Справа №2-220/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі

головуючого-судді               Пушкарчук
В.П.,

при
секретарі                                     Тростянчук
Т.В.,

з участю сторін,
їх представників ОСОБА_1, ОСОБА_2.

з участю
прокурора                          Балас
К.В.,

представника
відділу опіки             Андрусік О.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_3 з
участю заінтересованої особи ОСОБА_4 про визначення місця проживання малолітніх
дітей в судовому порядку та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
визначення місця проживання неповнолітніх дітей, -

встановив:

ОСОБА_3. звернувся в суд з заявою про визначення місця проживання своїх
неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим, що згідно рішення суду від
22.07.2005 року було розірвано шлюб з ОСОБА_4. Від шлюбу є двоє дітей: син
ОСОБА_5, 1998 року народження та син ОСОБА_6 2000 року народження. Після
розірвання шлюбу ОСОБА_4. зняла дітей з реєстраційного обліку, діти проживали
по місцю проживання батьків ОСОБА_4. в Луцькому районі, в с Гірка Полонка.
Умови для проживання дітей в селі були повністю не придатні. ОСОБА_4. дітьми
ніколи не займалась, діти були не доглянуті і голодні, вони змушені були ходити
просити їсти по сусідах. На даний час відповідачка перебуває на заробітках в
Італії, жодного разу не приїжджала на Україну, коштів на утримання дітей не
передає, дітьми цікавить дуже рідко по телефону. Просив визначити місцем
проживання синів м. Луцьк, АДРЕСА_1, де зареєстрований та проживає сам у своїх
батьків. Просив зобов'язати відділ віз та реєстрації Луцького MB УМВС у
Волинській області провести реєстрацію неповнолітніх ОСОБА_5та ОСОБА_6 за
вищевказаною адресою.

В судовому засіданні ОСОБА_3. вимоги підтримав з підстав, викладених у
заяві, додатково пояснивши, що зареєстрований та проживає в квартирі № АДРЕСА_1
м. Луцька, працює охоронником в ДП "Арсенал СТ-9", отримує заробітну
плату. Вважає, що зможе забезпечить належні умови проживання і виховання дітей.

Зацікавлена особа ОСОБА_4. в судове засідання не з'явилась суду, хоча
належним чином була повідомлена про час та місце слухання справ, про причини
неявки не повідомила. Суд прийшов до висновку, про розгляд справи у відсутності
зацікавленої особи.

Представник органу опіки та піклування Луцького міськвиконкому Трасковська
Т.Г. підтримала висновок управління освіти Луцького міськвиконкому, пояснила,
що доцільно встановити постійне місце проживання дітей ОСОБА_5та ОСОБА_6 з
батьком гр.. ОСОБА_3. просила позов задовольнити.

Заочним
рішенням Луцького міськрайонного суду від 26.01.2006 року задоволено заяву
ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітніх дітей в судовому порядку,
встановлено, що місцем проживання неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, є місце проживання батька ОСОБА_3.

На це рішення заінтересована особа ОСОБА_4. подала заяву
про перегляд заочного рішення, вказуючи на те, що вона не була присутньою при
розгляді справи та проголошенні рішення, оскільки на той час перебувала за
межами України. Вказала, що це є поважною причиною відсутності в судовому
засіданні. Крім того, зазначила, що має можливість належним чином утримувати
своїх неповнолітніх дітей, а тому просила скасувати заочне рішення суду.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2006 року заочне рішення
Луцького міськрайонного суду від 26 січня 2006 року по цивільній справі за
заявою ОСОБА_3 з участю заінтересованої особи ОСОБА_4 про визначення місця
проживання малолітніх дітей в судовому порядку скасовано. Справу про визначення
місця проживання малолітніх дітей призначено до розгляду в судовому порядку.

ОСОБА_4
звернулась із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про визначення місця
проживання дітей, мотивуючи свій позов тим, що її колишній чоловік подав позов
до суду в той час, коли вона була відсутня в Україні, з метою, щоб вона не
могла захистити свої права та права своїх дітей. В зустрічній позовній заяві
вказувала на те, що ОСОБА_3
в своїй позовній заяві навмисне перекрутив факти, вказавши, що тільки він
займається дітьми, піклується про них, в той час, як вона зовсім нічого для них
не робить і ними не цікавиться. В цей час ОСОБА_3 та його мати настроїли дітей проти неї, вчать вести себе по
відношенню до неї вкрай негативно. На час перебування за кордоном, до приїзду
ОСОБА_3 в України,
діти жили зі згоди обох сторін по справі по місцю проживання у її батьків в
Луцькому районі, в с Гірка
Полонка. Матеріальну допомогу вона завжди надавала. Просила, враховуючи
інтереси дітей, які виховуються в атмосфері недоброзичливості, що негативно
впливає на їх виховання, визначити місце проживання неповнолітніх дітей Луцький
район АДРЕСА_2, де зареєстрована та проживає сама.

В судовому засіданні сторони підтримали свої позовні вимоги з підстав,
викладених у позовних заявах.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши документи справи
суд прийшов до висновку про визначення місця проживання дітей з матір"ю
ОСОБА_4. виходячи з наступного.

Згідно ст. 161 Сімейного кодексу України якщо батьки, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей суд бере до уваги ставлення
батька й матері до виконання батьківських обов"язків, вік дітей, стан їх
здоров"я, матеріальне і побутове забезпечення сторін, їх працевлаштованість.

В судовому
засіданні встановлено, що сторони проживають окремо.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу № 001616 вбачається, що шлюб між гр.
ОСОБА_3. та гр. ОСОБА_4. розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено відповідний актовий запис за № 571 від 2005 року серпня місяця 30
числа.

Судом
оглянуто копії свідоцтв про народження ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1., №
049806, ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ., № 030888, з яких вбачається, що
батьком дітей є ОСОБА_3., матір'ю -ОСОБА_4.

Згідно копії паспорта встановлено, що ОСОБА_4. зареєстрована 20.09.2006р.
за адресою Луцький район,АДРЕСА_2.

В судовому
засіданні встановлено, що:

ОСОБА_4 працює в Волинському обласному територіальному медичному
проти-туберкульозному об'єднанні на посаді палатної медичної сестри
легенево-хірургічного відділення та отримує заробітну плату в розмірі 560.30
грн., позитивно

характеризується
по місцю роботи і проживання, 12 січня 2006 року позивачка уклала договір на
пайову участь у будівництві житла- двохкімнатної квартири у м.Луцьку і виконує
його належним чином;

ОСОБА_3 проживає в квартирі №АДРЕСА_1 разом зі своїми батьками та меншим
братом.

Суд критично відноситься до копії трудового договору між підприємцем
ОСОБА_7. і ОСОБА_3., оскільки
вказані трудові відносини спростовані повідомленням Луцького міського центру
зайнятості, де зазначено, що трудовий договір між підприємцем ОСОБА_7. та
ОСОБА_3. не зареєстрований.
В судовому засіданні ОСОБА_3
не спростував повідомлення центру зайнятості про відсутність трудового
договору між ним і підприємцем.

Згідно повідомлення ТзОВ фірми "Феміда-Інтер" ОСОБА_3. ніколи не
працював і на даний час не працює на вказаній фірмі.

В судовому засіданні встановлено, що діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5, проживають на
даний час разом із батьком в квартирі № АДРЕСА_1.

В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11.,
ОСОБА_12., ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15., ОСОБА_16., ОСОБА_17., ОСОБА_18.,
ОСОБА_19, ОСОБА_20. показали, що обоє батьків належним чином виконували свої
батьківські обов"язки. ОСОБА_4. деякий час була на заробітках за кордоном.
Але і ОСОБА_3. також
був на заробітках за кордоном. Зі згоди обох батьків дітей Клімуків виховувала
мати позивачки за зустрічним позовом. Претензій у ОСОБА_3 до умов виховання і
проживання дітей у матері позивачки ОСОБА_4. не було. І лише після повернення
ОСОБА_3 із заробітків в грудні 2005 року почалися непорозуміння. Свідки
вважають, що сторони з"ясовують між собою стосунки.

З показів свідків в судовому засіданні не встановлено, що жодна із сторін
будь-яким чином неналежно виконує свої батьківські обов"язки.

Згідно копії акта обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_4.
Гіркополонківською сільською радою, ОСОБА_4. проживає у приватизованій
квартирі, яка належить матері ОСОБА_19. На час перебування ОСОБА_4. за кордоном
вихованням дітей займались її батьки. На той час квартира перебувала в
належному стані для проживання, так само як і на сьогоднішній день зі всіма
зручностями.

Згідно характеристик дитячого закладу № 27 з липня 2002 року по листопад
2003 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 характеризувалися позитивно. Діти до дитсадка були
підготовлені, охайні, доглянуті, забирала їх з дитсадка мати. Згідно
характеристики Прокополонківського дитсадка ОСОБА_6 та ОСОБА_5 характеризувалися
позитивно. Діти виховані, чемні, охайні, систематично відвідували дитячий
заклад. Забирали та приводили дітей бабуся ОСОБА_19. та тьотя ОСОБА_21 Оплата
здійснювалася вчасно. Діти інфекційними хворобами не хворіли. ОСОБА_5 вибув із
дитсадка з липня 2004 року, у зв'язку з поступленням до 1 класу. ОСОБА_6 28
грудня 2004 року забрав батько. Згідно характеристики Гіркополонківської ЗОНІ
І-ІП ступенів ОСОБА_5 навчався у даній школі з вересня 2004 року по січень 2005
року. Характеристики позитивна. Оплату за харчування здійснювала бабуся ОСОБА_19 3 січня ОСОБА_5
перевели в іншу школу, за документами приходив батько, якого вперше бачили.

Представник органу опіки та піклування Луцького міськвиконкому Андрусік
О.А. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки від 06.12.2006 року
про визначення місця проживання дітей з батьком з врахуванням того, що мати має
задовільні житлово-побутові умови проживання та виховання дітей, а проживаючи з
батьком діти відвідують школу та факультативні гуртки.

Однак даний висновок суд до уваги не приймає, оскільки він поверховий, не
відповідає дійсним обставинам умов проживання і виховання неповнолітніх дітей,
не

підтверджений
документами справи і доказами, здобутими в судовому засіданні, які наведені
вище.

Прокурор Балас К.В. в судовому засіданні з врахуванням
обставин справи висловила думку про визначення місця проживання дітей з
матір"ю ОСОБА_4.

Серед наведених інших обставин справи суд також враховує
особисту прихильність дітей зі слів батька і розцінює таку прихильність як
результат дій батька у вихованні дітей за час відсутності матері, тому що, як
вбачається з вищенаведених доказів, жодних підстав у дітей для зневажливого
ставлення до матері у них не було.

З врахуванням вищенаведеного, а також того, що ОСОБА_4., мати дітей, працює
та має постійне місце проживання, характеризується позитивно, до поїздки за
кордон діти виховувались матір'ю, приймаючи до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських обов'язків, зокрема того, що після виховання і
утримання дітей батьком, діти настроєні проти матері, враховуючи вік дітей та
інтереси дітей, які виховуються в атмосфері недоброзичливості, що негативно
впливає на їх виховання, суд приходить до висновку, що на даний час в інтересах
дітей доцільно визначити місце проживання їх з матірю - ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 80, 84, 215, 218 ЦПК України, ст. 141,
150, 155, 161 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітніх дітей
відмовити.

Позов ОСОБА_4
задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, з матір'ю ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 8.50 грн. судових витрат та 7.50 грн.
витрат на ІТЗ.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Крім цього,
апеляційна скарга на дане рішення може бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.