Справа
№2-213/07
25 жовтня 2007 року.   Індустріальний  районний суд міста
у складі головуючого
судді
при секретарі       -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
цивільну справу за позовом ТОВ “підприємство “Турія” до
“Про стягнення коштів  за неотримання
Позивач ТОВ “підприємство “Турія”
звернувся до суду з зазначеним
посилаючись  на  те, що 14.10.2004 року між ним та приватним
ОСОБА_1 була досягнута домовленість на
у останнього офісної меблі на суму 15 000 грн. При цьому був
відповідний рахунок № 12-10. Вказана сума ним (позивачем) була
Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов'язань не виконав, меблі не
У своїй позовній заяві позивач прохав стягнути з відповідача ОСОБА_1 на
його  користь 15 000 грн., та витрати по
сплаті судового збору та
інформаційно-технічного
розгляду справи.
Представник відповідача позов не
Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, вважає,
що  позов підлягає задоволенню з наступних
В судовому засіданні встановлено, що 14
жовтня 2004 року між позивачем
з обмеженою відповідальністю “підприємство “Турія” та  відповідачем
приватним підприємцем  ОСОБА_1 була
на придбання у останнього офісної меблі на суму 15 000 грн., в зв'
з чим, в той же день був виписаний рахунок №12-10 (а.с.6).
14.10. та 18.10.2004 року на
розрахунковий рахунок приватного
підприємця  ОСОБА_1 платіжними дорученнями №№ 527 і 540
грошові кошти: 3000, 7000 і 5000 грн., а усього 15 000 грн. (а.с.
Позивач, не отримавши офісних меблів,
звернувся з письмовою претензією
№
05 від 31.01.2006 року до відповідача ОСОБА_1, в якій прохав негайно
на його (позивача) розрахунковий розрахунок 15 000 грн., які були
сплачені  за не отримані меблі.(а.с.11).
Вказану письмову претензію відповідач
отримав 11.02.2006 року (а.с.10),
Позивач ТОВ “підприємство “Турія”
звернувся  до Господарського суду
області з позовом до приватного підприємця ОСОБА_1 про
з нього 15 000 грн. боргу за непоставлений товар відповідно до умов
угоди. Ухвалою вказаного суду від 11.05.2006 року провадження  у справі
припинено на підставі того, що відповідно до діючого законодавства
господарським судам не підвідомчі справи за участю фізичних осіб (а.с.
07.08.2006 р. позивач ТОВ “підприємство
“Турія” звернулося до суду з
Представник позивача , в
обґрунтування  позовних вимог, в судовому
пояснив, що свої зобов'язання  за
домовленістю вони ( ТОВ
“Турія”) виконали у повному обсязі. Приватний підприємець ОСОБА_1 , в свою
чергу, зобов'язання порушив, офісні меблі не поставив. Отриману
залишив без відповіді. У травні 2006 року при розгляді позову ТОВ
“Турія” у Господарському суді Дніпропетровської області з'
що ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність, та був знятий з
як суб'єкт підприємницької діяльності, в зв'язку з чим  провадження
справі було припинено. Зазначені обставини , пояснив представник позивача,
доданими до заяви документами. Підприємством була здійснена
рахунку за послугу, яка фактично отримана не була. При цьому представник
як на правову підставу своїх доводів посилався на ст.1212 ЦК України.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні ,
заперечуючи проти позовних
в пояснив, що у період здійснення господарської діяльності на ринку
ним було укладено договір № 03/03 від 04.03.2003 р. с приватним
“Явір”.За умовами зазначеного договору він сприяв ПП “Явір” у
меблів та пошуку потенційних покупців, в той час як зобов'язання з
меблів покупцям покладалися саме на ПП “Явір”. Після отримання
від позивача , 20.10.2004 року ним було направлено на адресу ПП
відповідне повідомлення. У відповідь на зазначене повідомлення ним
лист від 28.10.2004 року про підтвердження ПП “Явір” своїх зобов'язань
виготовлення та поставки меблів для позивача. З урахуванням наведеного
ОСОБА_1 заявив, що він не є належним відповідачем у цій справі.
Представник відповідача - ОСОБА_2 доводи
відповідача підтримав,
пояснив, щодо матеріалів справи залучені копія договору №03/03 від
року, укладеного між приватним підприємцем ОСОБА_1 та
Підприємством “Явір”, а також копії листів між зазначеними сторонами
Ці письмові докази ,на  думку
представника відповідача, підтверджують
саме у ПП “Явір” зобов'язань перед ТОВ “підприємство “Турія” з
меблів та спростовують наявність таких зобов'язань у ОСОБА_1
Суд, вважає, що в судовому засіданні
знайшли своє підтвердження  доводи
позивача в обґрунтування  позовних вимог,
в основу прийняття рішення по справі. Разом з тим, доводи
та його представника в судовому засіданні не знайшли свого
та не можуть бути прийняті до уваги судом.
відповідач ОСОБА_1 не заперечує проти того, що між ним  та ТОВ
“Турія” 14.10.2004 року була досягнута домовленість на придбання
меблі, та те, що на його розрахунковий рахунок надійшла передоплата.
документальних даних про те, що він 15 000 грн. перерахував на рахунок ПП
суду не надав. Тобто його доводи про те, що ПП “Явір” отримав грошові
належні підприємству позивача, свого підтвердження в судовому засіданні
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла
у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової
(безпідставно набуте майно) зобов'язана повернути потерпілому це майно.
Суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 не мав
правових підстав  для
грошових коштів від позивача, так як  він
виконував роль посередника
, тобто займався пошуком клієнтів . Офісні
меблі, виходячи з  його
мав бути відпустити  ПП “Явір”, на
рахунок якого із самого початку і
було перерахувати грошові кошти. Відповідно до закону, вже після
отримання  претензії, ОСОБА_1 мав бути прийняти
запобіжні заходи для  щодо
вказаних грошових коштів .
На підставі наведеного, суд вважає, що
позовні вимоги повинні бути
у повному обсязі , а  сума 15 000 грн.
повинна бути стягнута з
ОСОБА_1 в примусовому порядку.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_1 на користь
позивача  судовим рішенням потрібно  стягнути
витрати на судовий збір - 150
та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн.
ст.ст.3, 14, 15, 57, 58, 88, 118-120, 197, 208, 212, 214, 215
України, ст. 1212 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ТОВ “підприємство “Турія”
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства
“підприємство “Турія” грошові кошти у розмірі 15 000 грн.,
судовий
збір - 150 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду  справи - 30 грн., а усього стягнути 15 180
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний

строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням

після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:                    В.П. Чебикін