overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 22-178 2007 року                                   Головуючий суддя у І інстанції - Ралець Р.В.
Суддя-доповідач в Апеляційному суді
УХВАЛА

І М Е Н Е М   УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року                                                                                                           місто Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської
області у складі:     головуючого
Буцяка 3.1.

суддів Шимківа С.С., Ковалевича СП.

з участю
секретаря судового засідання Іванової І.С.,

сторін

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду в м. Рівному
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду від 13 грудня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державного департаменту з питань
вико­нання покарань в Рівненській області і Дубенської виховної колонії про
перерахунок пенсії, виплату матеріальної допомоги та стягнення грошової
компенсації за речове майно,

встановила:

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 13 грудня 2006 року позов
ОСОБА_1 до Управління
державного департаменту з питань виконання покарань в Рівненсь­кій області і
Дубенської виховної колонії про перерахунок пенсії, виплату матеріальної допомоги та стягнення грошової компенсації за
речове майно задоволено частково.

З Дубенської
виховної колонії на користь ОСОБА_1 стягнено 1001,78 грн. гро­шової компенсації
за речове майно.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В поданій на це
рішення апеляційній скарзі позивач рахує його незаконним і про­сить апеляційний суд його скасувати й ухвалити у
справі нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з позовом до
Управ­ління державного департаменту з питань виконання покарань в Рівненській
області, Ду­бенської ВК про перерахунок пенсії, виплату матеріальної допомоги
та стягнення гро­шової компенсації за речове майно. Однак суд помилково
порушив провадження в по­рядку цивільного
судочинства та розглянув справу із застосуванням ЦПК України, що є підставою
для скасування рішення суду із закриттям провадження у справі.

Зазначений спір
є публічно-правовим, який відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України віднесено до
компетенції адміністративного суду, яким в силу п.5 Перехідних та прикінцевих положень цього кодексу є місцевий
суд, та який підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

За таких
обставин колегія суддів, керуючись ст.ст. 10, 60, 303, 307, 308, 310, 313-315,
317 ЦПК України -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дубенського міськрайонного суду від 13 грудня 2006 року в частині
за­доволених позовних вимог, яка сторонами в
апеляційному порядку не оскаржена, зали­шити без зміни.

В решті позовних вимог рішення місцевого суду скасувати і провадження у цій
частині по справі закрити на підставі п. 1 ст.205 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня на­брання нею чинності.
Справа № 22-20107                                  Головуючий
в 1-й інст.- Сидоренко
Доповідач - Ковалевич СП.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01 березня 2007р. Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Рівненської області у складі

головуючого-
судді Будяка 3.1.

суддів Ковалевича СП., Шимківа С.С

при секретарі Івановій І.С розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Дубровицького районного суду від 05 грудня 2006р. по справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов»язань.

Перевіривши
докази у справі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішення Дубровицького районного суду від 05 грудня 2006р.
частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнуто на його користь з
ОСОБА_1 6599,95 грн. завданої шкоди в наслідок невиконання зобов»язань та
відмовлено у відшкодуванні моральної шкоди за недоведеністю вимог.

В апеляційній скарзі на вказане рішення ОСОБА_1
посилається на його незаконність через невідповідність висновків суду
дійсним обставина справи. Стверджує, що його вини у невиконанні зобов»язань по
поставці позивачеві комп»ютера немає, а тому просив таке рішення скасувати, та
постановити нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що в жовтні місяці ОСОБА_2. оформив
у банку Аваль кредитний договір на суму 5000 грн. для придбання комп»ютера.

Вказану суму банк за дорученням ОСОБА_2. та на
підставі рахунку НОМЕР_1. ОСОБА_1 перерахував 07.10.2005р. ( а.с. 8) останньому
для поставки цього комп»ютера.

Таким чином у ОСОБА_1 виникло зобов»язання перед ОСОБА_2 по передачі речі,
визначеної індивідуальними ознаками, в даному випадку комп»ютера.

Свого
зобов»язання ОСОБА_1 не виконав.

За наведених обставин , суд першої
інстанції правильно керуючись ст. 612,623 ЦК України постановив
рішення про відшкодування позивачеві збитків, завданих з вини відповідача.

Проте визначаючи суму збитків, суд першої інстанції безпідставно включив в
неї і виплачені позивачем проценти за користування кредитом та пеню у зв»язку з
не своєчасним його погашенням. Така сума становить 1599,95 грн.

Колегія судді приходить до висновку, що ці виплати
проведені позивачем не з вини відповідача, а тому вони не підлягають
відшкодуванню.

У зв»язку з викладеним, рішення суду першої інстанції підлягає частковій
зміні із зменшення суми відшкодування.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 307, 313,315 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Дубровицького районного суду від 05 грудня 2006р. частково змінити.

Зменшити суму відшкодування завданої шкоди з ОСОБА_1 на користь БОСОБА_2 з
6599,95 грн. до 5000 грн.

В решті рішення
залишити без зміни.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду апеляційної інстанції
протягом двох місяців з дня її проголошення в касаційному порядку до Верховного
Суду України.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

11 квітня 2007
року                                                                місто
Одеса

Колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого -
судді        Косогор Г.О.

суддів:                      Ісаєвої Н.В, Ткачук О.О.

при
секретарі  Зелинському О.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11 жовтня 2006 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до ОСОБА_1, третій особі-Приморської районної адміністрації Одеської
міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності -,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2005
року позивачі звернулись до суду з позовом в якому просили забов»язати
відповідачку не чинити їм перешкод у відновленні сараїв»Н»і «П»,загальною
площею 13,6 кв. м. у дворі будинку АДРЕСА_1; забов»язати закрити віконний отвір
в стіні будинку до якого примикали вказані сараї і заборонити будівництво
другого вікна і балкона в АДРЕСА_2

Заочним рішенням
суду позов було задоволено. На рішення суду відповідачка принесла апеляційну
скаргу.

У судове
засідання надійшло клопотання відповідачки в якому вона просить зупинити
провадження по справі до розгляду апеляційної скарги Одеської міської ради на
рішення Приморського районного суду міста Одеси від ІНФОРМАЦІЯ_1, у справі за
позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 до УЖКХ про визнання частково недійсними
розпорядження про приватизацію і свідоцтва про право власності, ухвалення часток
у сумісній власності і касаційної скарги самої ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного
суду Одеської області по цієї ж справі, яка прийнята до розгляду Верховним
судом України.

Судова колегія,
обговоривши заявлене клопотання, оглянувши матеріали справи, приходить до
висновку про його задоволення.

Згідно ст.201
ЦПК України суд забов»язаний зупинити провадження у справі у разі: неможливості
розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку
конституційного, цивільного, господарського, кримінального, чи

Головуючий у
першій інстанції Нікітіна С.І.                               Справа
№ 22ц-14007

Доповідач Ісаєва
.В.                                                                      Категорія
44

адміністративного судочинства. З цього питання суд
постановлює ухвалу.

Із матеріалів справи вбачається, що з рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від ІНФОРМАЦІЯ_1 пов»язано вирішення
питань в теперішній справі, тому судова колегія вважає за необхідне зупинити
провадження по справі до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 і апеляційної
скарги Одеської міськради. Керуючись ст.,201, 304 ЦПК України, судова колегія,
-

УХВАЛИЛА:

Провадження по
теперішній справі зупинити до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 і апеляційної
скарги Одеської міськради на рішення Приморського районного суду м. Одеси від
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України на
протязі двох місяців.

Головуючий                                                                                     О.О.Косогор
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  ОДЕСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
УХВАЛА

7 травня 2007 РОКУ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

Плавич Н.Д.,Галушко Л.А., Кварталової А.М.

Розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Одесі у відповідності до
СТ..1 Закону України „Про внесення змін до закону України „Про судоустрій
України щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22
лютого 2007 року справу за позовом

ОСОБА_1
до ЗАТ „МЖК
„Вознесенка" про стягнення сум, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької
області від 23 листопада 2005 року

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернувсь до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення колегії
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області
від 23 листопада 2005 року ,яким скасовано рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 1 червня 2004 року про стягнення 66 497 грн.83
коп. та відмовлено в заявлених вимогах.

8 обгрутрування касаційної скарги
ОСОБА_1. посилається на невідповідність

висновків апеляційного суду фактичним обставинам справи, в зв'язку з чим

ставить питання про скасування судового рішення та залишення в силі
районного

суду «скасованого помилково.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень
відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи
рішення районного суду про стягнення з ЗАТ „МЖК „Вознесенка" на користь ОСОБА_1.
66 497 грн.83 коп. та відмовляючи в заявлених вимогах апеляційний суд
Запорізької області виходив з того, що стягнення в грошовому виразі 66 497 грн.
суперечить зобов'язанням по трудовому контракту від ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто
безпідставно, оскільки такий вид зобов'язань не передбачений законом і не
обумовлений укладеним між сторонами договором.

Справа-ЗЗц-145-07

Головуючий
1-ї інстанції - Гнатнк Г.Є.       Доповідач
- Галушко JI.A.

-2-

Апеляційний
суд обґрунтовано скасував рішення суду та ухвалив нове, про відмову в заявлених
вимогах.

Відповідно до СТ..324 ч.2 ЩІК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст.335 ЩІК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені
в рішенні суду, чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення
апеляційного суду Запорізької області ухвалене з додержанням норм матеріального
та процесуального права, а також відсутні передбачені ч.1 ст.338 ЩІК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.332336ДПУ України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Одеської області

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення    апеляційного суду Запорізької області
від    23 листопада    2005 року

залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді:                                                   Л.А.Галушко
Справа №2-168 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2007 року

Ямпільськии районний суд Вінницької області

в складі
головуючого судді  ГОЛОВІНА В.А.

при секретарі                                        ГРОМ Л.М.

з участю
адвоката

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до комісії по реорганізації майнових паїв АДРЕСА_1,
Ямпільського району, Вінницької області про витребування майнової частки паю,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася в суд з даним позовом.
Вказала, що вона являється власником майнового паю, що
засвідчується Свідоцтвом на право власності на майновий пай, НОМЕР_1, вартістю 1430 гривень, виданого 31.08.2001 року Довжоцькою сільською Радою
Ямпільського району, Вінницької області. Договору оренди майнової
частки (паю) між позивачкою та СТОВ "Передовик" АДРЕСА_1,
Ямпільського району, Вінницької області не укладалось. Позивачка бажає отримати свій майновий пай у вигляді
майна або у випадку неможливості - у грошовому розмірі, тому змушена звернутись в суд з даним
позовом.

Представник відповідача комісії по реорганізації майнових паїв АДРЕСА_1,
Ямпільського району, Вінницької області ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що вони згідні виділити позивачці
майно в натурі, згідно структури розподілу майнових паїв, однак виділити
в грошовому розмірі, як позивачка бажає, вони не можуть.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Із наданих документів встановлено, що позивачка
являється власником майнового паю, вартість якого становить 1430 гривень і який
належить позивачці згідно Свідоцтва про
право власності на майновий пай. Дане майно знаходиться в пайовому фонді АДРЕСА_1, Ямпільського району, Вінницької області і повинно виділятись згідно структури
розподілу майнових паїв.

Дані правовідносини регулюються ст.ст.386, 387 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,213,214,215 ЦПК України і на підставі ст.55 Конституції України, ст.ст.386, 391 ЦК України, ст.48 Закону України "Про
власність",

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задоволити.

Зобов"язати комісію по реорганізації майнових паїв АДРЕСА_1, Ямпільського району, Вінницької області виділити
ОСОБА_1 майно на суму 1430 гривень згідно структури розподілу майнових паїв. В разі відсутності майна - стягнути грошову компенсацію в сумі 1430 гривень.

Стягнути з комісії по реорганізації майнових паїв
АДРЕСА_1, Ямпільського району, Вінницької
області на користь ОСОБА_1 витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 01 гривня 50 копійок та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 01 гривня 50 копійок. Всього - 03 гривні.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області протягом
десяти днів з часу його проголошення, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення, через Ямпільськии районний
суд. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з наступного дня
після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ                             В.А.ГОЛОВІН
Справа № 2-193/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року

Ямпільський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді БО ДН
АРУ К
А М.Ф.

при секретарі ГРОМ Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Ямпіль

цивільну   справу
за   позовом   ВАТ
"АК   Вінницяобленерго"   в
особі   Ямпільських

електричних  мереж
до  ОСОБА_1  про
відшкодування

завданих збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даним позовом. Вказав, що перевіркою виконання Правил користування електроенергією встановлено, що
відповідач допустив без облікове споживання електроенергії шляхом
монтажу розетки в схованому місці поза приладом обліку електроенергії, внаслідок чого електроенергія використовувалась, але
електролічильником не нараховувалась, чим порушив
вимоги Правил. В зв'язку із чим йому зроблено нарахування в сумі 1341 гривню 54 копійки, які він добровільно не
бажає сплачувати. Тому вони вимушені звернутись в суд і просити стягнути дані
збитки.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав так як вважає, що позов пред'явлений безпідставно, так як він не робив даної
проводки. Під час перевірки в дану розетку було включено
електроплитку.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши наданні
документи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Із
наданих  документів   встановлено,   що
відповідач     допустив   без
облікове

2

споживання електроенергії шляхом
монтажу розетки в схованому місці поза приладом обліку електроенергії,
внаслідок чого електроенергія не враховувалась електролічильником, і в результаті цього позивачу завдано збитки на
суму 1341 гривня 54 копійки.

При вирішенні
питання про відшкодування завданих збитків суд враховує матеріальне становище
відповідача, що він отримує пенсію у розмірі 400 гривень, в даному будинку проживає дуже малий термін,
належним чином не перевірив, чи всі прилади в його будинку підключені вірно, а
тому суд вважає можливим зменшити розмір завданих збитків до 500 гривень.

В іншій частині позову - відмовити.

Дані правовідносини регулюються ст.1166 ЦК України.

Керуючись ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 214 ЦПК України і на підставі ст.1166, 1193 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ВАТ "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "ВШНИЦЯОБЛЕНЕРГО" в
особі Ямпільських електричних мереж 500
гривень завданих збитків, а також 51
гривню по оплаті державного мита та 30
гривень по оплаті витрат на ІТЗ розгляду цивільної справи, а всього 581 гривню.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області
протягом

десяти днів з наступного дня після його проголошення шляхом подання заяви
про

апеляційне оскарження рішення через Ямпільський районний суд. Апеляційна
скарга на

рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне

оскарження.

Головуючий
М.Ф.Боднарук
Справа №2-138/07
Рішення Іменем України

23 лютого 2007
року.

Великоновосільківський районний суд
Донецької області у складі:
головуючого -судді Єфименко В.І., при секретарі Тахтаровой Н.П., розглянувши у
відкритому судовому засідан­ні в залі суду с.м.т. Велика Новосілка справу за
позовом ОСОБА_1 до виконкому Великоновосільківської селищної ради про визнання
права власності на самочин­но збудований будинок  з надвірними побудовами, -встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2.
Після його смерті залишилась спадщина у вигляді жилого будинку з надвірними
побудовами, розташованих АДРЕСА_1. Будівництво вказаних побудов проводилось з
дозволу компетентних органів, але на день смерті забудівника, в особі
ОСОБА_2., із-за його юридичної необізнаності, право   власності
на нього, до кінця не оформлено .
Тобто ,не отримано свідоцтво про право власності на нього. Із-за цього,
позивачка не може переоформити у нотаріуса цю
спадщину на себе, а тому вона і просить визнати за померлим чоловіком
право власності на вказане будівництво. В судовому засіданні вона підтримала
свої позовні   вимоги.

Відпровідач їх
визнає в письмовій заяві ,наданій на ім*я суду і просить справу розглянути за
відсутності його представника.

Заслухавши пояснення
позивачки,перевіривши матеріали справи ,
суд важає за необхідне по­зовні вимоги задовольнити за таких підстав.

З акту про виділення в натурі
присадибної зем ельної ділянки для будівництва житлового будинку , виданого на
підставі   рішення виконавчого комітету
Великоновосільківської селищної ради від НОМЕР_1
і відповідно до рішення правління колгоспу
'Родина" Великоновосільківського району Донецтької
області,свідоцтва на забудову індивідуальної садиби,зареєстрованого НОМЕР_2 у виконкомі
Великоновосільківської районної ради депутатів трудящих від 01.06.1974 року,договору
про надання в безстракове використання земельного участку для будівництва
індивідуального жилого будинку на праві приватної власності від 07.06.1974 року, акту
прийняття в експлуатацію завершеного будівництва жилого будинку і господарських
побудов індивідуального забудівника ОСОБА_2.,затвердженого 28.12.2003 року виконкомом
Великоновосільківської селищної ради вбачається, що дійсно гр. ОСОБА_2 по вищевказаній адресі був
побудован жилий будинок з надвірними збудова-ми ,які на завертаючому егапі   із-за юридичної необізнаності забудовника, а потім і смерті
його , не були
оформлені   правоуставлюючим
документом,яким би мало бути свідоцтво про право власності на це будівництво .

Тому вимоги
позивачки обгрунтовані ,
визнані   відповідачем і ,який не
заперечує проти уза­конення цього будівництва.

Керуючись ст.376
ч.3 ЦК України,
ст.ст. 60.209.,212-215,218 ЦПК України,-вирішив:

визнати за ОСОБА_2,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право
приватної власності на жилий будинок і надвірні побудови біля нього,
розташовані АДРЕСА_1.Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької
області через Великоновосіль­ківський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з
дня його проголошення заяви про Апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК  України.