АПЕЛЯЦІЙНИЙ ХУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-782-2007р.                                                     Головуючий
інші позовного                                                        Коваль
провадження                                                                           Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18"
квітня 2007 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                Захарова А.Ф.

суддів                            Адаменко Л.В.,
Подорога В.М.

при
секретарі                Федьорко М.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 5 березня 2007р.
по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу, вивчивши матеріали
справи, -

встановила:

30 січня 2007 року ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2про стягнення боргів за енергоносії та ремонтно-відновлювальні роботи,
який обґрунтовував тим, що квартира АДРЕСА_1належить йому та відповідачці на
праві спільної часткової власності і їх частки є рівними по 50%. У вказаній
квартирі встановлений один електролічильник. Починаючи-з травня 1994 року до
серпня 2005 року ОСОБА_2. не приймала участь в оплаті за електроенергію в
зв'язку з чим утворилась заборгованість внаслідок чого їх квартира була
відключена від електропостачання.

Позивач зазначав, що з врахуванням строку позовної давності, наявності
документів, що збереглись та з врахуванням того, що частки їх у власності
рівні, заборгованість ОСОБА_2за вищевказаний період складає 71,58 грн.

ОСОБА_1. просив стягнути з відповідачки на його користь ХА частину вартості
робіт в сумі 65 грн. за знесення прибудови до сараю «Б» та виконання пов'язаних
з цим робіт при розподілі спільного майна* відповідно до судового рішення, яким
вирішений земельний спір, мотивуючи тим. що за виконання цих робіт він сплатив
08.10.2005 року 130 грн. сам.

Крім цього. ОСОБА_1. просив стягнути з ОСОБА_2на його користь 450 гри.,
сплачених ним за неї за виготовлення та монтаж вхідних воріт на суму 1800 грн.
та внутрішньої дворової огорожі - 900 грн., виходячи із долі кожного із шести
власників квартир у жилому будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 357, 358, 360, 361, 369 ЦК України
ОСОБА_1. просив стягнути із відповідачки на його користь 586,58 грн. вартості
вищевказаних робіт та матеріалів, а також судові витрати 88 грн.

2

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської"
області від 5 березня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

ОСОБА_1. на вказане рішення подав апеляційну скаргу в обгрунтування якої
посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального права - ст.ст.322, 360, 368, 369, 509, 510, 538, 540-542, 1047 ЦК України та
порушення норм процесуального законодавства'- ст'ст. 10, 11, 57, 58-65, 131,
179, 185, 187, 192, 193 ЦПК України. Апелянт просить скасувати рішення суду, а
справу направити на новий розгляд.

Заслухавши
учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність ', та
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді колегія суддів приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга : ОСОБА_1. підлягає відхиленню із слідуючих підстав.

При вирішенні спору суд першої інстанції повно,
об'єктивно та всебічно з'ясував фактичні обставини даної справи, прийшов до
обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1.,
обґрунтовуючи тим, що позивач не надавав суду належних доказів в підтвердження
заявлених ним позовних вимог.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає вимогам закону та
обставинам %

справи.                                                                                    Я

ОСОБА_1. не надав суду докази про те, де та коли були
придбані вхідні ворота та яка їх вартість, а також про вартість дворової
огорожі.

Позивач не підтвердив доказами про те, що ОСОБА_2.
проживала у подарованій їй частині квартири, або що з її дозволу там проживав
хтось інший в зв'язку з чим використовувалась електроенергія за яку платив
ОСОБА_1.

При цьому він не вказав в який час це мало місце та в якій кількості
використана в .

інтересах відповідачки електроенергія.                                                                                      ^

Відповідачка заперечувала пред'явлені до неї позовні вимоги та доводила, що
в зв'язку із неприязними відносинами, які склались між нею та позивачем, вона у
подарованій їй частині квартири АДРЕСА_1 не проживала. її доводи в зв'язку з
цим підтверджуються поданими до неї до Уманського міськрайсуду позовними
заявами ОСОБА_1. (а.с. а.с. 18-49, 20-21) в яких він зазначав, що відповідачка
ОСОБА_2. у вищевказаній квартирі з 1993 року не проживає.

За таких обставин підстав для
скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно
до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і 1 залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судців, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Уманського
міськрайонного суду від 5 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання законної сили.