Справа № 22ц 65 - 2007 р.                                                Головуючий
Категорія   16.                                                             Доповідач
апеляційного суду Лисенко
УХВАЛА іменем України

22 січня
2007 року.                                                                          м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів:
Данилової О.О., та Кутової Т.З.,

із секретарем
судового засідання Гапєєвою Т.В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_2., у відкритому судовому засіданні за
апеляційною скаргою ОСОБА_1
переглянула рішення місцевого Южноукраїнського міського суду Миколаївської
області від 01 листопада 2006 року, ухваленого по цивільній справі за позовом
Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом" (далі ДП НАЕК
"Енергоатом") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по квартирній платі та за
спожиті комунальні послуги і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
про стягнення компенсації за моральну шкоду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши у
межах оскарження обставини та докази ,-

УСТАНОВИЛА:

1 червня 2006 року Державне підприємство
"Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
пред'явило позов до ОСОБА_1 про
стягнення 276 гривень 86 копійок заборгованості по оплаті за користування з
квітня 2005 року і по березень 2006 року АДРЕСА_1 та за спожиті комунальні
послуги.

19 червня 2006 року ОСОБА_1
пред'явив зустрічний позов до Державного підприємства "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 1 700 гривень
компенсації за моральну шкоду.

Його обґрунтовував тим, що заборгованості перед позивачем не має, оскільки
щомісячно вносить квартирну плату та оплачує спожиті комунальні послуги. При
цьому, розмір оплати становить 50 % від нарахованих сум, оскільки, як працівник
Южноукраїнського MB УМВС України в Миколаївській області, має право на знижку
по оплаті за користування житлом та комунальними послугами.

Не дивлячись на зазначене, позивач весь час наполягає на проведення 100 %
оплати; з метою спонукати його до такого, постійно направляє на його адресу
повідомлення про борг та попередження; у письмовій формі розповсюджує
інформацію про наявність у нього боргу. Такі дії підприємства є протиправними,
вони компрометують його, викликають нервове напруження, завдають моральної
шкоди.

Посилаючись на указані обставини, просив про задоволення його зустрічного
позову.

Ухвалою суду позови були об'єднані
в одне провадження.

Рішенням місцевого Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області первинний позов задоволено у повному обсязі, у
задоволенні зустрічного позову відмовлено за недоведеністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність рішення суду нормам
матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення зустрічного позову й відмову у первинному позові.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржене рішення суду 1 інстанції
залишити без зміни, оскільки той постановив його з додержанням норм матеріального
й процесуального права.

Вирішуючи спір таким чином, як викладено у оскарженому рішенні, місцевий
суд вважав установленим, що сторони знаходяться у договірних правовідносинах за
змістом яких позивач надає відповідачеві для проживання належну йому квартиру
та комунальні послуги, а останній - зобов'язаний вчасно та у повному розмірі
вносити квартплату та оплачувати спожиті послуги. При цьому, відповідач повинен
повністю покривати фактичні витрати за користування житлом й комунальними
послугами, оскільки згідно Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій
працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання
покарань, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 31 березня 2003 року № 426, передбачено інший механізм реалізації
надаваних ст. 22 Закону України "Про міліцію" пільг.

Так, як відповідач оплачував тільки 50 % нарахованої квартирної плати та у
тому ж розмірі оплачував комунальні послуги, то недоплачену суму слід з нього
стягнути за судовим рішенням.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області погоджується з такими обставинами та правовідносинами,
висновки суду 1 інстанції щодо них і результату вирішення справи, вважає
вірними, обгрунтованими й законними.

Дійсно, ОСОБА_1
працює в органах внутрішніх справ України і відповідно до ст. 22 Закону
України "Про міліцію", має право на 50-відсоткову знижку по оплаті за
користування квартирою та комунальними послугами.

У той же час, статтею 95 Конституції України визначено,
що будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і пільгове
спрямування цих видатків встановлюється Законом про Державний бюджет України.

Відповідно ж п. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України при здійсненні
бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються
лише в частині, в якій вони не суперечать положенням цього Кодексу та закону
про Державний бюджет України.

Статтею 73 Закону України „Про Державний бюджет України
на 2005 рік" зазначено, що компенсація пільг проводиться шляхом бюджетних
асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Затверджений постановою КМУ від 31 березня 2003 р. № 426
Порядок надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ,
військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ, органів і установ виконання покарань, податкової міліції (далі -
Порядок) передбачає відшкодування фактичних витрат пільговика за рахунок і в
межах бюджетних асигнувань на утримання установи, де останній працює.

Зокрема, в п. 5 Порядку зазначено,
що для відшкодування витрат пільговик подає в бухгалтерію установи копії
квитанцій про оплату за користування житлом

(квартирну          плату),          паливом, телефоном і за комунальні
послуги, тобто

за оплачені в повному обсязі послуги.

За наведених обставин, відповідач зобов'язаний був у повному розмірі
оплачувати проживання в квартирі та у повному розмірі розраховуватися за
спожиті комунальні послуги.

Оскільки він такого не робив, то недоплачені ним у квітні 2005 року -
березні 2006 року суми підлягали стягненню у судовому порядку, що вірно
констатував й втілив місцевий суд.

Посилання відповідача на рішення Конституційного Суду України від 17 березня
2004 р. (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників
правоохоронних органів), є необгрунтованими і не може слугувати до скасування
оскарженого судового рішення.

Вказаним рішенням положення ст. 59 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2003 рік" визнані неконституційними відносно встановлених
обмежень кола осіб, але на постачальника послуг не покладено обов'язку
відшкодувати витрати, пов'язані з наданням пільг, за власний рахунок.

Крім того, визнані неконституційними положення ст. 59 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2003 рік" втратили чинність з дня ухвалення
рішення, тобто з 17 березня 2004 р.

Згідно ж ч. 1 ст. З Бюджетного кодексу України бюджетний
період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему, становить один
календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня
цього ж року. Тобто, дія Закону України „Про Державний бюджет України на 2003
рік" закінчилася 31 грудня 2003 p., а рішення Конституційного Суду України постановлено після
закінчення зазначеного року.

При вирішенні справи суд на вказані обставини звернув
свою увагу і дав їм належну оцінку.

Тому підстав для
задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів судової палати ;-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення місцевого Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від
1 листопада 2006 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього часу протягом двох місяців може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.