Справа
РІШЕННЯ ІМ'ЯМ УКРАЇНИ.

11.05.2007 р. Московський районний суд м. Харкова у
складі: головуючого судді Оксененко В.А., при секретарі- Власюк В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до Московського виконкому м.Харкова про визнання права на
житло, -

установив:

Позивач звернулся до суду з позовом до Московського
виконкому м.Харкова про визнання права користування житлом, вказав наступне.
Квартира АДРЕСА_1була надана його батьку ОСОБА_2. та ОСОБА_3. Рішенням
Московського виконкому м.Харкова ІНФОРМАЦІЯ_1., після смерті ОСОБА_3.,
особистий рахунок на квартиру було відкрито на ім'я батька. Оскільки, батьки
шлюб розірвали, то стали проживати окремо один від одного. Він був зареєстрован
та проживав у матері в АДРЕСА_2. У квітні 2003 р. він, після смерті ОСОБА_3. зі
згоди батька оселився та став проживати разом з батьком, у спірної квартирі.
Рішенням Коминтерновського суду м.Харкова його було визнано втратившим право на
житло по АДРЕСА_2

З
вказаного часу та по час смерті батька він у якості члена сім'ї постійно
проживав з батьком, вони мали спільний бюджет, піклувались один про одного. До
квартири він перевіз особисті речі: кресло-ліжко, холодильник, телевізор,
побутові речі; оплачував житло та почав робити ремонт: встановив броньовані
двері, підготував стени та стелю під шпатлевку, та інш. У зв'язку з тим, що він
був військовослужбовцем, батько купував для них продукти, готував на двох їжу
та інш. Крім того, батько почав готувати документи на реєстрацію його в
квартирі, але, 02.01.2007 р. раптово помер
від серцевого нападу. Після його смерті він залишився у цієї квартирі,
тому, що іншого житла не має. Вважає, що він набув право користування житлом,
що і просить визнати судом.

Відповідач проти позову не заперечував, у судове
засідання не з'явился, про день та час слухання справи повідомлен належним
чином, просив справу розглянути у їх відсутності і суд розглянув справу у їх
відсутності, на підставі наданих доказів.

Суд, вислухавши участніків судового розгляду, свідків,
дослідивши матеріали справі, полагає, що позов належить задовольнити. Згідно
вимог ст. 65 ЖК України наймач має право у встановленому порядку з письмової
згоди усіх проживаючих разом членів сім'ї поселити в займане ним житлове
приміщення своє подружжя, дитину, батьків. Особа, яка поселилась в житлове
приміщення у якості члена сім'ї наймача, набуває рівне з іншими членами сім'ї
право користування житлом.

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_1не приватизована;
особистий рахунок відкритий на ім'я ОСОБА_2.

Як засвідчив свідок ОСОБА_4., котрий проживає в одним
будинку з позивачем, останній постійно, з 2003 р. проживає у спірної квартири
разом з батьком як одна сім'я, вони піклувались один одного; що позивач робив
ремонт у квартирі, в осені 2006 р. встановив вхідну дверь та обустроїв
тамбур, на що він, як сусід, давав згоду. Свідок ОСОБА_5. підтвердив суду, що позивач постійно проживає в
вищевказаної квартирі декілька років, має там особисти речі, робив там

2

ремонт: переобладнав ванну та туалет, разом з
батьком готували кімнату під оклювання обоямі та виконували інші робити.
Аналогічні свідчення дав суду свідок ОСОБА_6., яка теж проживає у будинку
АДРЕСА_1та знає обставини справи особисто. Згідно акту, складеного мешканцями
будинку АДРЕСА_1, в спірної квартирі з 2003 р. постійно проживає позивач. З
квитанцій вбачається,  що позивач
оплачував комунальні  та  інші

послуги
у 2006 р. та 2007 р. Позивач та померлий наймач спірної квартирі-ОСОБА_2. є
відповідно син та батько, що підтверджується свідоцтвом про народження. З  рішення
Коминтерновського  суду  м.
Харкова  від  22.10.2003
р. №11264/03 вбачається, що з квартирі АДРЕСА_2позивач був визнай
витратившим право на житло та з вказаного часу по листопад 2005 р. ніде не був
зареєстрований; іншого житла та

власності-
не має. Відповідно  до  Постанови
Пленума  Верховного
Суду  України  №2  від

12.04.85
р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового
кодексу України" при вирішуючі
спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до
наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий порядок при їх вселенні, зокрема:
чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем
спільне господарство,  тривалість часу їх
проживання.  При цьому,наявність чи
відсутність реєстрації, відсутність письмової згоди самі по собі не можут бути
підставою для відмови особі у її праві на

це житло. За правилом ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень. Доказів, які спростовують твердження позивача суду не
надано та на наявність таких доказів не вказано. Тому, суд має правові підстави
для задовільнення позову та визнання за відповідачем права  на житло,
оскільки,  він поселився у  спірної квартирі зі згоди наймача у якості
члена сім'ї (сина); вів спільне господарство з батьком (найиачом), оплачував
комунальні платежі та вказане приміщення є його постійним житлом. Керуючись ст.
212-215 ЦПК України, ст. 64-65 ЖК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право користування житлом-квартирою
АДРЕСА_1. Зобов'язати Московський виконком м.Харкова укласти договір найму та
відкрити на ім'я ОСОБА_1особистий рахунок на кв.

АДРЕСА_1. На рішення може бути подана апеляційна скарга.
Заява про апеляційне оскарження може бути подана в апеляційний суд Харківської
області через районний суд на протязі 10 днів; а апеляційна скарга може бути
подана в районний суд на протязі 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.