УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27
березня 2007 року                                                            м.
Вінниця

Колегія судців судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого :
Ковальчука О.В., суддів : Іващука В.А, Колоса С.С., при секретарі: Мазур Ю.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Тростянецького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ
України у Вінницькій області та Державної надзвичайної протиепізоотичної
комісії при Тростянецькій районній державній адміністрації Вінницької області
про визнання дій неправомірними, а також за її позовом до Держави Україна в
особі Головного управління Державного казначейства у Вінницькій області, а
також до Тростянецької районної державної адміністрації Вінницької області,
Тростянецького районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ
України у Вінницькій області, треті особи на стороні відповідачів : Управління
Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, Державна
надзвичайна протиепізоотична комісія при Тростянецькій районній державній
адміністрації Вінницької області, про відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої неправомірними діями працівників міліції, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1- ОСОБА_2на рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 10 січня 2007 року,

установила:

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 січня 2007 року у
задоволенні зазначених вимог позивачки відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 серпня 2005
року у с. Ободівка, Тростянецького району Вінницької області, працівниками
міліції був зупинений автомобіль КАМАЗ
- 53212, державний номер НОМЕР_1 з причіпом, на якому перевозилась
продукція тваринного походження, а саме: стегенця курячі, згідно маркування
(виробник США), загальною
вагою 15 855 кг. На час огляду транспортного засобу, водієм супровідні
ветеринарні документи на дану продукцію(посвідчення про якість і ветеринарне
свідоцтво(ф-№2) пред'явлено не

Справа № 22 -
573   2007 р.       Категорія: 22   Рішення постановлено під головуванням Овсюка Є.М.

Доповідач:
Ковальчук О.В.

було. Зазначених документів власник зазначеного товару - ОСОБА_1. не надала суду і
в процесі розгляду справи. Тому суд дійшов висновку, що вказані дії працівників
міліції та рішення Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при
Тростянецькій районній державній адміністрації Вінницької області від 15 серпня
2005 року № 2 про вилучення зазначеної продукції з обігу та направлення за
рахунок власника до Тульчинського ветеринарно-санітарного заводу для переробки
у відповідних технологічних режимах відповідають вимогам ст.1 Закону України
"Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше
використання неякісної та небезпечної продукції", а відтак у задоволенні
вимог позивачки слід відмовити.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1.
просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, яким задовольнити її позов,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що
рішення підлягає до скасування із закриттям провадження у справі з таких
підстав.

Згідно ч.І ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші
юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють
підпри&іницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства
та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до вимог ч.І ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч.І ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без
розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.І ст.205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Із матеріалів
справи вбачається, що з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди,
завданої неправомірними діями працівників міліції^ ОСОБА_1 звернулась до суду у
жовтні 2005 року, мотивуючи вимоги тим, що вона як приватний підприємець 14
серпня 2005 року поблизу с.Білий камінь, Чечельницького району, Вінницької
області, у представника фірми "Агросою?
закупила для подальшої реалізації 1332 ящики курячих стегенець, загальною
вагою 19980 кг., загальною вартістю 239 760 грн., при перевезені яких поблизу
с.Ободівка працівниками Тростянецького районного відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області їх було незаконно
вилучено та рішенням Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при

Тростянецькій районній державній адміністрації Вінницької області від 15
серпня 2005 року - направлено до Тульчинського ветеринарно-санітарного заводу
для переробки.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачка є суб'єктом
підприємницької діяльності і спір між нею та відповідачами виник з приводу
здійснення нею підприємницької діяльності, тому враховуючи наведені вище
положення ч.І ст.1 ГПК України та ч.І ст. 15 ЦПК України розгляд лише одних
вимог позивачки до зазначених відповідачів про відшкодування шкоди, завданої
неправомірними діями працівників міліції та протиепізоотичної комісії
відноситься до юрисдикції господарських судів.

Під час розгляду справи позивачка пред'явила позов до Тростянецького
районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій
області та Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Тростянецькій
районній державній адміністрації Вінницької області про визнання їх дій по
вилученню зазначеної продукції неправомірними.

Зі змісту ст. З, ч.І ст. 5 та п.1 ч.І ст. 17 КАС України вбачається, що
спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, відносяться до компетенції
адміністративних судів і розглядаються у порядку адміністративного судочинства,
яке здійснюється відповідно до КАС України, тому розгляд вимог позивачки про
визнання дій названих суб'єктів владних повноважень по вилученню зазначеної
продукції неправомірними відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Частиною 2 ст.21 КАС України передбачено, що вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони
заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше
вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Оскільки із матеріалів справи вбачається, що суд об'єднав в одне
провадження зазначені позови ОСОБА_1.,
тому відповідно до наведених вище норм процесуального права вони повинні
розглядатися відповідно до КАС України адміністративними судами.

Згідно п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України до початку
діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні
справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського
процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній
інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України. Касаційний перегляд рішень за
такими справами здійснює Вищий адміністративний суд України за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки суд розглянув зазначені вимоги позивачки у порядку цивільного
судочинства, визнати рішення суду законним і обгрунтованим не можна, а тому
воно підлягає до скасування із закриттям провадження у справі.

Керуючись 307,
310, 314, 315 ЦПК України колегія суддів,

ух валила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1- ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 січня 2007 року скасувати,
провадження у справі за позовом ОСОБА_1до Тростянецького районного відділу
Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області та
Державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Тростянецькій районній
державній адміністрації Вінницької області про визнання дій неправомірними, а
також за її позовом до Держави Україна в особі Головного управління Державного
казначейства у Вінницькій області, ^а також до Тростянецької районної державної
адміністрації Вінницької області, Тростянецького районного відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, треті особи на
стороні відповідачів : Управління Міністерства внутрішніх справ України у
Вінницькій області, Державна надзвичайна протиепізоотична комісія при
Тростянецькій районній державній адміністрації Вінницької області, про
відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями працівників міліції, -
закрити.

Роз'яснити ОСОБА_1.,
що розгляд таких справ проводиться відповідно до Кодексу адміністративного
судочинства України і відноситься до юрисдикції адміністративних судів, якими
на день постановления цієї
ухвали є відповідні місцеві та апеляційні господарські суди, а також Вищий
адміністративний суд України.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Протягом двох
місяців з дня набрання законної сили ухвала може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України.