overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа  №
2-702-2007рік

28   лютого   2007
року  Першотравенський міський
суд, Дніпропетровської   області   в
складі: головуючою  судді  Бондарьової
Г.М. при  секретарі:   Кобка
Т.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті
Першотравенську цивільну справу за позовом Особи 1 до Особи 2
про стягнення  аліментів  на
неповнолітню  дитину,

ВСТАНОВИВ:

Особа 1 просить стягнути аліменти на її користь на
утримання неповнолітньої дитини -Особи 3, Інформація 1 року народження в
розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку/доходу/ відповідача до досягнення
донькою повноліття ,посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з
Інформація 2,мають спільну доньку Особу З, Інформація 1 року
народження,добровільно матеріальну допомогу на дитину    відповідач
не  надає, аліменти  нікому
не  сплачує.

Відповідач у справі Особа 2 в судовому засіданні заперечень проти  позову
не  має, згоден  сплачувати
аліменти  на  доньку.

Заслухавши пояснення сторін ,вивчивши
матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги Особи 1 підлягають
задоволенню за наступних  підстав.

Згідно ст.180
Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати  дитину
до  досягнення  нею
повноліття.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб та народження
дитини, сторони перебувають у шлюбі з Інформація 2,від шлюбу мають доньку особу
3,Інформація 1 року народження, яка проживає з матір»ю.

З врахуванням того, що відповідач нікому не сплачує
аліменти, суд     вважає           можливим           повного      задоволення     позову

позивачки.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,217,224-226,367
ЦПК України,180-183 Сімейного
Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Стягнути на користь Особи 1 аліменти на доньку особу З, Інформація1року             народження    в розмірі
1/4   частки заробітку/доходу/ Особи 2, Інформація 3 року народження,
уродженця Інформація 4,але не
менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2007 року до
досягнення дитиною повноліття, допустивши рішення суду до негайного виконання
у  межах
суми  платежу  за
один  місяць.

2

Стягнути з Особи 2
судовий збір у розмірі 51/п»ятдесят одну /гривню та 7/сім/гривнь 50 коп витрат на
інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання  заяви  про
апеляційне  оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до
апеляційний суду Дніпропетровської області може бути подане через
Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення  рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до
апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений  для  подання
заяви  про  апеляційне
оскарження

Суддя:
Справа № 2-232/07
РІШЕННЯ

іменем    України

12 лютого 2007 року                  Токмацький районний суд Запорізької області

у складі головуючого-судді:                        Поди Н.М.

при секретарі:                                  Рєзановій О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до
Токмацької міської ради  про
визначення додаткового строку, достатнього для

прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1. про визначення додаткового строку, достатнього
для прийняття спадщини, в якому вказала, що після
смерті її батька - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася
спадщина на жилий будинок, який знаходиться в м. Токмак Запорізької обл, по АДРЕСА_1. Після смерті батька ніхто зі
спадкоємців не звертався до нотаріальної контори
для прийняття спадщини. При зверненні до нотаріальної контори для
прийняття спадщини їй було відмовлено в зв»язку з пропуском строку на прийняття
спадщини. Вважає, що строк пропустила з поважних причин, так як про смерть батька їй стало відомо тільки у жовтні 2006року,
батько помер в Німеччині. Просила позов задовольнити.

У судовому засіданні, ОСОБА_1. підтримала позовні вимоги та пояснила, що
строк позивачка пропустила з поважних причин, про смерть
бать, вона дізналась лише у жовтні 2006 року в зв*язку з тим, що батько проживав в іншій країні.

Представник відповідача не з*явився в попереднє судове засідання від якого
надійшла заява в якій просить справу розглянути
без їх присутності, проти задоволення позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно
до ч.4ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України.

Треті особи не заявились в
попереднє судове засідання, від яких є заяви про те що вони не заперечують
проти задоволення позову та відмовляються від спадщини.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до актового запису №НОМЕР_1 Свідоцтва про смерть виданого відділом запису актів цивільного стану місто Бєєсков, ОСОБА_2 який
народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Кустанай, Казахстан, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Бєєсков.

Позивачкою
пропущено строк прийняття спадщини з поважних причин, проживає в м.Токмак, АДРЕСА_2, Запорізька
область, 71700.

Керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, 1272 ЦК України, -

ВИРІШИВ: Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати, ОСОБА_1 і додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її рідного батька 15 жовтня 2005 року ОСОБА_2 - на 5 місяців.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення
суду   подається протягом двадцяти
днів   після подання заяви   про апеляційне оскарження.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 січня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,  Романюка Я.М.,  Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства “Рівненська
ПМК-243”, треті особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної й
моральної шкоди, за касаційною скаргою Відкритого акціонерного товариства
“Рівненська ПМК-243” на рішення Рівненського міського суду  Рівненської області  від 12 грудня 2002 року та ухвалу
Апеляційного суду Рівненської  області
від 16 травня 2003 року,

в с т а н о в и л а:

ВАТ “Рівненська ПМК-243” звернулося до
Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення Рівненського міського
суду  Рівненської області  від 12.12.2002 р., залишене без змін ухвалою
Апеляційного суду Рівненської області від 16.05.2003 р., яким  позов задоволено частково.

В обґрунтування касаційної скарги ВАТ “Рівненська ПМК-243”
посилається на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в
зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та направлення
справи на новий розгляд.

Заперечуючи проти доводів касаційної скарги,
позивач вказує на те, що судові рішення, на його думку, є законними й
обґрунтованими.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов, місцевий суд
виходив з того, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3., який перебував з
відповідачем в трудових відносинах, а тому обов'язок по відшкодуванню завданої
позивачеві  шкоди покладається на
відповідача як володільця джерела підвищеної небезпеки.

Апеляційний
суд  погодився з таким висновком суду
першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів
не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Рівненська ПМК-243”
відхилити.

Рішення  Рівненського міського
суду  Рівненської області  від 12 грудня 2002 року та ухвалу
Апеляційного суду Рівненської  області
від 16 травня 2003 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 січня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Патрюка
М.В.,      Пшонки М.П.,      Романюка Я.М.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення, зобов'язання знятися з
реєстраційного обліку, вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на житлову площу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 7 червня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

в
квітні 2004 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. звернулися до суду із позовом до
ОСОБА_4. про виселення, зобов'язання знятися з реєстраційного обліку, посилаючись
на те, що відповідач поставлена на реєстраційний облік у спірній квартирі  на підставі договору дарування, якій визнано
недійсним, тому вона проживає та зареєстрована в квартирі незаконно.

Тоді ж
ОСОБА_4. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. про
визнання права на житлову площу, посилаючись на те, що оскільки вона вселилася
у квартиру із згоди основного квартиронаймача та проживає у ній більше 15
років, то відповідно має право на спірну жилу площу.

Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від 20 березня 2006 року ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3. у позовних вимогах відмовлено. Позов ОСОБА_4. задоволено. Рішенням
апеляційного суду Одеської області від 7 червня 2006 року це рішення скасовано,
та постановлено нове, яким позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.
задоволено, а ОСОБА_4. у позові відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_4. просить скасувати зазначене рішення, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального  чи
процесуального  права і не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його
скасування.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Касаційна
скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

Керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Одеської області від 7 червня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного
Суду України
М.В.Патрюк

М.П.Пшонка

Я.М.Романюк
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 січня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,  Романюка Я.М.,  Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства “Славутський
солодовий завод” про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду  Хмельницької області  від 1 липня 2004 року та ухвалу Апеляційного
суду Хмельницької області від 9 вересня 2004 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1. звернулася до Верховного Суду
України з касаційною скаргою на рішення Славутського міськрайонного суду  Хмельницької області  від 1.07.2004 р., залишене без змін ухвалою
Апеляційного суду Хмельницької області від 9.09.2004 р., яким у позові
відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1. і її представник посилаються на неповне
з'ясування судами фактичних обставин справи, неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим
ставлять питання про скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про
задоволення позову.

Заперечуючи проти доводів касаційної скарги,
відповідач вказує на те, що судові рішення, на його думку, є законними й
обґрунтованими.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з
того, що звільнення позивачки з роботи було здійснено 1.06.2001 р., вона
пред'явила в суді позов в квітні 2004 р., а тому пропустила строк звернення до
суду за захистом порушеного права без поважних причин.

Апеляційний
суд  погодився з таким висновком суду
першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення  Славутського міськрайонного
суду  Хмельницької області  від 1 липня 2004 року та ухвалу Апеляційного
суду Хмельницької області від 9 вересня 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін
Справа№2-141407
УХВАЛА

10 квітня 2007 року
м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова
Журавель В.А., при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
квартири,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив
розділити квартиру АДРЕСА_1, виділивши йому 14 частину житлову кімнату 10,9
кв.м., та відповідні підсобні приміщення з повною ізоляцією.

Предъявлена
позовна заява ухвалою суду від 16
березня 2007 року
була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог цивільно -процесуального
законодавства України, а саме: позивачу необхідно було уточнити зміст своїх
позовних вимог та коло осіб, яких він долучає до справи, зокрема притягнути до
участі в справі опікунську раду Червонозаводської районної Ради м.Харкова,
вказавши поштову адресу, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий, оскільки в
позові зачіпаються інтереси неповнолітніх дітей позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно
додавши до позовної заяви копії всіх документів, що були додані до позовної
заяви, відповідно до уточненої кількості відповідачів. Також слід зазначити, що
заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів оформлена неналежним чином.

Крім того, витрати з інформаїщшо-технічного забезпечення
розгляду цивільних справ та судовий збір сплачені не в повному обсязі. Так,
витрати зі справ позовного провадження з розгляду спору майнового характеру
підлягають сплаті у розмірі ЗО грн., тоді як позивачем сплачено 07 грн. 50 коп., а також
при сплаті зазначених витрат необхідно було зазначити наступні реквізити:

Одержувач: УДК в Червонозаводському районі м.Харкова

Код 24134627

Банк одержувача: ГУДКУ в Харківській області

МФО 851011

р/р 0164

код бюджетної класифікації 22050000

призначення платежу -
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Як вбачається з поданої квитанції, позивачем сплачено
судовий збір у розмірі 08
грн. 50 коп.,
тоді як, відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне
мито" від 21.01.1993р. за №
7-93, державне мито за позовом майнового характеру складає 1%, але не менше 51 грн., які
необхідно було перерахувати за наступними реквізитами:

Одержувач платежу: УДК в Червонозаводському районі
м.Харкова ГУДКУ у Харківській області

Код ОКПО 24134627

Банк: ГУДКУ в Харківській області

МФО 851011

рр_ 0011

код бюджетної класифікації 22090100

призначення платежу -
судовий збір.

Для усунення цих недоліків для позивача був встановлений
строк до 03 квітня 2007 року, однак
недоліки позивачем усунуті не були.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл квартири
визнати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 10
днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
№ 2o-53/2007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року                                                                                                  місто
Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Склярова В.В. при секретарі
Кухарєвій Н.І., за участю заявниціОСОБА_1, представника зацікавленої особи
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справа за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою
про установлення факту родинних відносин.

У судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги і суду пояснила, що її
дівоче прізвище ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3є її матір'ю. На момент її народження
батьки перебували у шлюбі, проте мати свою
дівоче прізвище не змінювала, але у свідоцтві про народження прізвище матері
вказано як ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_3
померла. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартириАДРЕСА_1.
Вона залишилася єдиною спадкоємицею. Після реєстрації шлюбу вона змінила
прізвище на ОСОБА_1. В данний час вона не може оформити спадщину післі смерті
матері, осільки в свідоцтві про народження вказана дівоча фамілія матері, а документ, підтверджуючий зміну
матір'ю свого прізвища з ІНФОРМАЦІЯ_3на ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній. Просить
установити факт родинних відносин, а саме, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є її
матір'ю.

Представник зацікавленого особи -
представник Краматорської міської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги
визнав цілком і не заперечував проти установлення факту родинних відносин між
заявницею і її матір'ю.

Вислухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що вимоги викладені в заяві, підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як убачається зі свідоцтва про смертьОСОБА_3 вмерла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а. с.9/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, одруження, копії трудової
книжки матір'юОСОБА_1 єОСОБА_3/а.с. 5,7,8/.

СвідкиОСОБА_4,
ОСОБА_5суду пояснили, що вони підтверджують той факт, що
заявниця є дочкою померлої ОСОБА_3, яка перебувала у шлюбі з ОСОБА_6.

Установлення даного факту має для заявниці юридичне значення, тому що
дозволяє її оформити свої права на спадщину після смертіОСОБА_3Суд вважає, що
встановлення юридичного факту, про яке просить заявниця знайшло повне
підтвердження в судовому засіданні і його об'єктивність не викликає в суду
сумніву.

Керуючись ст. ст.  10,
60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1
,ІНФОРМАЦІЯ_4уроженки м.
Краматорська Донецької області, і її матір'ю ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Донецької області через суд м. Краматорська
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів від дня його
проголошення; апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів ( разом з заявою)
до Апеляційного суду Донецької області через суд м. Краматорські.
Справа № 2о-10/2007 р.
ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ
30 січня 2007 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у
головуючого                                                                                        Соловйова В.В.
при секретарі                                                                                        Перлик О.С.
розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до
Рубанівської сільської ради Херсонської
області, про встановлення факту
Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про встановлення факту
родинних відносин, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, щоІНФОРМАЦІЯ_2помер його рідний племінник ОСОБА_2 Після його смерті залишилося спадкове майно. Із
спадкоємців, які б могли прийняти спадкове майно, крім нього нікого не має. Але
коли він звернувся до державної нотаріальної контори про прийняття
спадщини, то була встановлена помилка в напису прізвища, тобто: він ОСОБА_1, а померлий племінник - ОСОБА_2. Факт родинних
відносин підтверджується тим, що в свідоцтві
про народження племінника записана мати ОСОБА_3- його рідна сестра. Факт родинних відносин підтверджується й іншими документами. Просить суд визнати, що
вмерлиІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_2є його рідним племінником.
У судовому засіданні позивач позов
Представник відповідача у судове засідання не з»явився, надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутність, позов визнав.
Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши у судовому
засіданні матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає
Факт родинних відносин позивача ОСОБА_1 і померлого ОСОБА_2підтверджується наступними доказами: копією паспорта МО №НОМЕР_1 виданого 23.03.1996 р. на ім»я ОСОБА_1 (а.с), копією свідоцтва про народження №НОМЕР_2 на ім»я
ОСОБА_3(а.с), копією свідоцтва про
народження НОМЕР_3 на ім»я ОСОБА_1(а.с), свідоцтвом про смерть І-КГ №НОМЕР_4
виданого 01.09.2006 року Рубанівською сільською радою Великолепетиського району Херсонської області, які суд вважає належними та
достатніми, а тому позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Встановлення факту родинних відносин необхідно для отримання свідоцтва про
судом встановлено, що ОСОБА_2був рідним племінником ОСОБА_1
Керуючись ст.ст. 212-215, 256-259
ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлийІНФОРМАЦІЯ_2у віці 52 роки, був рідним племінником ОСОБА_1
Рішення може бути оскаржене через
Великолепетиський районний суд до апеляційного

суду Херсонської області. Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.