Справа № 2 - 114
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
10 вересня 2007   року
суд Криму
складі судді:                                                                                   ПЕРЕВЕРЗЄВОЇ  Г. С.
секретарі   :                                                                                 КОНОНОВОЇ
у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського суду цивільну
справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялтинський
учбово - методичний центр екології» до ОСОБА_1про стягнення  збитку,
ТОВ «Ялтинський учбово - методичний
центр» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки
заборгованість в сумі 3324,19 гривень, витрачену на її навчання і витрати на
відрядження, а також витрати на надання юридичної допомоги в сумі 1700 гривень.
Вимоги мотивує тим, що 02 листопада
2005 року між ними і відповідачкою був укладений Контракт строком до 02 травня
2007 року, згідно умов якого вони направили ОСОБА_1на курси підвищення
кваліфікації за свої кошти. Разом з тим, 17 березня 2006 року контракт з
відповідачкою ними був припинений достроково (у зв'язку з систематичним
невиконанням без поважних причин покладених на неї обов'язків), у зв'язку з
чим, згідно п. 6.2 Контракту, вона зобов'язана відшкодувати витрачену на її
Відповідачка позов не визнала,
вважає, що ніяких витрат на її навчання позивач не поніс, оскільки платіжне
доручення про оплату її навчання ним суду не представлено. Проти стягнення
судових витрат також заперечує з тих підстав, що позивачем не представлено суду
доказів, що юридична допомога, оцінена в 1700 гривень, була надана на ведення
саме даної справи.
Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, що 02 листопада
2005 року між ТОВ «Ялтинський учбово - методичний центр екології» і ОСОБА_1був
укладений Контракт про призначення останньої на посаду методиста на строк до 02
травня 2007 року (а.с. 7-8).
Згідно п. 5.6. Контракту,
ОСОБА_1була направлена у м. Київ в Головний учбово - методичний центр на курси
підвищення кваліфікації.
Згідно з угодою - рахунком №
210-10.05 від 14 жовтня 2005 року, вартість навчання по підвищенню кваліфікації
склала 2322 гривні (а.с. 9). Факт знаходження на курсах підвищення кваліфікації
ОСОБА_1не заперечує і дані обставини також підтверджується виданим їй
свідоцтвом про підвищення кваліфікації (а.с. 12).
Відповідно до звіту про
використовування коштів, наданих на відрядження, ОСОБА_1в ході навчання було
витрачене 1410,14 гривень (а.с. 10-11).
Згідно п. 6.2 Контракту, у разі
дострокового припинення Контракту (з відома сторін, за ініціативою однієї із
сторін до закінчення строку дії контракту, за ініціативою директора до
закінчення строку дії контракту у випадках, передбачених статтями 40, 41 КЗпП
України, за ініціативою «фахівця» до закінчення строку дії контракту у
випадках, передбачених статтями 38, 39 КЗпП України), «фахівець» (в даному
випадку Огороднікова), зобов'язаний відшкодувати в повному розмірі суму,
витрачену на його навчання, включаючи витрати на відрядження.
17 березня 2006 року контракт з
ОСОБА_1був розірваний у зв'язку з її звільненням наказом № 4 від 17 березня
2006 року з посади за систематичне невиконання без поважних причин покладених
на неї обов'язків (а.с. 31, 32).
ОСОБА_1звернулася до суду з
позовними вимогами про визнання її звільнення незаконним, зміни формулювання
звільнення.  Рішенням суду від 05 липня
2006 року в даних позовних вимогах ОСОБА_1було відмовлено, а рішенням судової
палати з цивільних справ Апеляційного суду АРК від 24 жовтня 2006 року рішення
суду в цій частині було залишене без зміни і набрало законної сили (а.с.
Відповідачка також зверталася до
суду з позовом про визнання недійсним п. 6.2. укладеного між нею та ТОВ
«Ялтинський учбово - методичний центр екології» Контракту і його розірвання,
проте рішенням суду від 14 лютого 2007 року в позовних вимогах їй знов було
відмовлено і рішення суду також набрало законної сили (а.с. 89-90).
Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням по цивільній,
господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи або
особа, відносно яких ці обставини встановлені.
Таким чином, питання про
правомірність звільнення ОСОБА_1, укладення з нею Контракту вже встановлено
рішеннями судів, що набрали законної сили, а тому не підлягає повторному
встановленню в даному судовому засіданні.

Виходячи із зібраних у справі
доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1
витрат на її навчання, витрачених нею витрат
на відрядження заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню, за
вирахуванням суми у розмірі 407,95 гривень, яка вже була стягнута з ОСОБА_1
підприємством самостійно наказом № 7 від 17 березня 2006 року, як часткове
відшкодування суми збитку, завданого підприємству (а.с. 13).

Що стосується вимог позивача про
стягнення судових витрат у вигляді витрат на надання юридичної допомоги, то в
даній частині позов задоволенню не підлягає, оскільки ніяких доказів, що
правова допомога на вищезгадану суму надавалася позивачу безпосередньо з
веденням саме цієї справи, суду не представлено. З укладеного між сторонами
договору доручення на юридичне обслуговування від 10 квітня 2006 року (а.с.
72), а також платіжних доручень (а.с. 73-75), дана обставина не вбачається.

Разом з тим, оскільки позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню, з відповідачки на користь позивача також
підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 51 гривна і
витрат на інформаційно - технічне забезпечення справи в сумі 30 гривень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 66, 212, 213, 215, 217, 218 ЦПК  України, суд

В И Р І Ш И В  :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялтинський учбово -
методичний центр» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1на користь Товариства з обмеженою відповідальністю
«Ялтинський учбово - методичний центр екології» заборгованість в сумі 3324, 19
гривень, судові витрати в сумі 81 гривна, а всього - 3405 (три тисячі чотириста
п'ять) гривень 19 копійок.

В інший частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський
суд в строки та порядку, передбачені ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: