Справа
№2-142/2007.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ІНФОРМАЦІЯ_3 Баранівський районний суд Житомирської
області в складі судді Хохлюк Г.О. при секретарі
Нікітчиній О.Ю. з участю позивачки ОСОБА_1., відповідача ОСОБА_2., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної загибеллю корови, в сумі 4550 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 пред"явила позов до
ОСОБА_2. про стягнення матеріальної шкоди в сумі 3200
гривень, моральної шкоди в сумі 1350 гривень, а всього 4550 гривень, посилаючись на те, що між нею, відповідачем та іншими
власниками корів, проживаючих в АДРЕСА_1, було
укладено усний договір про випасання корів за встановленою
чергою та відповідальність за цих корів під час випасання. ІНФОРМАЦІЯ_2 за встановленою чергою корів випасав відповідач і прийняв від неї двох корів у здоровому стані. Ввечері він
пригнав з випасу лише одну корову, а на її запитання про те, де друга корова,
порадив шукати її в селі. Вона почала самостійно
шукати корову, під час цих пошуків зустріла ОСОБА_3, яка повідомила, що біля АДРЕСА_2 реве чиясь корова, корову на другий день
вранці її чоловік знайшов в канаві біля
АДРЕСА_2. Корова була покалічена і не змогла встати на ноги, ветеринарний лікар оглянув корову та повідомив, що у неї
пошкоджений хребет і вилікувати її неможливо.
Відповідач забрав корову до себе та продав її за 700 гривень, їй запропонував
повернути за корову 1200 гривень, але вона не погодилась з пропозицією відповідача, бо купила цю корову у 2005 році
за 2000 гривень, а станом на 10.12.2006 року середня ринкова
вартість такої корови становила 3200 гривень. Крім того, вона вважає, що
відповідач заподіяв їй моральну шкоду в розмірі 1350 гривень тому, що вони з чоловіком хвилювались з приводу пропажі
корови, шукали її тривалий час, не спали цілу ніч, мали б
здавати державі молоко та отримувати прибутки.

Відповідач  ОСОБА_2
позов  визнав  частково,
пояснив,  що  усний
договір  про

випасання
корів та відповідальність за них дійсно існує, 28.09.2006 року він дійсно за

встановленою
чергою випасав корів і прийняв від позивачки двох корів, але після випасу

додому
повернулась лише одна корова позивачки, він думав, що вона ходить по селі і

запропонував
позивачці знайти її, на другий день йому стало відомо, що під час випасу

корова
позивачки впала в канаву та пошкодила хребет, а він не помітив цього, свою вину

у
недогляді  за коровою він  визнає,
згідний сплатити  позивачці  в відшкодування

матеріальної шкоди
2000 гривень, бо саме таку суму вона просила у нього спочатку і

другу корову замість загиблої
купила за таку суму.

Позивачка
запропонувала відповідачу укласти мирову угоду за умовами якої він сплачує

їй в відшкодування матеріальної та
моральної шкоди 2600 гривень до 10 березня 2007

року, а вона відмовляється від
позову.

Відповідач погодився укласти мирову угоду на таких умовах.

Сторони
уклали мирову угоду в письмовій формі, надали її суду і просять її визнати.

Зважаючи на докази, які позивачка
надала суду, мирова угода не суперечить закону, не порушує

нічиїх прав та законних інтересів, укладена в інтересах обох сторін, а тому
є підстави для її

визнання.

Сторонам роз'яснено наслідки
визнання мирової угоди та закриття провадження по справі,

передбачені ст. 206 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 175, 205 п.4 України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду, укладену ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачкою
ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, по умовам якої: відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, уродженець АДРЕСА_1, в
строк до 10 березня 2007 року передає позивачці ОСОБА_1 в відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної загибеллю корови, 2600 ( дві тисячі шістсот) гривень, а
позивачка ОСОБА_1 відмовляється від позову про стягнення з відповідача 4550
гривень.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної загибеллю корови, в сумі
4550 гривень закрити.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду може бути
подана до Баранівського суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Апеляційна
скарга подається протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.