Справа № 2-643/2007 р.
РІШЕННЯ іменем    України

м.
Донецьк                                                                                                06 березня 2007 року

Петровський
районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Казначеєв
Е.Г., при секретарі Бараненко Л.Є., з участю позивачки ОСОБА_1.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-643/2007 за позовною
заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

Встановив:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з
відповідачем ОСОБА_2.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що сімейні відносини не склались в силу невідповідності
характерів, і різних поглядів на життя позивачка втратила почуття поваги та
кохання до чоловіка, розірвала з ним шлюбні стосунки та не бажає їх поновлення.
Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що в теперішній час знаходиться
на утриманні позивачки тому вона була вимушена завернутися до суду з позовною
заявою про розірвання шлюбу, оскільки примирення між ними неможливо, майнового
спору та спору щодо виховання неповнолітньої доньки не мають.

Суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтвердила свій позов наполягаючи на його
задоволенні в повному обсязі, оскільки вони стали чужими однин одному, строк на
примирення нічого не дасть, тому що примирення неможливе. Судові витрати
просить покласти на відповідача, тому що в неї на утриманні знаходиться донька,
а також тому, що це відповідач винен в розпаді родини.

Відповідач
ОСОБА_2. в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить
розглянути справу в його відсутність та просить суд розірвати шлюб, оскільки
повністю згоден з вимогами позивачки.

В судовому
засіданні встановлено, та не оспорюються сторонами, що 04 вересня 1981 року сторони
зареєстрували шлюб у Петровському районному відділу РАГСу м. Донецька, актовий
запис НОМЕР_1 (а.с. 3), але сторони
припинили шлюбні стосунки, проживають роздільно, та не мають наміру поновити
сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне
життя неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3), що знаходиться
на утриманні позивачки. Спору відносно розподілу майна та виховання доньки між
сторонами немає.

Згідно зі ст. 112 Сімейного
Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому
засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру
їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя
неможливе.

Надання сторонам
строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення
між ними неможливе.

При цьому суд
також приймає до уваги, що спору відносно виховання та матеріального утримання
неповнолітньої дитини, а також спору відносно розподілу майна між сторонами
немає.

Державне мито
при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАГСу суд вважає за необхідне покласти
на відповідача.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 112 Сімейного
Кодексу України, ст.ст.. 213-215
ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, зареєстрований 04
вересня 1981 року в
Петровському відділі РАГСу м. Донецька, актовий запис  НОМЕР_1
- розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органі РАГСу стягнути з ОСОБА_2 державне мито в сумі 17 гривень,
звільнивши від сплати ОСОБА_1.

Заяву про
апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.