини, згідно якого
посада завідуючого ринку „Тіара" не передбачена, а передбачена посада
завідуючого лабораторією лікаря ветеринарної медицини лабораторії ринку сел. Артема. Таким чином, до
відповідальності 31.10.2006
року було притягнуто не лікаря ветеринарно-санітарної медицини -завідуючу
лабораторією ринку сел.
Артема ОСОБА_1 , а іншу
особу. 24.10.2006 року був
складений акт про те, що позивач відмовилася від надання письмових пояснень у
ході перевірки, але сам наказ був виданий 31.10.2006
року і факту ознайомлення позивача з ним у судовому засіданні встановлено
не було, у зв'язку з чим наказ №
60 від 31.10.2006 р. також
повинен бути визнаний недійсним, як такий, який видано з порушенням
законодавства.

22.12.2006 року ОСОБА_1 як завідуючу лабораторією ринку „Тіара"
наказом № 79 було звільнено з
займаної посади з 22.12.2006р. за систематичне невиконання своїх
функціональних обов'язків на підставі ч.З ст.40 КЗпП України, але
ч.З ст.40 КЗпП України передбачено не звільнення працівника, а заборону
звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в
період його тимчасової непрацездатності. Звільнення за систематичне
невиконання своїх функціональних обов'язків ст.40 КЗпП України взагалі не
передбачено. Пунктом 3
ч. 1 ст. 40 КЗпП України
передбачено розірвання трудового договору (звільнення) у випадку систематичного
невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього
трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи
дисціплінарного чи громадського стягнення.

В цей же день у
трудову книжку ОСОБА_1 було внесено запис: „Звільнена з займаної посади відповідно з п.З ст.40 КЗпП України за
систематичне невиконання без поважних причин своїх функціональних
обов'язків".

На підставі п. 2.3 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок працівників записи в трудовій книжці при
звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній

відповідності з формулюванням чинного законодавства і з
посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Згідно п. 2.4 цієї ж
інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на
іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення
вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу
(розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення- у день
звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Враховуючи
наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач при видачі наказу про
звільнення ОСОБА_1 не дотримався вимог діючого законодавства, а саме у
зазначені підстав звільнення відхилився від формулювання, передбаченого чинним
законодавством, фактично звільнивши позивача не тільки з тієї посади, яку вона
ніколи не займала (завідуюча лабораторією ринку „Тіара"), але й зазначивши
при цьому таку підставу для звільнення, яка не передбачена чинним
законодавством; текст запису про звільнення ОСОБА_1 у її трудовій книжці не
відповідає тексту наказу.

Наказ № 79 від 22.12.2006 року має
посилення про застосовання до позивача заходів дисціплінарного стягнення згідно
наказів № 7/1 від 23.03.2006 року (за
прийняття неправильно оформлених документів оголошено догану) та № 60 від 31.10.2006 року (за
порушення своєї посадової інструкції, Закону України „Про
санітарно-епідеміологічне благополуччя населення", Закону України „Про
ветеринарну медицину" оголошено догану), які були видані з порушенням
законодавства України, і в яких не має посилання на передбачене законодавством
невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Подання до
профспілкового комітету було надіслано 20.12.2006
року начальником Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної
медицини ОСОБА_5, який відповідно до наказів № 79/2-к від 19.12.2006
року та № 32к від 19.12.2006 року знаходився
з 19.12.2006 року у
тарифній відпустці, а на період з 19.12.2006
року по 06.01.2007 року
виконання обов'язків начальника Слов'янської районної державної лікарні
ветеринарної медицини було покладено на заступника начальника ОСОБА_4

Таким чином,
ОСОБА_5 не мав права 20.12.2006
року звертатися з поданням про надання згоди на звільнення позивача, так,
як обов'язки начальника Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної
медицини в той час виконувала інша особа.

Наказ № 79 від 22.12.2006 року був виданий
третьою особою по справі ОСОБА_4 як заступником начальника Слов'янської
районної державної лікарні ветеринарної медицини, але відповідно до посадової
інструкції заступник начальника Слов'янської районної державної лікарні
ветеринарної медицини правом призначення та звільнення з посади спеціалістів
лікарні, встановлення ступені їх відповідальності не володіє. Таке право було
покладено на ОСОБА_4 на період відпустки ОСОБА_5 на термін з 19.12.2006 року по 06.01.2007 року як на
виконуючого обов'язки начальника Слов'янської районної державної лікарні
ветеринарної медицини, але останній сам, добровільно, таким правом не
скористався, видавши наказ як особа, яка займає посаду заступника
начальника  Слов'янської районної
державної лікарні ветеринарної медицини.

Таким чином,
наказ № 79 від
22.12.2006р. необхідно визнати незаконним у зв'язку з його невідповідністю чинному законодавству про працю,
безпідставністю та необґрунтованістю, виданому невідповідною юридичною
особою.

Розглядаючи
справу суд також приходить до висновку про те, що усі зазначені в наказах
порушення не можуть бути підставою для притягнення позивача до дисциплінарної
відповідальності та розірвання трудового договору, так, як порушення, за яке
позивачу оголошена догана за наказом №
7/1 від 23.03.2006 р. - „неправильное оформление
ветеринарных документов", за наказом № 60 від 31.10.2006 р. - „допустила
антисанитарное состояние смотровой комнаты, весового оборудования, холодильных
камер; не сохранила пробы мазков бактериоскопии до окончания реализации продукции; не осуществляла контроль за
изготовлением растворов согласно журнала «По приготовлению реактивов №
56", а порушення, на яке вказано наказом № 79 від 22.12.2006 року - „с 30.11.06г. не
осуществляется утилизация лабораторных проб продуктов бравшихся для проведения
экспертизы" протиречить змісту порушень, які були виявлені у жовтні 2006 року, та не
входять до кола обов'язків, передбачених
її посадовими (функціональними) обов'язками

Згідно ст.235
КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути
поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні
рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного
прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір,
виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного
прогулу.

Рішення про
поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу
працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному
виконанню.

Розраховуючи
розмір середнього заробітку позивача ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу суд
виходить з наступного: ОСОБА_1 була звільнена з роботи 22 грудня 2006 року, справу
розглянуто 27 березня 2007 року. Час
вимушеного прогулу складає 6
робочих днів у грудні 2006
року та 18 робочих
днів у березні 2007 року,
повні місяці - січень
та лютий 2007 року.

Середньомісячна заробітна плата позивача складає 1015 грн. 47 коп.

Середня
заробітна плата за час вимушеного прогулу у грудні 2006 року складає 276 грн. 95 коп. з
наступного розрахунку:       1015,47 : 22 х 6 = 276 грн. 95 коп.

Середня
заробітна плата за час вимушеного прогулу у березні 2007 року складає 830 грн. 84 коп. з
наступного розрахунку:     1015,47:22 х18= 830
грн. 84 коп.

Таким чином
загальна сума заробітної плати за увесь час вимушеного прогулу позивача
ОСОБА_1, який підлягає стягненню, складає 3138 грн. 73 коп. з
наступного розрахунку: 1015,
47x2+ 276,95+ 830,84 = 3138 грн. 73
коп.

Вирішуючи
питання про стягнення з відповідача моральної шкоди суд приймає до уваги, що
його неправомірними діями позивачеві спричинено значну матеріальну шкоду,
позивач втратила роботу та заробітну плату, яка була її головним засобом
існування, в наслідок чого було порушено її звичний образ життя, позивач
зазнала душевних страждань у зв'язку з неправомірними діями відповідача.

Згідно до п.п. 8. 13 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну
працівником під час виконання трудових обов'язків, за наявності порушення прав
працівника у сфері трудових відносин (
незаконного звільнення тощо), обов'язок по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено
відшкодування власником або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику, а порядок відшкодування моральної шкоди
передбачений ст. 23 ЦК
України, згідно ч.З якої розмір грошового відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а
також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Визначаючи
розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення,
глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступень вини відповідачів,
вимоги розумності і справедливості, а саме, ті обставини, що у судовому
засіданні не знайшло свого підтвердження вчинення посадовими особами
відповідача звільнення позивача навмисно, з метою зведення особливих рахунків,
що місячна заробітна плата позивача згідно штатного розкладу складає 602 грн. 00 коп., а фактична
середньомісячна заробітна плата -
1015 грн. 47 коп., що
позивач ОСОБА_1 є інвалідом II групи та отримує пенсію, у зв'язку з чим не була повністю
позбавлена засобів для існування, відповідно до чого суд вважає, що розмір
відшкодування моральної шкоди повинен бути зменшеним і підлягає частковому
задоволенню у сумі по 1000
грн.

Відповідно до
ст. ст. 134, 136 КЗпП
України суд вважає необхідним покласти на заступника начальника Слов'янської
районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2народження,
винного в незаконному звільненні ОСОБА_1,
обов'язок покрити шкоду, заподіяну районній державній лікарні ветеринарної
медицини у зв'язку з оплатою працівникові ОСОБА_1 часу вимушеного прогулу.

Відповідно до
ст. 234 КЗпП
України суд вважає наявність у позивача ОСОБА_1 інвалідності II
групи   поважною причиною для   поновлення передбаченого ст. 233 КЗпП України

місячного строку для звернення до суду з позовом про
поновлення на роботі при звільненні, термін пропуску якого складає один день, у
зв'язку з чим поновлює цей строк.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 5-8,
10-15, 107, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, п. З ч. 1 ст. 40,
ст. ст. 134, 136,
231-234, 237-1 КЗпП України, ст. 23
ЦК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 6.11.1992 р. № 9 „Про практику розгляду судами трудових спорів" з наступними змінами, Постановою
Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди", суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1до Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної медицини, третя
особа - ОСОБА_2,
про поновлення на роботі на посаді завідуючої лабораторії
ветеринарно-санітарної експертизи ринку „Тіара" м. Слов'янська, визнання
наказу № 79 від 22 грудня 2006 року про її
звільнення незаконним, стягнення з Слов'янської районної державної лікарні
ветеринарної медицини заробітної плати за час вимушеного прогулу та 5000 грн. моральної
шкоди - задовольнити
частково.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
поновити на роботі на посаді лікаря ветеринарно-санітарної експертизи - завідуючої
лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ринка сел. Артема Слов'янської районної державної
лікарні ветеринарної медицини з 22
грудня 2006 року.

Визнати наказ № 79 від 22 грудня 2006 року, виданий
заступником начальника Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної
медицини   ОСОБА_4   незаконним.

Стягнути з
Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної медицини на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 3138 грн. 73
коп. (Три тисячі сто тридцять вісім гривен 73 копійки), у відшкодування завданої моральної шкоди 1000 грн. 00 коп. (Одну
тисячу гривен 00 копійок),
та понесені нею судові витрати по справі у
сумі 600 грн. 00 коп. (Шістсот гривен 00 копійок) за надання юридичної
допомоги при судовому розгляді справи, усього 4738 грн. 73
коп. (Чотири тисячі сімсот тридцять вісім гривен 73 копійки).

Покласти на
заступника начальника Слов'янської районної державної лікарні ветеринарної
медицини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2народження,
винного в незаконному звільненні ОСОБА_1, обов'язок покрити шкоду, заподіяну
районній державній лікарні ветеринарної медицини у зв'язку з оплатою
працівникові ОСОБА_1 часу вимушеного прогулу.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана в Апеляційний суд Донецької
області через Слов'янський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення, а апеляційна скарга на рішення може
бути подана в Апеляційний суд Донецької області через Слов'янський
міськрайонний суд протягом 20
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, або протягом 10 днів з дня його
оголошення.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, а якщо була
подана заява про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в
строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього   строку.

Рішення в
частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.