Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

15
серпня 2007 року                                                                 м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі :

головуючого    Патрюка М.В.,

суддів:              Барсукової В.М., Лященко Н.П.,

Охрімчук Л.І.,
Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Калінінському районі міста
Горлівки Донецької області про відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Калінінському районі міста Горлівки Донецької області на рішення Калінінського
районного суду міста Горлівки Донецької області від 23 листопада 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 16 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що за час роботи на
шахті ім. Калініна у нього виникло професійне захворювання внаслідок чого
висновком МСЕК в 2006 році йому встановлено 80 % втрати працездатності з приводу
травми 1983 року та 30 % первісно за професійним захворюванням. Просив стягнути
з відповідача 60 000 грн. на відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням
здоров”я.

Рішенням Калінінського
районного суду міста Горлівки Донецької області від 23 листопада 2006 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Донецької області від 16 січня
2007 року, позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1
10 000 грн.

У касаційній скарзі
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калінінському
районі міста Горлівки Донецької області просить скасувати постановлені судові
рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. У
обґрунтування касаційної скарги зазначене відділення посилається на
невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування
судами норм матеріального права.

Касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково
позов, суд першої інстанції та апеляційний суд, погоджуючись з ним, виходили з
того, що ушкодженням здоров'я ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, обов'язок
відшкодування якої Законом України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” покладено на відділення Фонду.

Проте з такими висновками суду
погодитись неможливо.

Частиною 3 статті 34 Закону
України  “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” встановлено,
що моральна (немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, яка не спричинила
втрати потерпілим професійної працездатності, відшкодовується Фондом
соціального страхування від нещасних випадків за заявою потерпілого з викладом
характеру заподіяної моральної (немайнової) шкоди та за поданням відповідного
висновку медичних органів.

Судами встановлено, що згідно з
висновку медико-соціальної експертної комісії від 15 серпня 2006 року ОСОБА_1
визнано інвалідом 2 групи , встановлено 80 % втрати працездатності, з яких
вдруге 50 %  з приводу трудового каліцтва
1983 року та вперше 30 % з приводу пневмоконіоза.

Відповідно до п. 27 ст.
77 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дію абзацу 4
статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини 3 статті 28
та частини 3 статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності” в частині відшкодування
моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей на 2006 рік зупинено.

Як убачається з  матеріалів справи, заперечуючи проти позову,
відповідач посилався саме на пункт 27 статті 77 Закону України “Про Державний
бюджет України на 2006 рік”.

Проте судами першої та апеляційної
інстанції ці заперечення відповідача не прийнято, неправильно застосовано норми
матеріального права та не враховано, що призупинення дії закону не дає підстав
для його застосування.

За таких обставин ухвалені у справі
судові рішення підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про
відмову  у задоволенні позову на підставі
пункту 27 статті 77 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”.

Керуючись ст.ст. 336, 341 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Калінінському районі міста
Горлівки Донецької області задовольнити частково.

Рішення Калінінського районного
суду міста Горлівки Донецької області від 23 листопада 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 16 січня 2007 року, скасувати.

У задоволенні позову
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Калінінському районі міста Горлівки Донецької області про відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Рішення оскарженню не
підлягає.

Головуючий                                                                      М.В. Патрюк

Судді

В.М. Барсукова

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук

Ю.В. Прокопчук