СправаАДРЕСА_2-1-1/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19
лютого 2007 року

Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді              Скрипки І.М.

при секретарі                                      Голдицькій
К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві
справу за позовом ОСОБА_1 до Національного технічного університету України
"Київський політехнічний інститут", 3-я особа: Закрите акціонерне товариство компанія
"Київінвестбуд" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
скасування нарахованої квартплати та за зустрічним позовом Національного техничного університету
України "Київський політехнічний інститут" до ОСОБА_1 про примусове
відновлення самовільно розібраних несучих перегородок, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2001 року позивач
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Національного технічного університету
України "Київський політехнічний інститут", 3-я особа: Закрите
акціонерне товариство компанія "Київінвестбуд" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, скасування нарахованої квартплати, посилаючись
на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 згідно
договору купівлі-продажу від 03
серпня 1995 року.
Власником будинку є відповідач. В 1995
році відповідач гарантійним листом від 20.12.1995 року повідомив мешканців будинку про проведення
капітального ремонту та запропонував виселитися з будинку в гуртожиток. Разом з
іншими мешканцями будинку вона звільнила свою квартиру, залишивши в ній меблі.
Житло, яке надавав відповідач, не відповідало передбаченим нормам, тому вона
зняла квартиру в іншому місці. Відповідач запевнив, що капремонт буде
проведений в короткий термін, тому турбуватись немає про що. Однак відповідач
не узгодив з нею проект, і в чому полягає ремонт будинку вона не знала. Згодом
вона дізналася, що її трикімнатну квартиру без узгодження з нею було
переплановано на двокімнатну та закрито запасний вихід. В 1997 році
будівельники приступии до ремонту квартири, а в 1999 році прийнято будинок після капітального ремонту в
експлуатацію. Однак в її квартирі ремонт проведений не був, замість цього
квартира була зруйнована і в ній неможлиіо проживати, крім того є загроза
обрушення стелі в її квартирі, оскільки за вказівкою відповідального за
капітальний ремонт від НТУУ "КПІ" Каменського А. були демонтовані всі
перегородки в її квартирі. Вважає, що діями НТУУ "КПІ" їй заподіяно
моральної шкоди, оскільки квартира, що належить їй на праві приватної власності
і з якої вона виселилась на час проведення капітального ремонту, зруйнована
відповідачем, капремонт не проведений, що порушило її нормальний життєвий ритм,
що відобразилось на її нервовій системі та стані здоров"я її сина. Після
довгих переговорів з керівництвом відповідача, справа не зрушилась з місця.
Крім цього, в порушення житлового законодавства відповідач нараховує квартирну
плату та плату за комунальні послуги, надсилає рахунки-попередження. Тому
просила визнати акт прийому будинку в експлуатацію частково недійсним відносно
її квартири, зобов"язати відповідача провести капітальний ремонт в її
квартирі, скасувати нараховану квартплату та плату за комунальні послуги, стягнути
моральну шкоду в сумі 50000
грн.

В вересні 2001 року НТУУ
"КПІ" подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1, в якому просив
зобов"язати ОСОБА_1  в найкоротший
термін за свій рахунок

привести
квартиру АДРЕСА_2 у попередній стан, тобто відновити несучі перегородки в раніш існуючому
варіанті.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 змінила позовні вимоги, уточнивши їх, і просила
стягнути з відповідача на її користь витрати на відновлювальний ремонт квартири
АДРЕСА_2 в сумі 225306 грн. у
відповідності до висновку судово-будівельної експертизи, у відшкодування
моральної шкоди 50000 грн.,
судові витрати, та скасувати нараховану Національним технічним університетом
України "Київський політехнічний інститут" заборгованість по
квартплаті та комунальним послугам по квартирі АДРЕСА_2 в сумі 4043
грн. 54 коп.,
яка виникла з січня 1995
року по грудень 2006
року. У задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

В судовому
засіданні представники відповідача НТУУ "КПІ" подали до суду
зустрічний позов до ОСОБА_1, в якому просили зобов"язати ОСОБА_1 в
найкоротший термін за свій рахунок привести квартиру АДРЕСА_2 у попередній
стан, тобто відновити несучі перегородки в раніш існуючому варіанті,
посилаючись на те, що відомчий будинок АДРЕСА_2
збудований в 1898 році.
Згідно акту обстеження технічного і санітарного стану, затвердженого рішенням
виконкому Жовтневої райради від 12.06.89 року НОМЕР_1, визнано непридатним для
проживання та таким, що потребує капітального ремонту з відселеняннм мешканців.
14.04.1995 року
Жовтнева райрада народних депутатів м.Києва видала розпорядження за НОМЕР_11, яким
зобов"язала адміністрацію НТУУ "КПІ" відселити мешканців буд.1, 2, розробити
проектно-кошторисну документацію та провести капітальний ремонт до 01.01.98 року. На
виконання розпорядження адміністрація НТУУ "КПІ" в січні 1996 року
розпочала капітальний ремонт відомчого будинку АДРЕСА_2. Проектно-кошторисна
документація розроблена проектними організаціями
"Укрпроектреставрація" (питання, пов"язані з охороною пам"ятників
архітектури) і Київським центром "Середовище" при Союзі архітекторів
України і погоджена у всіх компетентних службах м.Києва). ОСОБА_1 на початку
1998 року у своїй приватній квартирі самостійно оббила повністю штукатурку
стелі і стін по периметру квартири, розібрала паркетну і дерев"яну
підлогу, що не передбачено проектом, а також на свій розсуд самовільно
розібрала міжкімнатні перегородки, які на кожному поверсі АДРЕСА_2 виконують роль
несучих конструкцій, без всякого на те дозволу і погодження з відповідними
службами району та міста. Ці самовільні дії ОСОБА_1 підтверджуються актами
обстеження технічного стану АДРЕСА_2 від 12.07.1998 року, 01.09.1998 року,
25.04.2001 року. Згідно цих актів ОСОБА_1 пропонувалось негайно відновити в
квартирі АДРЕСА_2 несучі
перегородки. Просили їх позов задовольнити, у задоволенні первісного позову
просили відмовити.

Представник 3-ї особи за
первісним позовом в судовому засіданні у задоволенні первісного позову ОСОБА_1
просив відмовити, просив задовольнити зустрічний позов, подав до суду свої письмові
пояснення, в подальшому в судові засідання не з"явився, будучи
повідомленим належим чином, про причини неявки суд не повідомив, що свідчить
про його небажання приймати участь у розгляді справи.

За таких
обставин справа підлягає розгляду у відсутність представника 3-ї особи за
первісним позовом на підставі наявних у справі матеріалів про права та
взаємовідносини сторін.

В судовому
засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 свою уточнену позовну заяву
підтримала з підстав, викладених вище і просила її задовольнити, у задоволенні
зустрічного позову НТУУ "КПІ" просила відмовити, оскільки він є
необгрунтованим.

Представники
позивача за первісним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали уточнену
позовну заяву ОСОБА_1 і просили її задовольнити. У задоволенні зустрічного
позову просили відмовити з підстав його необґрунтованості, оскільки перегородки
були знесені будівельниками, а не позивачем.

Представники
відповідача за первісним позовом, одночасно представники позивача за зустрічним
позовом уточнену позовну заяву ОСОБА_1 не визнали, просили задовольнити їх
зустрічний позов та підтримала його з підстав, викладених вище. Посилались на
те, що квартира належить позивачу на праві вланості і всі претензії пона
повинна пред"являти продавцю, а не НТУУ "КПІ". Ремонтні роботи в
квартирі позивача не проводились з вини позивача, з якою неможливо було
погодити проект, вона вимагала винесення санвузла за межі квартири, що не
відповідає проекту.

З письмових
пояснень представника 3-ї
особи за первісним позовом вбачається, що у відповідності з підрядним
контрактом НОМЕР_2 від 23.08.1996 року укладеним
між НТУУ "КПІ" (замовник) та 3-ю особою
(генпідрядник), 3-я особа
виконала для відповідача будівельно-монтажні роботи по капітальному ремонту
жилого будинку АДРЕСА_2. Відповідно
з умовами контракту, 3-я
особа взяла на себе зобов"язання виконати роботи в обсягах і по
етапах, передбачених проектно-кошторисною документацією, яку отримала від
відповідача. Компанія "Київінвестбуд" відповідно до ст.353-356 ЦК
Української РСР та умов контракту виконала взяті на себе зобов'язання по
докуметації і разом з відповідачем здала будинок в експлуатацію. 3-я особа ніяких
правовідношень з мешканцями будинку, в тому числі з позивачкою в період
виконання робот не мала.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить
первісний позов ОСОБА_1 таким, що підлягає частковому задоволенню, а у
задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1
є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від 03 серпня 1995
року.

В 1997 році у
зв"язку з проведенням капітального ремонту у вищевказаному житловому
будинку була змінена нумерація квартир, тому приватизована квартира 25, що належить на
праві приватної власності ОСОБА_1 після ремонту має АДРЕСА_2 згідно довідки
НТУУ "КПІ" за НОМЕР_3 від 20.05.1997
року (а.с. 12 том 1).

Згідно
технічного паспорту за 1993
рік на вищевказану квартиру, квартира розташована на 3 поверсі 4-х поверхового
будинку, складається з 3-х
кімнат, жилою площею 60,2 кв.м., в тому числі: 1 кімната 30,6 кв.м., 2
кімната - 17,6 кв.м., З кімната -12 кв.м., кухня - 19 кв.м., вбиральня, 2,4
кв.м., коридор 7,7 кв.м., загальна площа квартири 89,3 кв.м. (а.с.7-9, том 1)

Невід"ємною
частиною технічного паспорту є план квартири, затверджений майстром житлового
будинку НТУУ "КПІ" та печаткою Домоуправління НТУУ "КПІ".

Листом від 05.04.1997 року за вих. НОМЕР_4 НТУУ
"КПІ" (адміністрація та профспілковий комітет) в доповнення до
гарантійного листа від 20.12.1995
року про надання ОСОБА_1 2-х
кімнатної квартири АДРЕСА_2 на 3-му поверсі будинку АДРЕСА_2 гарантували
повне завершення капітального ремонту квартири позивача та просили згоди на
отримання позивачем ордеру від держадміністрації Жовтневого району м.Києва на
вищевказану квартиру до завершення капітального ремонту будинку АДРЕСА_2.(а.с. 13, том1).

Розпорядженням
Жовтневої районної ради народних депутатів м.Києва від 14.04.1995 року прийнято
рішення про проведення капітального ремонту будинків АДРЕСА_2, у звязку із
визнання їх непридатними для проживання та на підставі клопотання НТУУ
"КПІ", зобов'язано відповідача забезпечити розробку

проектно-кошторисної документації, організувати
відселення громадян із зазначених будинків, здійснити капітальний ремонт в будинку
АДРЕСА_2 в строк
до 01.01.98 року (а.с.41, том1).

Наказом НОМЕР_5 від 25.10.1995 року по НТУУ
"КПІ" прийнято рішення про проведення комплексного ремонту будинків АДРЕСА_2.

Відповідно до
акту від 04.12.1996 року,
будинок АДРЕСА_2
відповідачем НТУУ "КПІ" був переданий на капітальний ремонт ЗАТ
"Компанія "Київінвестбуд" на підставі контракту НОМЕР_2 від 23.08.1996 року.

Ремонт будинку
офіційно розпочався 20.12.1996
року з дати передачі будівельного майданчика і будинку підрядній
організації для проведення ремонтних робіт.

Перелік
ремонтних робіт, які передбачалося виконати в квартирі АДРЕСА_2 був викладений в
листі від 11.11.1998 року НОМЕР_6 на адресу
позивача, а саме: "действующим
проектом в Вашей
квартире планировалось выполнить следующие работы: демонтировать находящуюся
посреди кухни ванну, в месте намокания на кухне (возле капитальной поперечной
стены) отремонтировать деревянную балку, заменить на кухне деревянный пол,
выполнить по проекту санитарный узел, заменить внутренние инженерные сети, в
том числе систему отопления, подготовить стены к наклейке обоев, оставив при
этом прежнюю планировку квартир (по проекту), местами отремонтировать
штукатурку, отремонтировать и покрасить столярные изделия. Выполнение этих
работ было начато подрядной организацией, однако вами приостановлено в связи с
несогласием с проектными решениями".

Відовідно до
описової частини висновку НОМЕР_7
спеціаліста будівельно-технічної експертизи, складеного 05.09.2001 року центром
правової допомоги "Правозахист""згідно проекту на капітальний
ремонт квартири НОМЕР_8 після
перепланування і капітального ремонту передбачається як 2-х кімнатна: 2 жилі кімнати (30,8 кв.м., 23.8 кв.м., кухня 13.1 кв.м., роздільна
вбиральна (ванна і вбиральна), коридор 18,5
кв.м., комора 2,5 кв.м.
Після закінчення капітального ремонту згідно проекту кількість комнат зменшується на
одну, жила площа зменшується на 5,6
кв.м., площа коридора
збільшується на 10,5
кв.м."

Відповідно до
Акту НОМЕР_9 Державної
приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого капітальним
ремонтом об"єкта, 30.06.1999
року житловий будинок АДРЕСА_2 державною комісією був принятий в експлуатацію, як
закінчений капітальним ремонтом. Дозвіл на виконання капітального ремонту був
виданий Управлінням держахбудконтролю м.Києва за НОМЕР_12 від 19.06.1997 року.
Будівництво об"єкта здійснював: генпідрядник компанія
"Київінвестбуд", та субпідрядники - НТУУ "КПІ" -
сантехнічні, електромонтажні, столярні роботи, слаботочний комплекс, та
інші.(а.а.с 49-50, том 1).

В ньому
зазначено, що дві квартири -
двокімнатна (кв.11) та трикімнатна (кв.7) відремонтовані частково, тобто в
них замінене пічне опалення на центральне. На ці квартири відноситься і частина
загальнобудинкових робіт по заміні покрівлі, ремонт фасаду, сходових клітин,
інженерних мереж, благоустрою та інше.

Як вбачається з
пояснень позивача ОСОБА_1 під час капітального ремонту в листопаді 1997 році
будівельниками в кв.11 були
розібрані перегородки у її відсутність, також перегородки були демонтовані і в
інших квартирах, але потім відновлені, крім її квартири. Після цього в квартирі
були поставлені батареї, була знята штукатурка, підлога, демонтовані
умивальник, ванна, туалет, вибитий еркер для влаштування там ванної. Було
пробито отвори для проведення інженерних комунікацій, встановлювалось

опалення. Ключі від квартири знаходились в прорабській і
ніхто із них не перешкоджав проведенню робот. Гроші будівельникам вона
сплачувала не за знесення перегородок, а за якісне виконання робіт в їх
квартирі, щоб потім можна було використовувати знову зняті матеріали. На
неодноразові звернення щодо отримання проекту її квартири після капитального ремонту вона так
і не отримала відповіді, вона погоджувалась на влаштування ванної в еркері, і
надала згоду на її розташування в еркері, але КПІ повідомило, що ванна там не
становиться, хоча в квартирі ОСОБА_5, що розташована над її квартирою поверхом
вище, ванна розташована в еркері.

В судовому
засіданні представник 3-ї
особи не заперечував, що отвори в стелі, пілозі для проведення комунакацій
проводили їх робочі, вони встановлювали батареї в квартирі позивача, по сметі
НТУУ "КПІ", також вони і вирубали эркер з кухні, ні газ, ні санвузли в квартирі позивача не були
встановлені, проводити будівельні роботи в її квартирі було мнеможливо через
те, що з будинку не відселявся Мельник, що проживає в квартирі під квартирою
Усенко.

Згідно акту від 12.07.1998 року, складеного
автором проекту капітального ремонту житлового будинку АДРЕСА_2 Лопатою І.Т.
(КЦ "Середжовище"), помічником проректора НТУУ "КПІ"
Каменським А.А., інженером по технагляду за ремонтом Юдіною М.Ф., виконавцем
робіт Усиком Г.А. (компанія "Київінвестбуд" встановлено, що в жилих
кімнатах кв.11 власником самостійно розібрані всі перегородки, несучі
конструкції міжповерхового перекриття (дерев"яні балки, настіл, паркетний
пол) в житлових приміщеннях знаходяться в нормальному для експлуатації стані,
без прогибів та відхилень від горизонтального стану. Ознак втрати несучої
здатності балок немає. Вскривати у зв"язку з цим підлогу (паркет та
настил) по периметру приміщення з метою визначення їх технічного стану немає
необхідності. Самовільно розібрані власником квартири в жилих приміщеннях
перегородки необхідно відновити у відповідності з дрючим проектом за
рахунок власника квартири (а.с.21т.1).

Представниками відповідача
НТУУ "КПІ" не подано жодного доказу, який би свідчив про те, що
позивач ОСОБА_1 самовольно
розбирала перегородки, проводила їх демонтаж не у відповідності до проекту.

Як вбачається з
показів свідка ОСОБА_2, він особисто бачив як в кв.11 демонтували перегородки
робітники "Київінвестбуду" під керівництвом прораба Усика в 1997 році, матеріали
викидали через вікно, потім приїхало кілька вантажних автомобілів, на які все погрузили і вивезли.

Відповідно до
висновку комплексного обстеження квартири АДРЕСА_2,
складеного ДНД "НДІ проектреконструкція" на підставі листа ОСОБА_1
від 26.10.1998 року
встановлено, що "
деревянное перекрытие в осях "4-6"
над первым и вторым
этажами, пораженное дереворазрушителями, необходимо заменить. При отсутствии
возможности замены перекрытий: над существующим деревянным перекрытием над
вторым этажом устроить железобетонное перекрытие; перекрытие над третьим этажом
усилить с помощью металлопроката. При устройстве нового перекрытия не допускать
замачивания деревянного и передачи на него нагрузок от вновь устроенного. Все
непораженные деревянные балки обработать антисептическими пастами или
растворами с предварительным иньектированием трещин специальными составами. Во
избежание возникновения сверхнормативных прогибов перекрытия над третьим
этажом, подвести под перекрытия в местах разобранных перегородок металлические
балки, так как с течением времени перегородки становятся несущими и работают
совместно с балками перекрытия. ... Принимая во внимание физическое старение
древесины целесообразно

существующие
деревянные перекрытия над вторым и третьими этажами заменить на железобетонные.
Все работы вести по проекту, разработанному специализированной организацией, с
обязательной проверкой несущей способности конструкций: стен, фундаментов и
т.д. на новые нагрузки."(а.с.15-18 том.1).

Крім того, в судовому засіднні
встановлено, що під час капітального ремонту в квартирі позивача не тільки не
виконані роботі, передбачені проектом, а квартира зруйнована і перебуває в
такому стані, що в ній неможливо не тільки проживати, але неможливо і
знаходитись, що підтверджено показами свідків та фотокартками, що долучені до
матеріалів справи.

Оскільки
цивільні правовідносини виникли між сторонами до вступу в силу нового
Цивільного кодексу України, до них застосовуються положення Цивільного кодексу
Української РСР від 18 липня 1963 року із змінами
та доповненнями.

Відповідно до
ст.440 ЦК Української РСР від 18
липня 1963 року із
змінами та доповненнями шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає
відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі, за винятком
випадків, передбачених законодавством.

Той, хто
заподіяв шкоду, звільняється від її відшкодуваня, якщо доведе, що шкоду
заподіяно не з його вини.

Відповідно до
ст.48 Закону України "Про власність" власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення були поєднані з позбавленням
володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Оцінюючи зібрані
у судовому засіданні докази, суд вважає,що діями відповідача НТУУ
"КПІ" під час проведення капітального ремонту, було заподіяно
матеріальну шкоду майну позивача, а саме: пошкоджено квартиру АДРЕСА_2, яка
належить позивачу на праві приватної власності.

Так, позивачем
було передано відповідачу трикімнтану квартиу АДРЕСА_2 для проведення капітального ремонту та виконання робіт,
згідно проекту, передано ключі від квартири та забезпечено доступ до неї для
виконання запланованих робіт. У зв"язку з цим позивач виселилась з
квартири, про що свідчить акт передачі будинку підрядній організації для
проведення капітального ремонту.

Як вбачається з
показів свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, квартира позивача до проведення
капітального ремонту перебувала в належному для проживання стані, хоч і
потребувала ремонту.

Під час
капітального ремонту в квартирі позивача будівельниками були знесені
перегородки, демонтована ванна, санвузол, знята штукатурка, знята підлога,
пробиті отвори для проведення комунікацій (інженерії) по стояку, встановлені
батареї, але отвори не закладені, вибитий еркер, але ванна та санвузол не
встановлені, газ не проведений та не підключений, пошкоджені балки не замінені.

Відповідач
самоусунувся від виконання капітального ремонту кв.11, після здачі будинку в
експлуатацію не передав позивачу квартиру в належному для проживання стані,
ремонт в квартирі виконаний частково і відповідачем не доведено факту
неможливості через дії ОСОБА_1 проведення капітального ремонту у вказаній
квартирі.

Крім цього,
проект перепланування квартири АДРЕСА_2
з позивачем не узгоджувався, трикімнатна квартира по проекту
переплановувалась в двокімнатну за рахунок зменшення житлової площі, що порушує
право власності позивача на належне їй житло.

Відповідно до
висновку НОМЕР_10 судової
будівельно-технічної експертизи від 29.06.2006
року " в
теперішній час в квартирі АДРЕСА_2
демонтовані дерев"яні перегородки,
відбита штукатурка зі стель, розібрана одна груба,     але димарі не

демонтовані, демонтовані сантехприлади (ванна, унітаз,
газопровід, раковина, трубопровід холодної води, газова плита), розібрані
паркетні підлоги та чорні підлоги під паркет на площі 50 кв.м.,
пошкоджена штукатурка стін, демонтовані внутрішні двері, пошкоджені вхідні в
квартиру двері; вікна підлягають заміні, електричні мережі в квартирі
підлягають заміні з встановленням вимикачів, розеток, свтильників, лічильника;
пошкоджені малярні роботи, не відремонтовані пошкоджені балки перекриття та
інші допоміжні роботи.

Проектом на
перепланування квартири, який наданий був експерту представниками
"КПІ" передбачалось: 3-кімнатну квартируАДРЕСА_1 переобладнати в 2-кімнатну,
обокремити санвузли зі зменшенням площі кухні; зменшити площу житлової кімнати
площею 29,6 кв.м. зі
збільшенням площі коридору, площа якого була 7,7 кв.м.

Капітальний ремонт в квартирі не
здійснювався.

Згідно з даних обстеження
дерев"яних контрукцій перекриття квартири АДРЕСА_1, які проводились
"НІІ проектреконтсрукція" та Київським НДІ судових експертиз
встановлено, що 4 балки
над 2-м поверхом
та одна балка над 3-м поверхом
пошкоджені гниллям. Ці балки повинні бути підсиленими, але ці роботи не
виконані. Без виконання цього експлуатація квартири небезпечна. Для виконання
цієї роботи необхідно було відселити мешканців з нижче та вище розташованих
квартир над квартирою АДРЕСА_1.

На момент
проведення експертизи вартість відновлювального ремонту квартириАДРЕСА_1 в
житловому будинку АДРЕСА_2 з врахуванням заміни пошкодженої частини перекриття,
відновлення згідно технічному паспорту планування житлових кімнат та
влаштування санвузлів згідно діючим вимогам, заміною пошкоджених конструкцій
будинку, побудованого на початку XX сторіччя
становить 225306 гривень", яка підлягає стягненню з відповідача на користь
позивача.

Відповідно до
ст.440-1 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року із змінами та доповненнями
моральна (немайнова) шкода, заподяна громадянину або організації діяннями іншої
особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла
шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

Суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди підлягають
частковому задоволенню, оскільки в результаті незаконних дій відповідача, які
перешкоджають їй належним чином користуватись квартирою, власником якої вона є
на законних підставах, приведення її квартири в непридатний для проживання
стан, вона на протязі больше
10 років не має можливості проживати в своїй квартирі через непроведения в ній взятого на
себе НТУУ "КПІ" капітального ремонту, що порушує її житлові права і
право власності, змушена разом з дитиною проживати в квартирі своїх батьків,
відчула втрату нормальних життєвих зв'язків, які потребують додаткових зусиль
для їх відновлення.

Суд вважає, що
позивачу ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, яку суд оцінює в 5000 грн.

Що стосується
позовних вимог ОСОБА_1 про скасування заборгованості по квартплаті, та
комунальним послугам по квартирі АДРЕСА_2 в сумі 4043 грн. 54 коп., яка
виникла з січня 1995 року по
грудень 2006 року, то
суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач в своїй
квартирі з 1995 року з
часу початку проведення капітального ремонту будинку не проживає, комунальні
послуги не отримує, як вбачається з доданих до справи фотографій, квартира
знаходиться в непридатному для проживання стані, відповідно до висновку
експертизи за 2006 рік,
експлуатація квартири небезпечна, представниками відповідача не надано суду
жодних доказів, які би свідчили про надання ОСОБА_1 комунальних послуг.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1, суд тим самим дійшов висновку про правомірність відмови у
задоволенні зустрічного позову НТУУ "КПІ" про зобов'язання ОСОБА_1 в
найкоротший термін за свій рахунок привести квартиру АДРЕСА_2 у попередній
стан, тобто відновити несучі перегородки в раніш існуючому варіанті, оскільки
представниками відповідача не доведено факт самовільного демонтажу позивачем
цих перегородок в квартирі та не надано достовірних доказів, що свідчать про
те, що дані перегородки є несучими.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК
України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за первісним позовом на
користь держави 1691 грн. 50 коп. судового
збору та на користь позивача 8
грн. 50 коп.
судового збору.

На підставі
викладеного, керуючись ст.4, 48
Закону україни "Про власність", ст.ст.440, 440-1 ЦК Української
РСР від 18 липня 1963 року із змінами
та доповненнями, , ст.100ЖК
Української РСР, ст.ст.10, 11,
60, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
Національного технічного університету України "Київський політехнічний
інститут", 3-я особа:
Закрите акціонерне товариство компанія "Київінвестбуд" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, скасування нарахованої квартплати - задовольнити
частково.

Стягнути з
Національного технічного університуту України "Київський політехнічний
інститут" на користь ОСОБА_1 витрати на відновлювальний ремонт квартири АДРЕСА_2 в сумі 225306 (двісті двадцать п"ять тисяч
триста шість) грн., у відшкодування моральної шкоди 5000 грн., 8 гр. 50 коп. судового
збору.

Скасувати
нараховану Національним технічним університетом України "Київський
політехнічний інститут" заборгованість по квартплаті та комунальним
послугам по квартирі АДРЕСА_2 в сумі 4043 грн. 54 коп., яка
виникла з січня 1995 року по
грудень 2006 року.

Стягнути з
Національного технічного університуту України "Київський політехнічний
інститут" на користь держави 1691
грн. 50 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

У задоволенні
зустрічного позову Національного техничного
університету України "Київський політехнічний інститут" до
ОСОБА_1 про примусове відновлення самовільно розібраних несучих перегородок - відмовити.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ: