АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДШПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-8417                                                      Головуючий
в І інстанції Ткаченко Н.Ю.
19                                                                  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
лютого 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого  - Калиновського А.Б.

суддів                          - Кузнецова В.О., Кіктенко
Л.М.

при секретарі -
Журавель Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі   Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернівці на рішення Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 06 вересня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Тернівці про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні
2006 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача
на його користь моральної шкоди в розмірі 55 000 грн. заподіяну йому у зв'язку
з професійним захворюванням і втрати професійної працездатності. Висновком МСЕК
від 20.11.2003 року йому встановлено 60% втрати працездатності , та третю групі
інвалідності безстроково. Відповідач не сплачує компенсацію моральної шкоди,
тому позивач просив суд стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 55
000 грн.

Рішенням
Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2006року
позов було задоволено частково і стягнено з відповідача на користь позивача
моральну шкоду в сумі 45 000 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач просив скасувати рішення суду, відмовивши
позивачеві у позовних вимогах, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши
матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, а рішення зміні з наступних підстав.

Встановлено
судом і підтверджується матеріалами справи, що позивач тривалий час працював на
підприємствах ВАТ " Павлоградвугілля " . За час роботи отримав
професійне захворювання .

Відповідно
первинного висновку МСЕК від 20.11.2003р. позивачу було встановлено 60 %
стійкої втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності
безстроково (а.с. 14-15).

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі
Закону) завданнями страхування від нещасного випадку є відшкодування
матеріальної та моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Відшкодування моральної шкоди здійснюється у вигляді одноразової страхової
виплати незалежно від інших видів страхових виплат. Сума страхової виплати за
моральну шкоду визначається у судовому порядку і не може бути вищою двохсот
розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно
від інших страхових виплат, як зазначено в ч.3 ст.34 Закону.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано
прийшов до висновку, що позивачеві було заподіяно моральну шкоду, відповідно до
вимог ст. ст. 21, 28
вищезазначеного Закону та ст.
ст. 3,9 Закону України "Про охорону праці", стягнув з Фонду на
користь позивача моральну шкоду.

Доводи відповідача правильність висновків суду не спростовують, рішення
суду ухвалено з додержанням вимог норм матеріального і процесуального права,
тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Доводи скаржника про накладення мораторію на 2006 рік Законом України „Про
державний бюджет України на 2006 рік" в частині призначення моральної
шкоди потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності, не можуть бути прийняти до уваги тому, що
позивачу втрата професійної працездатності була встановлена у 2003 році тобто
правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди виникли ще до 2006 року.

Відсутність висновку МСЕК про встановлення факту спричинення моральної
шкоди не є підставою для скасування рішення суду, оскільки суд з урахуванням
всіх обставин вірно дійшов висновку про спричинення позивачеві моральної шкоди.

Разом з тим, виходячи із обставин справи, наслідків захворювання,
перенесених страждань та відсотків втрати працездатності і групи інвалідності
позивача, колегія суддів вважає необхідним зменшити стягнуту судом першої
інстанції суму моральної шкоди з 45000 грн. до 22000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, 313
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Тернівці задовольнити частково.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06 вересня
2006 року змінити, зменшивши суму стягнутої моральної шкоди з 45000 грн. до 22
000 грн.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х
місяців.