АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007 року                                                                                                 м. Одеса

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого                                    Косогор Г.О.

суддів                                Ткачук О.О. Ісаєвої Н.В.

при секретарі                                  Ісаєвої Ю.С.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Колимського районного суду Одеської області від 22 серпня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства аграрної
політики України про поновлення на роботі, зобов'язання переукласти контракт та
виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу, та за позовом Міністерства аграрної політики України до ОСОБА_1 (третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
боці відповідача - ОСОБА_2) - про усунення перешкод у використанні, передачі державного майна і заборону доступу на
підприємство,

встановила:

У травні 2006 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача -Міністерства аграрної політики
України про поновлення на роботі на посади ІНФОРМАЦІЯ_1Державного підприємства
«Пісарівський спіртзавод», зобов'язання переукласти контракт та виплати
заробітної плати за час вимушеного прогулу. Відповідач звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у використанні,
передачі державного майна і заборону доступу на підприємство.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав, а позов Міністерства аграрної
політики України не визнав.

До участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог
на боці відповідача було залучено ОСОБА_2, якого наказом Міністра аграрної
політики України від 3 травня 2006 року було призначено на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1Державного
підприємства «Пісаревський спіртзавод».

ОСОБА_1 вважав його звільнення з посади ІНФОРМАЦІЯ_1ДП
"Пісарівський спіртзавод" незаконним та
таким, що грубо порушує трудові права та охоронювані законом інтереси.

Просив поновити його на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1ДП "Пісарівський
спіртзавод" та зобов'язати Міністерство аграрної політики
України переукласти з ним Контракт на умовах, що містяться в контракті НОМЕР_1, на підставі якого призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ДП "Писарівський
спіртзавод".

Справа №22ц-222/2007 р.                               Головуючий 1- ої інстанції:

Следь В.М.

Доповідач: Ткачук ОО.

З метою забезпечення позову просив заборонити Міністерству аграрної
політики України і його посадовим особам
виконувати дії і вживати заходи з виконання наказу Міністерства аграрної політики України НОМЕР_2 про звільнення ОСОБА_1 з посади ІНФОРМАЦІЯ_1ДП "Пісарівський
спіртзавод", а також приймати рішення і накази про укладення трудових контрактів і прийом на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1ДП
"Пісарівський спіртзавод" інших осіб.

Також просив суд стягнути з ДП „Пісарівський спіртзавод" за час
вимушеного прогулу з 17.05.2006 року по 22.08.2006 року заробітну плату та всі виплати, передбачені
контрактом НОМЕР_1.

Представники Міністерства аграрної політики України в судовому засіданні
позов ОСОБА_1 не
визнали, свої позовні вимоги підтримали.

Третя особа - ОСОБА_2 також просив відмовити у позові
ОСОБА_1

Рішенням Колимського районного суду Одеської області від 22 серпня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково - поновлено ОСОБА_1 на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1ДП «Пісарівський спіртзавод», зобов'язано
Міністерство аграрної політики України переукласти з
ОСОБА_1 контракт, зобов'язано виплатити
ОСОБА_1 заробітну плату за чаг, вимушеного
прогулу та усі виплати, передбачені Контрактом, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Цим же рішенням
відмовлено у задоволенні позову Міністерства аграрної політики України.

На дане рішення принесені апеляційна скарга третьою особо ОСОБА_2, в якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення
про відмову ОСОБА_1
у позові.

Заслухавши доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги та заперечення на неї, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність та обгрунтованність
рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції без
зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 п1 ЦПК України розглядає
цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції розглядаючи справу, перевірив усі докази, які навів
позивач у підтвердження своїх вимог, а
відповідач - у підтвердження своїх заперечень,
навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді
справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці
правовідносини, та зробив вірний висновок про часткове задоволення позовних
вимог.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що суд першої інстанції
невірно встановив дійсні правовідносини, що склалися між сторонами по справі,
не береться судовою колегією до уваги, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що правовідносини, які склалися між
сторонами по справі, регулюються ст .21 ч.3 КЗпП України та
Контрактом НОМЕР_1.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення вимог ст.. 74, 76 ЦПК України, тобто, його як особу, яка приймала участь у
справі не було належним чином повідомлено про судове засідання,
то судова колегія не бере його до уваги, оскільки згідно ч.3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть
бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це
порушення призвело до неправильного вирішення справи. Апеляційна скарга не містить доводів, що у зв'язку з відсутністю
ОСОБА_2 у судовому засіданні суд невірно вирішив справу.

Згідно ст.. 40 п.6 КЗпП України, трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноважений ним органом у випадку поновлення на роботі
працівника, якій раніше виконував цю роботу.

Суд
розглядав   справу,   яка   виникла
з   правовідносин   між
ОСОБА_1,   та

Міністерством аграрної політики
України.

Оскільки суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1, та поновив його на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 Державного підприємства «Пісарівській спіртзавод», то у
власника виникли підстави для звільнення ОСОБА_2 по п.6 ст. 40 КЗпП України. Наказ про звільнення ОСОБА_2 було видано 27 вересня 2006 року після ухвалення рішення суду. У ОСОБА_2 виникло
право на оскарження у суді цього наказу, у
передбаченому законом порядку, що він може зробити і зараз.

Інших доводів, маючих правове
значення, в апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в
межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу,
дав належу оцінку наданим доказам, постановив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 313 315 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Колимського районного суду Одеської області від 22 серпня 2006 року -залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена на протязі двох місяців з дня проголошення до Верховного
Суду України.