Справа № 2-2942
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

01 жовтня  2007
року                    Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим

у складі
головуючого судді - Бондаренко Г.М.

при секретарі   - Муравскої О.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ялти цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа  відділ громадянства
, реєстрації та міграції фізичних осіб
Ялтинського міського управління ГУ МВС України в АР Крим  про визнання
особи такою , що втратила  на
користування  житловим приміщенням ,за
зустрічним позовом  ОСОБА_2до ОСОБА_1 ,
3-тя особа  комунальне підприємство
ремонтно - єксплутаційна організація № 3
про  вселення  у житлове приміщення , суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просить суд  визнати ОСОБА_2  втратившим
право користування житловим приміщенням у квартирі  АДРЕСА_1 ; зобов'язати   відділ департаменту  громадянства , міграції і реєстрації фізичних
осіб  ЯМУ ГУ МВС України в АР Крим  зняти з реєстрації ОСОБА_2.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим , що
разом з відповідачем вона  та їх
донька проживали у квартирі АДРЕСА_1 . В 1999 році з відповідачем шлюб
позивачка розірвала ,  і з 1999 року
відповідач у зазначеній квартирі не проживає. Останні 8 років  позивачка неодноразово зверталася до
відповідача   з проханням щоб він  знявся з реєстраційного обліку , однак
безрезультатно . Тому , що відповідач не проживає у   квартирі
з 1999 року , вважає, що він втратив право користування   житлом , крім того  факт реєстрації по зазначеному  вище адресу
відповідача  накладає на неї
обов'язок  оплачувати  додатково
комунальні  послуги за
відповідача.

У судовому засіданні позивачка
просила  суд позов задовольнити та
пояснила, що відповідач проживає в  сараї
літ. « Щ»  який відповідно до
документації належить до  квартири
АДРЕСА_1. У  квартирі АДРЕСА_1  відповідач не проживає  з 1999 року , міняла вона замки або ні не
пам'ятає , пояснила, що відповідач проживає з іншою родиною  і
оплату комунальних послуг у
квартирі АДРЕСА_1  з 1999
року  здійснює  вона. Вважає , що   перешкод у користуванні   квартирою вона не чинила  відповідачу .

Відповідач  у судовому  засіданні позов не визнав , просив відмовити
в задоволенні позову  і пояснив , що  після розірвання шлюбу в 1999 році  , позивачка проживала у квартирі
АДРЕСА_1  з іншим чоловіком,  так як квартира однокімнатна  він був вимушений  оставити
квартиру . Він  побудував сарай
літ « Щ»  який відповідно до документів
належить  квартирі АДРЕСА_1 ,  і вимушено там проживає протягом 8
останніх  років , тому що в нього іншого
житла немає .

Представник відділу громадянства , реєстрації та міграції фізичних
осіб  Ялтинського міського управління ГУ
МВС України в АР Крим  у судове засідання
не з'явився , надіслав заяву в якої просить суд розглянути справу  у їх відсутності .

ОСОБА_2 у судовому засіданні
подав  зустрічний позов  до ОСОБА_1
, у якому просить суд  вселити
його  у квартиру АДРЕСА_1, зобов'язати
ОСОБА_1  надалі не перешкоджати  йому в проживанні в зазначеної квартирі.

У судовому засіданні позивач вимоги мотивував тим , що  не проживає у квартирі АДРЕСА_1   після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 ,  з 1999 року
вимушено . Проживає в  сараї літ
«Щ»  , якій відноситься до квартири
АДРЕСА_1 , тому що з  ОСОБА_1 у нього
зложилися неприязнені відносини , і відповідачка проживала після розірвання
шлюбу з ним  з іншим чоловіком .
Також  пояснив , що ОСОБА_1
неодноразово  міняла замки  у квартирі АДРЕСА_1 , чим перешкоджала  і перешкоджає
у  справжній час  проживанню його у квартирі АДРЕСА_1 .

Крім того просив суд звернути увагу , що квартиру АДРЕСА_1  він працюючи в органах міліції  получив та
ордер був оформлений на нього.

Представник  ОСОБА_2 просив суд позов
задовольнити і пояснив , що відповідачка
перешкоджала   з 1999 року
вселенню позивача у квартиру  і він
вимушено проживав у  сараї літ « Щ»  протягом всього часу .ОСОБА_2  сам прибудував  сарай літ. « Щ» , який відповідно до
документів належить  квартирі АДРЕСА_1.
Вважає, щоОСОБА_1 оплачувала комунальні
послуги та  за  ОСОБА_2
тим самим  зберегла право  на його проживання   у квартирі АДРЕСА_1 .

Представник КП РЭО № 3  у судовому
засіданні  вимогиОСОБА_2 про  вселення
просив задовольнити .

Позов ОСОБА_1 не визнав і пояснив ,
то що  позивачка  сама оплачувала комунальні  послуги за відповідача  , у суд не зверталася , та вважає,  що  тим
самим   сама  зберегла за ОСОБА_2право  користування
квартирою АДРЕСА_1 . Так само пояснив , що   у 2006 рокуОСОБА_2 міняв водопровід   квартири АДРЕСА_1 , а також  просив суд при винесенні рішення звернути
увагу , що відповідач іншого житла не має і проживає вимушено в  прибудованому сараї літ. « Щ»,  який відноситься згідно наданих  документів до квартири  АДРЕСА_1.

Суд вислухавши  сторони, вивчивши
матеріали справи, вважає , що позовні вимогиОСОБА_1  задоволенню не підлягають , а зустрічна
позовна заява  про вселенняОСОБА_2
слід  задовольнити по наступних
підставах.

Судом встановлено , що  ордер №
1926   на квартиру АДРЕСА_1 був виданий
на ім'я ОСОБА_2

04   липня
1981 року ОСОБА_1   та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб .

Спільно  проживалиОСОБА_1  і ОСОБА_2 з донькою у квартирі АДРЕСА_1.

12 листопада 1999 року  рішенням Ялтинського міського суду шлюб  між ОСОБА_1
іОСОБА_2 був  розірваний .

ОСОБА_2 з 1999 року не проживає у
квартирі АДРЕСА_1, проживає в сараї літ. « Щ» , який  відноситься
до  квартири АДРЕСА_1 .

Згідно  плану садиби і  будов
домоволодіння ,  сарай літ. « Щ»
відноситься   до  квартири АДРЕСА_1.

Сарай літ « Щ» був
реконструйованийОСОБА_2 за згодою сусідів будинку АДРЕСА_2.

Суд вважає, що  ОСОБА_2 не втратив право користування  і проживання квартирою   АДРЕСА_1, тому що   вимушений був оставити  квартиру , так як   з позивачкою
склалися  неприязні  відносини , вона проживала з іншим чоловіком
, міняла періодично замки , а так само
ОСОБА_2 не оплачував
комунальні  послуги тому,  що не проживав з 1999 року у квартирі
АДРЕСА_1.

Суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями
з 1999 року чинить  перешкоди ОСОБА_2 у
проживанні його у квартирі АДРЕСА_1.

Суд так само при винесенні рішення
враховує, щоОСОБА_2 після розірвання шлюбу не ділив майно спільно нажите з ОСОБА_1
, а так само що ОСОБА_1  раніше  в суд позов не пред'являла про визнання
втратившим права проживання ОСОБА_2 у спірній квартирі . Звернулася ОСОБА_1 до
суду з  позовом через 8 років , та
пропустила  строк позовної давності
.

Суд вважає, що  зустрічна
позовна заява ОСОБА_2 про його вселення
у квартиру АДРЕСА_1 підлягає задоволенню
в повному обсязі , тому що ОСОБА_1 з 1999 року не пред'являла до суду
позов , та тим  самим підтвердила  факт того , щоОСОБА_2 вимушено  не користувався  квартирою АДРЕСА_1, а проживав у сараї літ. «
Щ» .

Так само суд при винесенні рішення
враховує, що квартиру одержав ОСОБА_2 в 1981 році  , а ОСОБА_1 прописав у квартиру після  укладення
шлюбу .

На
підставі викладеного і керуючись , ст. 71,72 ЖК України ,ст. ст 257,267 ЦК
України ,  ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов  ОСОБА_2- задовольнити.

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_1  не чинити
перешкоди ОСОБА_2  у користуванні  квартиру АДРЕСА_1.

В позові ОСОБА_1  про  визнання ОСОБА_2   втратившим
право користування  квартирою  АДРЕСА_1 ; про зобов'язання   відділ департаменту  громадянства , міграції і реєстрації фізичних
осіб  ЯМУ ГУ МВС України в АР Крим  зняти з реєстрації ОСОБА_2  ,- відмовити .

Рішення може бути оскаржена в
апеляційному порядку через Ялтинський міський суд  АРК у порядку встановленому ст. ст. 294, 296
ЦПК України.

СУДДЯ