АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
Справа №
22-ц-136/2007 р.                       Голов. 1 інст.- Кошелєв В. І.
Доповідач - Белинчук Т. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року січня місяця 15 дня,
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду АР Крим, в складі:

Головуючого, судді
Панкова М. В., Суддів   Ісаєва Г. А.,

Белинчук Т.Г.,

При секретарі      Сафіній
Ф.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського
закритого акціонерного товариства Агрофірма
„Крим" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,
компенсації за невикористану відпустку і вихідної допомоги

за апеляційною скаргою СЗАТ Агрофірма „Крим" на
рішення Бахчисарайського районного суду АР Крим від 04 травня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 у березні 2005 року
звернувся до суду з позовом до СЗАТ Агрофірма
„Крим" та вточнивши свої позовні вимоги, просив стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 88 грн. 01 коп., середній
заробітку за затримку розрахунку при звільненні в
сумі 7104 грн., компенсації за невикористану відпустку 670 грн. 08 коп. і
вихідну допомогу, та судові витрати по сплаті за проведення
судово-бухгалтерської експертизи у розмірі 1046 грн. 40 коп.

Свої
вимоги мотивує тим, що він працював на підприємстві відповідача і був

звільнений
по ч. З  ст.  38 КЗпроП України 24 квітня 2004 року.  При звільненні

розрахунок
з ним не провели, у зв'язку з чим посилаючись на ст. 116, 117 КЗпроП

України він просив стягнути вищевказані суми, а також
вихідну допомогу у розмірі

тримісячного середнього заробітку.

Рішенням Бахчисарайського районного суду АР Крим
від 04 травня 2006 року

постановлено:  „Позов
задовольнити. Стягнути з Сільськогосподарського закритого

акціонерного
товариства   Агрофірма   „Крим"
на   користь    ОСОБА_1 заборгованість
по заробітній платі в сумі  88 грн.  01
коп., середній     заробіток за період затримки розрахунку по день фактичного
розрахунку в сумі 7104         грн., компенсацію за невикористану
відпустку в сумі 670 грн. 08 коп., вихідну допомогу       в сумі
888 грн., а також 1046 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат за
проведення         судово-бухгалтерської експертизи, а
усього 9796 грн. 49 коп."

В апеляційній скарзі
СЗАТ Агрофірма „Крим" просить рішення суду першої -

інстанції скасувати та  ухвалити
по справі нове рішення, яким в задоволенні позовних

вимог ОСОБА_1 відмовити у
повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду
постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явилися до суду апеляційної
інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 303 ЦПК України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи встановлено неправильне
застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права,
які є обов'язковою підставою для. скасування рішення.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки відповідач не провів остаточний розрахунок при звільненні, то
вимоги позивача підлягають задоволенню.

З даними висновками суду першої інстанції не в повної мірі погоджується
колегія суддів, оскільки висновки суду не в повної мірі відповідають вимогам
норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебував з
відповідачем в трудових стосунках, працюючи ІНФОРМАЦІЯ_1 СЗАТ агрофірма
„Крім".

Згідно наказу відповідача НОМЕР_1 від 05.05.2004 року позивач звільнений по
ч. З ст. 38 КЗпроП України с
24 квітня 2004 року ( а.с. 23).

При
звільнені позивача відповідач мав заборгованість по заробітної платі у розмірі
1184 грн 01 коп (а.с. 42 зворот), яка була погашена в період з травня по
вересень 2004. року, та на 1.10.2004. року мала місце переплата 111 грн. 99
коп. Вказане встановлено висновком
судово-бухгалтерської експертизи № 2015 від 09.09.2005 року Кримського науково-дослідницького
інституту судових експертиз , яка проведена за клопотанням-позивача (а.с.
40-47).

Про існування наказу про звільнення позивачу відомо з травня 2004 року,
проте з позовом до суду позивач звернувся у березні 2005 року.

Колегія суддів вважає, що достовірно встановлено, що заборгованості по
заробітної платі з жовтня 2004 року перед позивачем не було.

Відповідно до частини 1 статті 233 КЗпроП України працівник може звернутися
з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в
місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. У разі пропуску з
поважних причин цього строку згідно зі статтею 234 КЗпроП України суд може його
поновити.

У даному випадку має місце пропуск строку на звернення до суду для.
вирішення трудового спору в частині вимог про стягнення середнього заробітку.
Позивач не надав суду доказів, яки б свідчили проте, що вказаний строк
пропущено з поважних причин.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України
які містяться у п. 4 Постанови від 6.11.1992 року „ Про практику розгляду
судами трудових спорів" ( з наступними - змінами), якщо цей строк
пропущено без поважних причин , у позові з цих підстав може бути відмовлено.

Компенсація, передбачена ст.. 117 КЗпроП України є санкцією для якої передбачено 3
місячний строк для звернення до суду, якій позивач на думку колегії, суддів
пропустив .

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивач
пропустив встановлений законом строк звернення до суду без поважних причин,
тому в частині позову про стягнення середньомісячної заробітної плати за час
затримки розрахунку слід відмовити.

В частині стягнення компенсації за невикористану
відпустку, слід відмовити у зв'язку з тим що вказана компенсація позивачу була
нарахована при звільненні, про що свідчить лицевій розрахунок ( а.с. 46) та
вийшла в остаточний розрахунок при звільнені та
була до 1.10.2004 року йому виплачена . Лицеві розрахунки були предметом розгляду
судово-бухгалтерської експертизи, та їм дна належна правова оцінка колегією
суддів.

Ураховуючи,    що позивач був звільнений за ч.3 ст. 38
КЗпроП України, то. відповідно до ст. 44
КЗпроП України на його користь підлягає виплаті вихідна допомога у розмірі
не менше тримісячного середнього заробітку.

Середній заробіток позивача складає
296 грн. 87 коп.( а.с. 43), у зв'язку з чим на користь позивача підлягає стягненню вихідна допомога у розмірі 890 грн 61
коп.

Приймаючи до уваги, що представник
СЗАТ агрофірма „Крим" у судовому засіданні
суду першої інстанції визнав заборгованість по заробітної платі у розмірі 88 грн 01 коп., то на підставі положень ч. 1 ст. 61 ЦПК
України вказана обставина доказуванню не підлягає, та вказана
сума підлягає стягненню на користь позивача.

Ураховуючи, що суд першої інстанції
постановляючи рішення допустив порушення норм матеріального права, колегія суддів,
вважає за необхідне, постановлене судове
рішення скасувати та постановити нове рішення про часткове задоволення
позову.

На користь позивач підлягають стягненню також
судові витрати  пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог у розмірі 117 грн 03 коп.

На підставі викладеного, статей 44, 116, 117, 233 КЗпроП
України, і керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 202, 303,
309, 316, 325 Цивільного процесуального кодексу - України, колегія
суддів судової палати у цивільних справах, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського закритого
акціонерного товариства Агрофірма „Крим" задовольнити частково.

Рішення Бахчисарайського районного суду АР Крим від
04 травня 2006 року скасувати та ухвалити нове рішення
якім позов Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з
Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства
Агрофірма „Крим" на користь ОСОБА_1 заборгованість
по заробітній платі в сумі 88 грн. 01 коп., вихідну допомогу, в сумі 890 грн. 61 коп, судові витрати 117 грн 03 коп., а
усього 1095 грн. 65 коп.

В решті частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двох місяців.

Головуючий, суддя                                                           Панков
М.В.

Судді                                                                               Ісаєв
Г.А.

Белинчук Т.Г.