АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня  2007 року
колегія  суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді                         Малахової
Н.М.

суддів:                                                Жизневської
А.В.

Матюшенка
І.В. при секретарі

судового
засідання                        Кульчицькій
І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі апеляційну скаргу
представника позивачки- ОСОБА_1на рішення Брусилівського районного суду
Житомирської області від 16 січня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_4до
ОСОБА_6про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття
спадщини,

встановила:

У листопаді 2006 року позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що 19.01.1997 року помер її дід, після
смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1. Зазначала, що з
заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, оскільки після смерті
спадкодавця в будинку залишався проживати син померлого, а її дядько ОСОБА_2.,
тому вона думала, що останній прийняв спадщину. Оскільки їй стало відомо, що
він цього не зробив, то просила визнати причину пропуску нею строку для подання
заяви про прийняття спадщини поважною та визначити їй додатковий строк для
прийняття спадщини тривалістю в один місяць.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської
області від 16 січня 2007 року у задоволенні позову відмовлено за
безпідставністю.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити її позовні вимоги. Зазначає, що рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не
враховано, що вона відноситься до спадкоємців першої черги, що відповідачка не
надала доказів про те, що ОСОБА_2.Цїї дядько мав намір прийняти спадщину та
оформити її належним чином.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1року помер
дід позивачки ОСОБА_3., після його смерті відкрилася спадщина на житловий
будинок № АДРЕСА_1.

Встановлено, що
ОСОБА_2.( дядько позивачки) прийняв спадщину після смерті своїх батьків, так як
фактично вступив в управління спадковим майном, що   підтверджується   довідкою
Романівської   сільської  ради,
про   що   не заперечувала у позовній заяві і сама
позивачка.

У відповідності до ч.3 ст. 1272 ЦК
України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви для прийняття спадщини.

Відмовляючи позивачці у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що її вимоги є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не навела суду доказів щодо
пропуску нею з поважним причин вказаного строку. Зокрема, в справі відсутні
докази , що позивачка не була допущена до спадщини іншими спадкоємцями, були в
наявності інші перешкоди щодо прийняття нею спадщини.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують
і не впливають на прийняте судом рішення.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 308,313-315 ЦПК України колегія суддів-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4.-ОСОБА_1відхилити,
а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 16 січня 2007
року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту и проголошення і з
цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.