overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№ 2- 664 /2007 року
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2007 року                                                                  Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області В складі: головуючого судді - Яценко В.В.

при секретарі                       -
Білик Т.П.

розглянувши на попередньому судовому засіданні в залі
суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов мотивувала тим, що перебуває в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилася донька
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та знаходиться на повному її
утриманні.

Відповідач проживає окремо і відмовився утримувати
дитину, не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не надає ніякої
матеріальної допомоги на утримання доньки, що ставить їх в тяжке матеріальне
становище.

Прохає суд постановити рішення, яким стягти з відповідача
на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 14 частини з усіх видів
заробітку і до повноліття дитини.

В
судовому засіданні    позовні вимоги
підтримала повністю , прохала їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2. позовні вимоги визнав, не заперечує
проти сплати аліментів на утримання доньки.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі і мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,
на утримання якої відповідач не надає матеріальну допомогу, проживає окремо від
сім'ї, здоровий, працездатний і працює.

Суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача на
користь позивачки аліменти на утримання доньки щомісячно до досягнення нею
повноліття .

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст. ст.
10. 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с Оболонь, Семенівського
району, Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1,
Полтавської області, не працюючого, ідентифікаційний код не відомий, на користь
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3., аліменти на утримання дитини -дочки
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. в розмірі 14 частини заробітної плати щомісячно, але не
менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму на дитину для дитини відповідного
віку, починаючи стягнення з 16.03.2007 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в
розмірі 51 гривні та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення.

Рішення
підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів.

На рішення суду може бути подана заява на апеляційне
оскарження протягом десяти днів з моменту проголошення та апеляційна скарга
протягом двадцяти днів з моменту подачі заяви на апеляційне оскарження до
Полтавського апеляційного суду.
Справа №2-2323
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007
року Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді
Серьодкіної І.М.

при секретарі:
Чорній Н.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ЛМКП
"Львівводоканал" до ОСОБА_1, ОСОБА_2про стягнення боргу,-

встановив:

Позивач
ЛМКП «Львівводоканал» звернувся з позовом в суд, в якому просить стягнути з
відповідачів борг за водопостачання та водовідведення в сумі 251,25 грн. В
обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що відповідачі,
проживаючи в АДРЕСА_1і
добровільно не оплачують за спожиту воду, не дивлячись на те, що ЛМКП
«Львівводоканал» надає послуги з водопостачання у вказаний будинок, а саме на
АДРЕСА_1, де мешкають відповідачі. Оскільки відповідачі не сплачують за надані
їм послуги добровільно, то вони змушені звернутися в суд за захистом свого
права.

В
судовому засіданні представник позивача позов підтримала, покликаючись на
мотиви позовної заяви, просить стягнути з відповідачів 251 грн. 25 коп. боргу
по оплаті за послуги з водопостачання та водовідведення.

Відповідачі
в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час і місце слухання
справ. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд,
заслухавши пояснення пр-ка позивача, перевіривши матеріали справи, давши їм
оцінку, приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно
до ст.509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно
до ст.68 ЖК України наймач зобов"язаний своєчасно вносити плату за
комунальні послуги, яка береться за затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Згідно
довідки, виданої ЛКП "Снопківське" в квартирі АДРЕСА_1прописані та
проживають відповідачі по справі.

Позивач
надає відповідачам послуги з постачання холодної води, для здійснення оплати їм
була видана розрахункова книжка та відкритий особовий рахунокНОМЕР_1

Згідно
розрахунку представленого пр-ком позивача заборгованість відповідачів
становить251,25 грн. Вказану суму і слід стягнути з відповідачів на користь
позивача.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст.ст. 10,11,57-60,212,215 ЦПК України, ст.509 ЦК України,
ст.ст.67,68 ЖК України, суд,

вирішив:

позов
задоволити.

Стягнути  солідарно
з   ОСОБА_1,   ОСОБА_2на користь ЛМКП"Львівводоканал"
251,25 гривень боргу та 30 грн. судових витрат, а всього281 грн.25 коп. та 51
грн. державного мита на користь держави.

На
рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів
з часу його проголошення та апеляційна скарга протягом 20 днів з часу подачі
заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-1840/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

20 квітня 2007 року.                       Артемівський
міськрайонний суд Донецької області в складі:

Судді Єгурнової Н.О.,

секретар Бібік Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівськ
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності,

суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на жилий
будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
в обгрунтування своїх вимог вказала, що ОСОБА_2 - її чоловік, після його смерті
зосталося спадкове майно, вона є спадкоємицею після його смерті, але оформити
спадкових прав не може, оскільки жилий будинок у встановленому порядку в БТІ
оформлений не був.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні
вимоги, пояснила, що в встановлений законом строк нею подана заява в нотарільну
контору про прийняття спадщини, інших спадкоємців, крім неї, не має.

Представник
Артемівської міськради Донецької області позовні вимоги визнав.

Представник зацікавленої особи БТІ м. Артемівська проти
задоволення позовних вимог не заперечевала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

На підставі рішення виконкому Артемівської міськради від
22 травня 1959 року за №66 ОСОБА_2 відведено земельну ділянку та 5 червня 1959
року укладено договір між виконкомом Артемівської міськради та ОСОБА_2 про
надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індівідуального
жилого будинку. ОСОБА_2 отримав дозвіл на виробництво робіт по будівництву,
побудував будинок, в якому мешкав разом з жінкою, за життя ОСОБА_2 в БТІ жилий
будинок не зареєстрував.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтвержується
свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.
Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області 7
квітня 2006 року.

Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва (створення майна).

Таким
чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Керуючись ст.ст.268, 328ч.1, 331, 1258, 1261 ЦК України,
Законом України "Про власність", ст.ст. 10, 107,208,215,215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги задовольнити.

Визнати право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 за
ОСОБА_2 на день його смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Донецької області через Артемівський міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа№2-787/07
Р ІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2 квітня 2007
року                                                              Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської області в складі
головуючого судді - Матвієнка В.М. при секретарі - Павличенко О.А. розглянувши
у попередньому      судовому засіданні в
м. Лубни справу    за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2     про розірвання шлюбу суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу ,
мотивуючи тим, що вони зареєстрували між собою шлюб 03.09.1983 року , від
шлюбу  неповнолітніх дітей не мають.

Підставою
розпаду сім'ї стала неможливість спільного проживання, одруження з відповідачем
виявилось не вдалим, в сім'ї виникають сварки, непорозуміння, що призвело до
розпаду сім'ї, шлюбні відносини фактично припинились, спільне господарство не
ведеться, сім'я розпалась остаточно, намірів її зберігати не має, прохає суд
розірвати шлюб з відповідачем.

Розірвати шлюб через органи РАЦС з
вини відповідача не вдається.

У судовому
засіданні позивачка свої вимоги підтримує, прохає їх задовольнити, вважаючи
можливим закінчити розгляд справи у попередньому судовому засіданні.

Відповідач позов
визнав, дає згоду на розірвання шлюбу, вважаючи можливим закінчити розгляд
справи у попередньому судовому засіданні.

Враховуючи думку
сторін, визнання позову відповідачем суд вважає за можливе постановити рішення
при проведенні попереднього судового засідання, що передбачено ст. 130 ЦПК
України.

З'ясувавши
обставини справи, дослідивши докази суд вважає що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що
сторони зареєстрували шлюб 03.09.1983 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не
мають .

Судом
встановлено , що в сім'ї постійно виникають сварки, непорозуміння, що призвело
до розпаду сім'ї, шлюбні відносини фактично припинились, спроби зберегти сім'ю
бажаних результатів не дали, сторони неповнолітніх дітей не мають, що дає суду
право розірвати шлюб.

Згідно ст.112 СК
України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного
із подружжя, що встановлено судом.

Керуючись
ст.ст.110, 112 С К України,

ст.ст.
60, 130, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Зареєстрований
шлюб між ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 3 вересня 1983року в Малютинській сільській раді
Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 9 розірвати.

Стягнути з
ОСОБА_1. - 25 грн. державного мита при оформлені розірвання шлюбу в органах
РАЦС , ОСОБА_2. від сплати цих витрат звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом двадцяти днів
з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти
днів з дня оголошення рішення суду.
Справа
№2-839/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року                                                              Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області в складі головуючого судді - Литвина М.М. при секретарі - Олійник Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2.
про розірвання шлюбу. У позові вказала, що 19 вересня 1987 року вона
зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка на даний час є повнолітньою.

Спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони не
зійшлися характерами і на грунті цього у них постійно виникають сварки, що
негативно впливає на сімейні стосунки. В зв"язку з цим вона була змушена
переїхати на постійне місце проживання до м.Миколаїва з донькою. Вважає, що
подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе.

Прохала
розірвати шлюб з відповідачем.

Позивачка звернулась до суду з заявою, в якій прохала
розглядати справу без її участі, наполягає на розірвані шлюбу.

Відповідач згодний на розірвання шлюбу. Пояснив, що вони
з листопада 2005 року з позивачкою разом не проживають, сімейні стосунки між
ними пипинені. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу прохав покласти на нього.

3"ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення
сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановлює
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між
собою 19 вересня 1987 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3., яка на даний час є
повнолітньою.

Судом також встановлено, що сторони проживають окремо,
намірів зберегти сім'ю не мають, сімейні відносини між ними припинені з
листопада 2005 року, вважають, що сім"я розпалась остаточно.

Керуючись ст.-ст. 104,105,110,112 Сімейного кодексу
України, ст.хт.. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 19 вересня 1987 року у Березовській
сільській раді Лубенського району Полтавської області під актовим записом № 7
між ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати по реєстрації розірвання шлюбу
в органах РАЦС в сумі 17 грн. ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження, яка подається на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.
Справа № 2-363/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 квітня 2007 року                     Хорольський
районний суд Полтавської області

в
складі: головуючого - судді Миркушіної Н.С.

при
секретарі - Пойді Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в м. Хоролі справу за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві вказувала, що з відповідачем перебуває у
шлюбі, зареєстрованому 18.09.1957 року в Штомпелівській сільраді Хорольського
району Полтавської області по актовому запису за № 18. її дошлюбне прізвище -
ОСОБА_3, після одруження їй було присвоєно прізвище чоловіка -ОСОБА_1. Від
шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей : сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, дочку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження.

Однією сім'єю вони проживали до весни 1969 року, коли
відповідач залишив сім'ю і переїхав на постійне місце проживання в Пермську
область. З цього часу між ними припинені шлюбні відносини. Загальне
господарство не велося. В сім'ю відповідач більше не повертався. Він перебуває
у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Питання про розподіл майна, що
відноситься до спільної сумісної власності подружжя, у них не виникає.

Позивачка вказувала, що за таких обставин збереження
їхньої з відповідачем сім'ї і подальше спільне проживання неможливі, їхня сім'я
розпалася, разом вони не проживають вже 39 років, а тому поновлення подружнього
життя виключається.

Позивачка
просила шлюб між нею і відповідачем розірвати.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила
шлюб між нею і відповідачем розірвати, показала, що поновлення їхнього з
відповідачем подружнього життя виключається.

Відповідач
в судове засіданні не з'явився, але надіслав суду телеграму , в якій вказує, що
позов визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню,
оскільки судом встановлено, що подальше спільне проживання та відновлення сім'ї
не можливе і шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Витрати по сплаті державного мита слід покласти на
позивачку, а відповідача від сплати держмита звільнити.

Майновий
спір на час розгляду справи в суді відсутній.

Керуючись
ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, згідно ст. ст.110,112 СК України,
суд

РІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, зареєстрований 18.09.1957 року в
Штомпелівській сільраді Хорольського району Полтавської області по актовому
запису за № 18, від шлюбу неповнолітніх дітей немає, - розірвати.

При реєстрації шлюбу в органах РАЦС стягнути на прибуток
держави державне мито в сумі 17 грн..00 коп. ізОСОБА_1 , а ОСОБА_2від сплати
державного мита звільнити .

Протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду може
бути подана заява про його

апеляційне оскарження в судову палату по цивільних
справах апеляційного суду Полтавської області

через Хорольський районний суд . Протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне

оскарження на рішення суду подається апеляційна скарга.
Справа
№ 2-829/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року                                                             Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області у складі: головуючого судді Волювача О.В.

при
секретарі Джадан І.В., розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду
в м. Лубни цивільну справу за позовом
ОСОБА_1   до   Відкритого
акціонерного   товариства
"Сільгоспхімія" про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до •суду з позовом до ВАТ
"Сільгоспхімія" про стягнення заборгованості по заробітній платі ,
мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до наказу від 26.11.1998 року № ЗО він
був прийнятий на роботу на посаду водія 2-го класу . Відповідач має перед ним
заборгованість по заробітній платі в розмірі 443 грн. 73 коп., яку в добровільному
порядку не погашає.

Прохає суд стягнути з відповідача вищевказану суму не
виплаченої заробітної плати.

У судовому засідання позивач свої позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, прохає їх задовольнити, при цьому уточнив, що
згідно наказу № 1 від 12.04.2006 року він звільнився з роботи, однак при
звільнення відповідач не виплатив належної йому заробітної плати, хоча повинен
був розрахуватись у день звільнення.

Представник відповідача в судове засідання не з
"явився, направив до суду письмову заяву в якій прохає справу розглянути
без його участі, проти позову не заперечує.

Позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності
представника відповідача.

Дослідивши обставини справи , заслухавши пояснення
позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації,
проводиться в день звільнення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1. з 26.11.1998 р. по
12.04.2006 р. працював в ВАТ "Сільгоспхімія" на посаді водія 2-го
класу, що підтверджується копією трудової крижки. Відповідач має перед
позивачем заборгованість по заробітній платі в сумі 443 грн. 73 коп., що
підтверджується його довідкою.

Оскільки спору у сторін по розміру заборгованості по
заробітній платі немає, позов підлягає задоволенню в повному розмірі.

Керуючись ст.ст. 2 , 116 , 232 Кодексу законів про працю
України , ст.ст. 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
"Сільгоспхімія" про стягнення заборгованості по заробітній платі  задовольнити .

Стягнути  з  Відкритого
акціонерного  товариства  "Сільгоспхімія"  на користь ОСОБА_1, 443 грн. 73 коп.
заборгованої заробітної плати.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства
"Сільгоспхімія" на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та
на користь державного бюджету м. Полтави витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 30 грн.

Рішення
в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження, яка подається протягом 10 діб з дня проголошення рішення.
Справа №2-5
УХВАЛА

Про визнання
мирової угоди та закриття провадження по цивільній справі

19 березня 2007 року                  Диканський
районний суд Полтавської області у

складі:

головуючої                                                   -                            судді Щабельської
І.В.

при секретарі                                               -                                      Федотченку
С.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Диканька цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на житловий
будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи
на те, що в період зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_5 ними був побудований
житловий будинок в АДРЕСА_1 який після смерті ОСОБА_5 був без її відому та
згоди у порядку спадкування переоформлений на відповідачів, позивачка
звернулася до суду з вказаним позовом.

В
судовому засіданні представники позивачки та відповідачі заявили клопотання про
визнання укладеної між ними мирової угоди та закриття провадження по даній
цивільній справі.

Вислухавши
заявлене клопотання, розглянувши матеріали справи, дослідивши укладену
сторонами мирову угоду, згідно якої відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
сплачують позивачці ОСОБА_1 в рахунок частини вартості спірного будинку 15 000
/п'ятнадцять тисяч/ грн., а позивачка ОСОБА_1 в подальшому відмовляється від
будь-яких претензій на вказаний спірний будинок, та враховуючи, що сторони з
метою врегулювання спору на основі взаємних поступок можуть укласти мирову
угоду і вказана мирова угода при даних обставинах не суперечить закону та
охоронюваним законом правам та інтересам інших осіб, суд вважає можливим
визнати мирову угоду, укладену сторонами, і провадження по справі закрити.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 205 ч. 1 п. 4, ст.ст. 206-210, 293
ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати
мирову угоду, укладену між ОСОБА_1в особі її представників - ОСОБА_6та ОСОБА_7з
одного боку та ОСОБА_2, ОСОБА_3та ОСОБА_4з іншого боку, згідно якої ОСОБА_2,
ОСОБА_3та ОСОБА_4сплатили ОСОБА_1в особі її представника ОСОБА_7частину
вартості житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 в сумі 15 000 /п'ятнадцять
тисяч/ грн., а ОСОБА_1в подальшому не має жодних претензій щодо права власності
відповідачів на вказаний житловий будинок.

2

Провадження
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права
власності на житловий будинок, закрити у зв'язку з укладенням сторонами мирової
угоди та визнання її судом.

Арешт,
накладений на АДРЕСА_1, накладений ухвалою Диканського районного суду
Полтавської області від 03 жовтня 2006 року, - зняти.

Ухвала
може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі
через Диканський районний суд на протязі 5 днів з дня її проголошення заяви про
апеляційне оскарження та подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.