Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Олександрійського міськрайонного суду від 10 листопада 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від               30 січня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про
визнання права спільної сумісної власності на будинок АДРЕСА_1, визнання права
власності на ½ частину
будинку та стягнення вартості цієї частини, посилаючись на те, що з                1997 року по липень 2004 року
перебувала із відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, проживала з ОСОБА_1
однією сім'єю, за час спільного проживання вони придбали спірний будинок, який
був недобудованим, за рахунок спільних коштів та спільною працею добудували
будинок, тому він є їх спільною сумісною власністю. Позивачка просила визнати
за нею право власності на ½ частину будинку АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача
вартість цієї частини - 35694 грн. 50 коп.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 10
листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Кіровоградської області від 30 січня 2007 року, постановлено визнати будинок
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю сторін, визнати за позивачкою право
власності на ½ частину
будинку.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
позовні вимоги про визнання будинку спільною сумісною власністю сторін та
визнання за позивачкою права власності на ½
його частину, суд виходив із того, що спірний
недобудований будинок був придбаний під час спільного проживання ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 однією сім'єю та за їх спільні кошти, за спільні кошти та спільною
працею будинок добудований, відсутні докази про те, участь кого із сторін була
більшою.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності на будинок,
визнання права власності на ½ частину будинку та стягнення вартості цієї частини, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду від
10 листопада 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області
від  30 січня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін