У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Головуючого     Патрюка М.В.,

суддів:               Костенка
А.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державного казначейства України
про продовження виплат на відшкодування шкоди, заподіяної злочином, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 31
травня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом,
посилаючись на те, що 30 вересня 2002 року близько 19 годин 30 хвилин на                вул. Петровського в м. Бахмач
відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_1, в порушення Правил
дорожнього руху, здійснив на нього наїзд, внаслідок чого позивачу були
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки лівої
стегнової кістки та кісток правої гомілки, які потягли втрату 60% професійної
працездатності терміном на 1 рік. Протягом більше 8 місяців він лікувався і 13
вересня 2005 року був визнаний інвалідом 3 групи безстроково. Згідно висновку
судово-медичної експертизи від 12 травня 2006 року встановлено, що тілесні
ушкодження, які позивач отримав під час ДТП, визвали стійку часткову втрату
працездатності на 25 відсотків і переосвідуванню не підлягає.

Позивач просив стягнути з відповідачів на відшкодування шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я за період з 12 грудня 2005 року по 1 липня 2006 року
одноразово 3289 грн., а надалі з 1 липня 2006 року і довічно стягувати щомісяця
по 468 грн. 75 коп.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 грудня
2006 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 31 травня 2007
року  рішення районного суду скасовано і
ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 одноразово 1439 грн. 63 коп. в рахунок відшкодування
втраченого заробітку за період з 12 листопада 2005 року по 31 травня 2007 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно по 75 грн. 77 коп., починаючи з
31 травня 2007 року і довічно в рахунок відшкодування втраченого заробітку.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення
апеляційного суду, з підстав порушення судом норм  матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути лише неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 31 травня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                            Костенко
А.В.

Пшонка М.П.