Справа № 22-ц-837/2007 p. Категорія:
Головуючий 1-ої інст.
Іващенко Ю.П. Доповідач Коростійова В.І.
УХВАЛА

Іменем України

1
березня 2007
року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді
Коростійової В.І.

Суддів                          Кіпенка І.С.

Кокоші В.В. при секретарі -
Половецької А.В. розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Печенізького районного суду
Харківської області від 25 вересня
2006 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання частково недійсними свідоцтв про право власності на 1/5
частину житлового будинку в порядку
спадкування за законом, -

встановила:

В липні 2006 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом.

Вона зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_5.
Після його смерті відкрилася спадщина на жилий будинок АДРЕСА_1.

Після смерті батька спадкоємцями першої черги за законом
були: вона, позивачка, та відповідачі -
дружина і сини померлого -
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4.

Вона спадщину не прийняла, так як не
знала про смерть батька.

Відповідачі прийняли спадщину і 30 березня 1983 року одержали в Чугуївській
нотаріальній конторі свідоцтва про права на спадщину за законом -кожний на 1/4 частину будинку.

Після прийняття спадщини син спадкодавця, ОСОБА_6, помер
і його 1/4 частину будинку успадкувала його мати - ОСОБА_1, яка 24 травня 1989 року одержала
в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом.

Посилаючись на вказані обставини позивачка просила
визнати частково недійсними зазначені вище свідоцтва про право на спадщину
за законом на будинок АДРЕСА_1 та визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на 1/5
частину спірного будинку в порядку спадкування
за законом.

Відповідачі проти позову
заперечували.

Рішенням Печенізького районного суду Харківської області
від 25 вересня
2006 року позов задоволено.

Визнані частково недійсними: свідоцтва про право на
спадщину за законом видані Чугуївською державною
нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 30 березня 1983 року про успадкування кожним із них після смерті ОСОБА_5 по 1/4 частини
будинку АДРЕСА_1; свідоцтва про право на спадщину за законом на
ім'я ОСОБА_1 про успадкування нею 1/4
частини вказаного будинку після смерті сина ОСОБА_6.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
на 1/5 частину
спірного будинку.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати: по
сплаті судового збору в сумі 66 грн. 13 коп.; на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи - ЗО
грн.; на правову допомогу - 200 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просе рішення суду
першої інстанції скасувати, а провадження
по справі закрити в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
рішення скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції з підстав, передбачених п. 5 ч. 1
ст. 311 ЦПК України.

Задовольняючи позов суд першої інстанції послався на те,
що відповідно до ч. З ст. 267
ЦК України (в редакції 2004
року) позовна давність
застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним
рішення. Оскільки ніхто із сторін, не
звернувся до суду з заявою про застосування позовної давності, його сплив не може бути підставою для відмови у
позові. Крім того, суд вважав, що
причини пропуску строку позовної давності є поважними, оскільки ОСОБА_2 не знала про смерть батька.

Погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки він зроблений судом з
порушенням норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного
рішення.

Правовідносини виникли в 1982 року, а тому застосування до них норм ЦК
України в редакції 2004 року є
неправильним.

Відповідно до ч. З ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду
справи буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

В позовній заяві ОСОБА_2, посилалась на ст. 550
ЦК України (в редакції 1963
року), відповідно до якої
передбачений ст. 549 ЦК України
шестимісячний строк для прийняття спадщини може
бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску
поважними.

При цьому зазначила, що у встановлений законом строк не прийняла спадщину, так як відповідачі не повідомили їй про
смерть батька.

Розглядаючи позов ОСОБА_2 про визнання за нею права на
частку в спадковому майні і недійсними щодо
цієї частки свідоцтв про право на спадщину, суд мав перевірити додержання
позивачкою, як передбаченого ст. 549 ЦК України шестимісячного строку для прийняття
спадщини, так і встановленого ст. 71 цього Кодексу загального
строку позовної давності (щодо вимог про визнання недійсним свідоцтв про право
на спадщину).

Суд перевірив лише додержання позивачкою загального
строку позовної давності.

За обставинами ж позову вбачається, що ОСОБА_2, з
посиланням на ст. 550 ЦК України
вказувала на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини і фактично просила продовжити його. Про це вона зазначила і в
запереченнях на апеляційну скаргу.

Проте суд ці вимоги ОСОБА_2 не розглянув, хоча вони мають
суттєве значення для вирішення справи,
оскільки, якщо пропущений шестимісячний строк не буде продовжено судом,
посилання на пропуск строку, встановленого ст. 71 ЦК України не потрібне, так як для вирішення
безпідставних вимог строку давності не встановлено.

Відповідно до п. 5
ч. 1
ст. 311 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік
не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої
інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно уточнити позовні вимоги ОСОБА_2 щодо продовження строку на прийняття
спадщини та розглянути їх разом з
іншими вимогами, доводам позивачки та запереченням відповідачів дати належну оцінку і вирішити спір відповідно до
встановленого і вимог закону.

Керуючись ч. З ст. 303, ст. 304, п. 5 ч. 1 ст.
307, п.
5 ч.
1 ст.
311, ст.
313, п.
6 ч.
1 ст.
314, ст.ст.
315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Печенізького районного суду Харківської області
від 25 вересня
2006 року
скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж суду, іншому судді.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.