overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
Справа №22 ц/ 451А                                    Головуючий у
суді 1-ої інстанції
Категорія 32                                                  Доповідач
УХВАЛА

Іменем  України

28 лютого 2007 року апеляційний
суд Житомирської області

в складі:

головуючого                                     Зарицької
Г.В.

суддів:                                                Балашкевича
С.В.

Рафальської І.М.

при секретарі   Сухоребрій .А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі цивільну справу за позовом УМВС України в Житомирській області до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ВГІРФО Житомирського MB УМВС
України в Житомирській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку
та зустрічним позовом ОСОБА_1, який діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_4 до ОСОБА_2, УМВС України в Житомирській області,
виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим приміщенням, про захист житлових прав та
про визнання незаконним рішення міськвиконкому за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2006 року

встановив:

Ухвалою
Богунського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2006
року закрито провадження в справі в частині вимог ОСОБА_1, який діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 до виконавчого комітету
Житомирської міської ради про визнання незаконним п.6 рішення виконавчого
комітету Житомирської міської ради від 14.07.2005
року за НОМЕР_1.

Роз'яснено
відповідачу ОСОБА_1, що він вправі звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав з адміністративним позовом.

У апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та постановити нове рішення, яким
визнати незаконним п.6 рішення Житомирського міськвиконкому від 14.07.2005 р. за НОМЕР_1. Апелянт
посилається на порушення судом норм процесуального права.

2

Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.1
ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки, між
ОСОБА_1 та виконкомом Житомирської міської ради, який являється суб'єктом
владних повноважень, виник спір щодо оскарження його рішення, то суд
обгрунтовано відповідно до ч.1 ст.205 ЦПК України закрив провадження в частині
цих вимог.

Ухвала
відповідає нормам процесуального права, підстав для її скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК
України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Богунського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2006
року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

Головуючий
Справа
№2-4807
лютого 2007р. Каховський міськрайонний суд Херсонської області
у складі: судді Тіміргазіна Е.Р.
при секретарі  Боруль А.І. розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ВАТ ЕК "Херсонобленерго" в особі
Каховського РЕЗ і ЕМ до ОСОБА_1 про стягнення збитків,
26.12.2006р. ВАТ ЕК "Херсонобленерго" в особі
Каховського РЕЗ і ЕМ звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те,
що відповідач, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, є абонентом підприємства. 03.06.2005р. та 08.02.2005р.
контролерами Каховського РЕЗ і ЕМ були виявлені порушення Правил користування
електроенергією з боку останнього, що зафіксовано в актах НОМЕР_1. Загальні збитки
підприємства склали 3174.48грн. Зазначену суму та судові витрати просили
В судовому засіданні представник позивачаОСОБА_2 заявлені вимоги
підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не
повідомив. Суд вважає можливим прийняти рішення по справі за його відсутності.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази,
суд встановив наступне.
Між сторонами по справі склалися цивільні правовідносини, врегульовані п.48
Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів №1357
1999р., згідно яких абонент несе відповідальність в тому числі за порушення
правил користування електричною енергією.
Відповідач дійсно допустив порушення Правил користування електроенергією
побутовим споживачем, розмір збитків підтверджується відповідними розрахунками.
За розрахункову тривалість
використання електроенергії Каховським
РЕЗ, згідно розрахунків розміру
збитків, взято 24год., без будь-якого
обґрунтування такого визначення,
хоча п.6 Методики обчислення розміру
відшкодування збитків
електропостачальнику внаслідок порушення
споживачем Правил користування
електричною енергією, затвердженої
наказом НКРЕ від 29.12.1999р. за №1416, така тривалість
меншою 8 годин на добу.
принцип розумності та справедливості, суд вважає необхідним суму нарахованих
збитків зменшити до 1058.16грн. з наведених вище підстав.
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5,
10, 60, 88, 224, 226, 228 ЦПК України, п. 48
Правил користування електричною енергією для населення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів №1357 від 26 липня 1999 р.,
Позов ВАТ ЕК "Херсонобленерго" в особі Каховського РЕЗ і ЕМ до
ОСОБА_1 про стягнення збитків задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ ЕК "Херсонобленерго" в особі
Каховського РЕЗ і ЕМ 1058.16грн. відшкодування збитків, заподіяних порушенням
Правил користування електроенергією побутовим споживачем, 81грн. судових
витрат, всього 1139.16грн., в іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набере чинності у
відповідності до ст.ст.233, 223
АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа № 22 ц - 121/
07                                                      Головуючий
у-1-й інстанції- Омелюх        В.М.
Категорія-26                                                                         Доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня
2007 року колегія  суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного  суду
Дніпропетровської області   в складі:
головуючого - Гайдук В. І.

суддів -
Дерев'янко О.Г., Поплавського В.Ю.

при
секретарі   - Агаповій В.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську

апеляційну
скаргу ОСОБА_3, представника позивачки ОСОБА_1

на ухвалу Солонянського районного суду від 26 вересня
2006 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Солонянської районної державної адміністрації, виконкому Василівської сільської
Ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на
1/2 частину житлового будинку, грошового внеску та іншого майна в
порядку спадкування, визнання недійсним заповіту, рішення виконкому
Солонянської районної Ради, свідоцтва про право власності на житловий будинок,
-

встановила:

Ухвалою
Солонянського районного суду від 26 вересня 2006 року позовна заява ОСОБА_1
залишена без розгляду.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3, представник
позивачки ОСОБА_1, ставить питання про скасування ухвали суду, оскільки суд не
врахував, що вона двічі не з'явилася у судове засідання з поважних причин.

Розглянувши
матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не находить
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду з
наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивачка та її представник ОСОБА_3 в судові засідання 07 вересня 2006р. та 26 вересня 2006
року не з'явилися, хоча про час і місце слухання
справи були належним чином повідомленні (а.с.106,113,116,121). Від позивачки та
її представника не надійшло заяв про причину неявки в судове засідання
та у зв'язку з цим клопотання про відкладення справи або розгляд справи у їх
відсутність, тому доводи в апеляційній скарзі на те, що вони зверталися до суду
з приводу відкладення справи, є необгрунтованими.

За таких
обставин, суд правомірно, на підставі ст.169 та п.З ч.1 ст. 207 ЦПК України,
залишив позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду і підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

-Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Солонянського районного суду від 26 вересня 2006
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.
Справа № 2-96
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"05" лютого 2007 р.

Ярмолинецьккий районний суд Хмельницької області у складі в складі:

головуючого - судді Місінкевича А.Л.,

при секретарі Фурман Н.Л.

за
участю відповідача розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду смт. Ярмолинці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

Сторони зареєстрували між собою шлюб
22 вересня 1984 року. Від шлюбу в сторін є неповнолітня дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачкою. На
сьогодні сторони проживають окремо. Відповідач коштів на утримання
дитини не надає.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, проте подала заяву про те, що позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутності у зв'язку із сімейними
обставинами.

Відповідач заявлений позов визнав,
погодився на сплату аліментів у розмірах заявлених позивачкою.

Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає
задоволенню. Оскільки визнання позову не суперечить закону не
порушує прав і свобод сторін та інших осіб. Крім визнання позову згідно ст. 180
Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та надавати їм матеріальну допомогу і
судом встановлено, що відповідач не момент розгляду справи коштів на утримання сина не надавав.

Згідно актового запису НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1народилась ОСОБА_3 де за батьків вказано: ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Факт перебування сина на
утриманні у позивачки підтверджується довідкою
виданої виконкомом Соснівської сільської ради Ярмолинецького району.

Відповідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом.
Позивачка наполягає на визначені аліментів від доходу відповідача.
Відповідач не заперечує та згідний сплачувати аліменти від отриманого доходу в розмірі 1/4 але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України та ст. ст. 180-184 Сімейного кодексу країни суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати щомісячно із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 жителяАДРЕСА_1 кошти (аліменти) в розмірі 1/4 зі всіх видів його заробітку на
утримання неповнолітнього сина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, починаючи із 12.01.2007 року на користь ОСОБА_1, за
адресоюАДРЕСА_1.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито на користь
держави в розмірі 51 гривня та 30 грн. за
інформаційно-технічне забезпечення процесу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної
скарги протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Хмельницької
області.

Головуючий                                                      підпис

Копія
вірно: Суддя місцевого Ярмолинецького
районного суду

Хмельницької області                                                               А. Л. Місінкевич
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №
РІШЕННЯ ІМЕНЕМУКРАЇНИ

20 березня 2007 року

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

- головуючого
судді Юрдиги О.С

-при секретарі Бєлоусовій К.О.

розглянувши у попередньому відкритому
судовому засіданні в м. Тернополі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через суперечки
та непорозуміння, які
переростають у скандали, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала
та просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив
та просив розірвати шлюб між ним та позивачем.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд
встановив наступні обставини справи.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.05.1981р.(свідоцтво про шлюб серії І-ИД НОМЕР_1
від 09.05.1981р., актовий запис НОМЕР_2).

Від даного шлюбу у сторін народилось четверо дітей, які є повнолітніми.

Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони
втратили почуття поваги один до одного, тривалий час не ведуть
спільне господарство та не підтримують
шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише
формально, і тому його доцільно розірвати,
оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що
має істотне значення.

З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 212, 215, 223 Цивільного процесуального кодексу, ст. 112,
114 Сімейного Кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 09.05.1981року
у Лозівській сільській раді, Тернопільського
району, Тернопільської області, актовий запис НОМЕР_2.

При одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах
РАЦС стягнути державне мито в розмірі
одного неоподаткованого мінімуму доходів
громадян (17 гривень)
з відповідача ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження або
апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду або
апеляційна скарга може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.
РІШЕННЯ                                    справа
№ 2-90207

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
березня 2007 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого
судді                                                     Смолки
І.О.,

при
секретарі                                                             Запухлій
І.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

відкритого
акціонерного товариства з газопостачання і га­зифікації „Запоріжгаз" до
ОСОБА_1про стягнення заборгованості за природний газ,

встановив :

Позивач
звернувся до суду з позовом, в якому вказує на те, що згідно Правил надання
населенню послуг з газопостачання, за­тверджених постановою КМУ від 09.12.1999 p., № 224 6 і
договору „Про надання послуг з газопостачання", НОМЕР_1, позивач станом
на 01.11.2006 р. поставило відповідачу приро­дний газ на загальну суму 3077
грн.04 коп.

Позивач
просить суд стягнути з відповідача суму боргу 3077,04 грн., 51 грн. судового
збору і 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення слухання справи.

У
судовому засіданні представник позивача позов підтрима­ла, зменшив позовні
вимоги до суми 2 827,16 грн.

Відповідачка з
позовом погодилась.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами
справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з на­ступних підстав:

Договором між
сторонами про надання послуг з газопостачан­ня та розрахунком заборгованості
позов доказано. На підставі п.п.9,17,28 Правил та п.4.3. Договору розрахунковим
періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календар­ний
місяць. При цьому відповідач зобов'язаний робити оплату за наданні протягом
розрахункового періоду послуги з газопостачання не пізніше 10 числа наступного
місяця. Відповідно до ст.2 64 ЦК України перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею боргу, після
переривання, строк позовної давності починається заново, час, що минув до пе­рерви,
не зараховується в новий термін. Під визнання боргу ма­ються на увазі
які-небудь дії, що свідчать про це. Ними можуть бути часткова сплата боргу, а
також здійснення інших дій, що підтверджують факт визнання боржником вимог
кредитора. У даному випадку відповідач підтвердив існуючу заборгованість перед
ВАТ „Запоріжгаз" у розмірі 8 9 грн. 7 0 коп., узгодивши борг в п.4.8
Договору, тим самим перервав перебіг позовної давності.

Керуючись ст.ст.10,11,209,21,214-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.66-68 ЖК
України, суд

Вирішив :

Стягнути солідарно з ОСОБА_1на ко­ристь
відкритого акціонерного товариства з газопостачання і га­зифікації
„Запоріжгаз" суму боргу за послуги з газопостачання у розмірі 2 827 грн.
16 коп., 51 грн. судового збору і 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення
слухання справи.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апе­ляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.
Справа
УХВАЛА

12
лютого 2007 року
Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:
головуючого - судді
Зацерковного М.М.

при секретарі - Горбач Н.Д.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач цивільну справу за
позовом прокурора Бахмацького району в інтересах Біловежської сільської ради до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної незаконною порубкою дерев,-

УСТАНОВИВ:

Прокурор Бахмацького району звернувся в до суду із позовом в інтересах
Біловежської сільської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди , заподіяної
незаконною порубкою дерев ,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 до
Бахмацького РВ УМВС надійшла заява голови АДРЕСА_1,
щодо незаконної порубки дерев на території ПСП „ ІНФОРМАЦІЯ_2 „. Постановою о/у ВКР
Бахмацького РВ УМВС ОСОБА_2 від 31.07.2006
року в порушенні кримінальної справи по даному факту відмовлено. При цьому
перевіркою було встановлено , що в березні 2006 року гр.ОСОБА_1 на території
тракторного стану ПСП „ ІНФОРМАЦІЯ_2 „ АДРЕСА_1 , здійснив незаконну порубку
дерева тополі, діаметром 68 см., що підтверджується актом від ІНФОРМАЦІЯ_3
.Відповідно розрахунку проведеного начальником держекоінспекції у Бахмацькому
районі , розмір заподіяної шкоди самовільною порубкою дерева діаметром 68 см.
становить 1840, 00 грн.Згідно ст. 116 ЦК України майнова шкода , завдана майну
фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала.

Прокурор Бахмацького району в судовому засіданні від
позову відмовився , просить
провадження по справі закрити у зв"язку із добровільним відшкодуванням
завданих збитків.

Представник позивача- Біловежської сільської ради в судове засідання не
з"явився , в
матеріалах справи мається заява ,
в якій сільська рада не заперечує проти розгляду справи у їх відсутність
.позовні вимоги не підтримують у зв"язку із добровільним відшкодуванням
завданої шкоди .

Відповідач ОСОБА_1 не заперечує
проти закриття провадження по справі.

Згідно ст.205 п.З ЦПК України, „суд своєю ухвалою закриває провадження в
справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом".

Розглянувши матеріали справи, суд ваажає, що відмова позивача від позову не
суперечить закону і не порушує охоронювані законом права та інтереси інших
осіб. Наслідки прийняття відмови від позову і закриття справи роз"яснено.

Керуючись ст. 174, 205 п.З ЦПК України,
суд,-

УХВАЛИВ:

Відмову
прокурора Бахмацького району в інтересах Біловежської сільської ради -прийняти, а
справу за позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною
порубкою дерев -  закрити в зв"язку з відмовою від позову.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Чернігівської області.

Заяву про апеляційне оскарження
ухвали суду першої інстанції може бути подано протягом п"яти днів з дня
проголошення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження.
Код суду 27-02
Справа №2-1551/2007
16 лютого 2007 року                         Гагарінській районний
суд м. Севастополя
у складі:        головуючого-судді                   - Полівода С.В.,
при секретарі                         - Глущенко Н.В.,
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Севастополі цивільну справу за
позовом Відкритого акціонерного товариства по газозабезпеченню і газифікації
„Севастопольгаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги
ВАТ „Севастопольгаз" звернувся до суду з позовом до відповідача про
стягнення заборгованості за надані послуги газопостачання, мотивуючи тим, що
квартираАДРЕСА_1, в якій проживає відповідач, обладнана централізованим
газопостачанням - природним
газом, відповідач користується послугами газопостачання, однак послуги
газопостачання сплачує не систематично, в результаті чого станом на 01.11.2006 року
заборгованість склала 461
яку позивач просить стягнути примусово, а також стягнути на користь держави
держмито у сумі 51 гривні.
Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав.
Відповідач на виклики суду не з'являється. Про причину нез'явлення суд не
сповіщає, у зв'язку з чим суд вважає можливим справу розглянути заочно.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах: як
видно з виписки з особового рахунку НОМЕР_1,
відповідач проживає у квартиріАДРЕСА_1 та користується послугами газопостачання
ВАТ „Севастопольгаз" Згідно до розрахунку абонентського відділу склад
сім'ї відповідача з 01.07.1999
заборгованість відповідачем не сплачується належним чином з 1999 року, у зв'язку
з чим загальна сума заборгованості склала 461
Відповідно до ст. 509
ЦК України особа, яка отримала послуги та не відмовилася від них
зобов'язана їх сплатити.
Отримавши послуги, відповідач від їх сплати ухиляється, у
зв'язку з чим заборгованість з нього слід стягнути примусово.
При звернені до суду позивач був звільнений від сплати
держмита, яке згідно до ст. 88
ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 51 гривні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 509 ЦК України, ст.ст. 212,
213, 224, 88 ЦПК України ЦПК України, суд
вимоги Відкритого акціонерного товариства по газозабезпеченню і газифікації
„Севастопольгаз" задовольнити.
з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства по газозабезпеченню і
газифікації „Севастопольгаз" заборгованість 461 гривню 25 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 держмито в дохід держави в сумі 51 гривні нуль копійок
та судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Севастополя протягом
20 днів з дня
подачі заяви про оскарження, яка подасться протягом 10 днів з дня
оголошення рішення через суд Гагарінського району міста Севастополя.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.