Справа №2-45 2007 рік
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2007 року Баришівський
районний суд Київської області в складі

головуючого судді  Коваленко К.В

при секретарі   Старенька C.M.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2та
ОСОБА_3про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

встановив:

до Баришівського районного суду Київської області звернувся позивач з
вказаним позовом, свої позовні вимоги він мотивує тим, що 20 жовтня 2006 року
близько 12 годин , він вигнав свою корову на випас. Пастухом того дня був
ОСОБА_2який прийняв у нього корову для
випасу. Згідно усної домовленості ОСОБА_2 20 жовтня 2006 року передав стадо для випасу своєму зятю ОСОБА_3. З випасу корова не повернулась, а коли він пішов на
вигін, то побачив свою корову в лісі неподалік вигону з
перерізаним горлом. Пізніше він дізнався, що під час випасу корові стало зле, коли стадо поверталось з пащі корова впала,
ОСОБА_3. замість того, щоб повідомити
власника корови він, покликав ОСОБА_4, який
перерізав корові горло. Вважає, що діями відповідачів які без його відома розпорядились його майном, йому спричинено
матеріальну та моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, та
пояснив суду, що в дійсності 20.10.2006 року він
віддав свою корову пастись в череду, пастухом в
той день був ОСОБА_2. Ввечері коли він пішов за коровою, на зустріч йому йшов ОСОБА_4, який повідомив ОСОБА_1 про те, що його
корова захворіла та він ОСОБА_4 її дорізав. Коли
позивач пішов далі то знайшов корову в лісі, неподалік від вигону, корова лежала на землі з перерізаним горлом.
Пізніше до нього під'їхав ОСОБА_2 який запитав у позивача чого той
нічого не робить з коровою. Потім позивач пішов додому лишивши корову на місці, ввечері вони з дочкою дзвонили в
ветлікарню, але там телефон ніхто не брав. Наступного
дня позивач пішов до ОСОБА_2, але той сказав позивачу, що він розбирався з своєю коровою сам. Тоді він пішов до старшої
дочки та попросив її допомогти йому. Дочка
подзвонила на Баришівський Ветсанутильзавод, після чого близько 11 годин з ветсанутильзаводу приїхала машина та корову забрали
на утилізацію. Просить стягнути з відповідачів
солідарно 6000 гривень заподіяної матеріальної шкоди. Крим того
внаслідок протиправних дій відповідачів йому було спричинено значної моральної шкоди, тому просить стягнути з відповідачів
15000 гривень заподіяної моральної шкоди.

2

Представник позивача ОСОБА_5позов підтримала в повному обсязі, та пояснила суду, що внаслідок недбалого ставлення відповідачів
до виконання взятих на себе обов'язків її довірителю
в дійсності було спричинено значної моральної та
матеріальної шкоди. Недбале ставлення відповідачів виразилось в тому, що ОСОБА_2 передоручив свій обов'язок пасти стадо своєму
зятю ОСОБА_3, а останній замітивши, що після обід корові її довірителя стало
погано, вона погано паслась, була в'ялою не
вчинив жодних дій, щоб спасти тварину, та лише тоді коли вона впала побіг за
допомогою. Тому вважає, що вина відповідачів у заподіяні шкоди її довірителю доведена,
а тому позов підлягає до повного задоволення.

Відповідач
ОСОБА_2позов не визнав в повному обсязі та пояснив суду, що в дійсності 20.10.2006 року була його черга пасти череду,
але так як він себе погано почував його зять
ОСОБА_3запропонував свою допомогу. Вони прийняли череду від
хазяїв та зять погнав корів пастись. Ввечері ОСОБА_3, прийшов до дому та сказав, що коли стадо верталось з випасу одна корова впала, він пішов до ОСОБА_4 , але коли той прийшов
то спасти корову вже не вдалося, тому ОСОБА_4 перерізав
корові горло, щоб спустити кров, та не зіпсувати м'ясо. Вони з ОСОБА_3 сіли в машину та поїхали до ОСОБА_1, але останнього дома не було, тому вони поїхали до корови, там вони зустріли
позивача, на його ОСОБА_2 пропозицію допомогти освіжувати
корову, щоб зберегти м'ясо та шкіру, ОСОБА_1 відмовився, розвернувся та пішов додому. Крім того, він знає що для
виникнення у корови гострої темпанії шлунку, що стало причиною смерті корови
відповідно до висновку патологоанатома від
23.10.2006 року, тварину необхідно нагодувати певною їжею, а саме конюшиною, зеленю картоплею, бадиллям буряку, листям капусти, зволоженою,
зрошеною травою, або вкритою інеєм. Оскільки на місці випасу немає - жодних умов для виникнення такого захворювання,
оскільки місце випасу стада є сталим, та
корови пасуться там кожен день, він вважає, що корова була отравлена дома неякісною їжею. Щодо випасу корів, відповідач
пояснив суду, що випас проводиться по черзі власниками корів, встановленій за усною домовленістю. Не він не його зять
не мають спеціальної ветеринарної освіти,
тому не могли по вигляду корови визначити хвора вона чи ні.

Відповідач ОСОБА_3позов не визнав в повному обсязі, будучи спочатку допитаним в якості свідка пояснив суду, що в дійсності
20.10.2006 року він пас череду замість свого тестя
ОСОБА_2. В той день він пас стадо з 13 корів. Корови паслись нормально. Після обід, корова яка потім померла, була дещо
в'яла, але він не надав цьому значення, бо вважав,
що просто в обід її добре нагодували дома. Лише коли він погнав череду в село, то замітив, що ця корова відстає від стада,
важко дихає, але він не міг кинути все стадо, та
бігти за допомогою. Вже на підході до вигону корова впала, він догнавши стадо до вигону побіг до ОСОБА_4. ОСОБА_4
він покликав тому, що він живе рядом з вигоном, а власник корови
ОСОБА_1 живе значно дальше, крім того ОСОБА_4 тривалий час працював на фермі, та допомагає жителям села в забої скота та
лікуванні худоби в неважких випадках. Коли
вони з ОСОБА_4 прийшли до корови, та останній оглянувши її визначив що вона померла, та запропонував, щоб зберегти м'ясо
та шкіру перерізати корові горло, та
спустити кров, що вони і зробили. Так як стадо вже розійшлось, він побіг до тестя та вони разом поїхали до позивача, але
останнього дома не було, тоді вони поїхали до корови і
там зустріли ОСОБА_1. На пропозицію ОСОБА_2 допомогти освіжувати корову останній відмовився та пішов додому, після чого
вони з ОСОБА_2м також поїхали додому.

Представник відповідачів ОСОБА_6заперечив проти позову, та пояснив суду, що в дійсності смерть корови позивача
відповідно до наданої суду копії акту розтину трупу тварини від
23.10.006 року складеного ветлікарем поталогоанатомом Баришівської лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_7сталась в наслідок гострої
темпанії  рубця,   по
іншому  вздуття  шлунку.
Відповідно  до   довідників
з

3

ветеринарної медицини дана хвороба є скоротечною та може
розвиватись на протязі 1 години. Його довірителі не є
спеціалістами в ветеринарній, а тому не могли своєчасно визначити та передбачити наслідки такого захворювання. Доказів того, що
хвороба виникла в наслідок дій відповідачів,
тобто того, що корова була нагодована їжею яка спонукала виникнення та розвиток хвороби, суду надано не було. Крім того
позивач на той час мав дві корови приблизно
однакової масті та віку. Одна з яких за два-три дні до 20 жовтня на пасовище не виганялась, причини цього невідомі, тому він не
виключає того, що саме через хворобу корова на
пасовище не виганялась, а коли її вигнали, то вона померла. Те що корові було перерізано горло, то як показав свідок ОСОБА_4,
та його довіритель ОСОБА_3 це було
зроблено, вже після того як корова померла, для того щоб зберегти м'ясо тварини. Таким чином його довірителі не розпорядились
власністю позивача, а навпаки намагались
зберегти хоча б м'ясо загиблої тварини, щоб позивач міг відшкодувати
хоча б якісь збитки.

Свідок ОСОБА_4пояснив суду, що в дійсності 20.10.2006 року близько 18 годин до нього прийшов ОСОБА_3, та попросив
допомоги. Він пояснив ОСОБА_4, що пас череду але одна з
корів не дійшовши до вигону впала та вивалили язик. З пояснень він зрозумів, що
корову здуло, тому він взяв ножа та резиновий шланг. З досвіду він знає, що в
такому випадку корові необхідно просунути шланг в шлунок, для того щоб спустити
гази, тоді корову ще можна врятувати. Коли вони прийшли з ОСОБА_3 до корови то
вона лежала на землі висолопивши язика. ОСОБА_4 перевірив але по всіх ознаках корова вже була мертвою. Щоб м'ясо не зійшло кров'ю та
його можна було хоча б здати на ковбасу, вони вирішили перерізати
корові горло, щоб спустити кров. Він перерізав корові горло, після чого ОСОБА_3 побіг до тестя узнати чия корова, так як
необхідно було сповістити власника корови, а ОСОБА_4 пішов до сусідки та
попросив її викликати ветлікаря. В цей час він зустрів
ОСОБА_1 який шукав свою корову. Він показав де лежить корова а сам побіг до ветлікаря, але останнього дома не було. Тоді
він вернувся до корови, там уже були ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Він
запропонував допомогти освіжувати корову,
пропонував подзвонити в лісництво оскільки там є машина з підйомником якою можна підняти тушу, що зняти
шкуру та обробити м'ясо, але ОСОБА_1
відмовився, сказав що дав живу корову от і віддайте живу. Після чого вони всі
розійшлись по домам. Вранці корова лежала на том самому місці, тому ОСОБА_4 мусив
звернутись до сільського голови щоб
прибрати тушу, оскільки на дворі було тепло, туша почала розпадатись, стояв сморід, а оскільки туша
лежала недалеко від вигону це могло призвести
до захворювання інших корів. Близько 12 години наступного дня, тобто 21 жовтня 2006 року, до нього приходив ОСОБА_1 з
ветлікарем, просили ножа щоб відрізати шматочки
м'яса для аналізу. Лікар, при ОСОБА_4, пропонував ОСОБА_1 зняти з корови хоча
б шкуру, але останній відповів, що йому нічого не потрібно.

Свідок ОСОБА_7ветлікар поталогоанатомом Баришівської лабораторії ветеринарної медицини пояснила суду, що 23.10.2006 року вона
проводила розтин трупу корови червоно-рябої
масті віком 5 років, яка згідно, яка згідно з супровідною загинула в 19 годин 20.10.2006 року . На ветсанутльзавод труп
надійшов 22.10.2006 року а розтин вона
проводила 23 жовтня. Розтин проводився з метою встановити причини загибелі корови. Розтином було встановлено, що причиною
загибелі корови була гостра темпанія рубця. Гостра темпанія рубця це хвороба
яка виникає через переїдання їжі, або годівлю тварин
конюшиною, люцерною, бадиллям буряку, капустяним листям, зволоженою їжею, або жимихи буряків чи картоплі. Хвороба може
тривати 10-15 годин, але може бути день-два.
Тварину починає видувати з лівого боку, тобто здувати газами, а в кінці хвороби наступає смерть тварини через те, що надмірним
тиском газів розчавлює внутрішні органи тварини. Що саме призвело до виникнення
хвороби в даному випадку встановити не вдалось через
те, що після загибелі тварини пройшов значний час та вміст шлунку вже забродив. Тому визначити чим годували тварину було
неможливо.

4

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали
справи суд вважає, що заявлений позов не
підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідністю зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пункт 2 даної статті зазначає, що особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не
з її вини.

У відповідністю зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

В судовому
засіданні встановлено, що 20 жовтня 2006 року близько 12 годин, позивач вигнав свою корову на випас. Череду в той день
повинен був пасти ОСОБА_2, але через погане самопочуття його
заміняв його зять ОСОБА_8.Випас корів проводиться
за усною домовленістю між власниками корів, жодних письмових домовленостей з даного приводу не укладалось. Тому
обов'язки та відповідальність як власників худоби так і пастухів не
чим не обумовлені та трактуються сторонами на власний розсуд. Разом з тим, на думку суду, в даному випадку кожна з сторін
діє на власний ризик, оскільки не визначені
основні умови відповідальності та правила випасу. Як то скільки пастухів
повинно випасати череду, як повинен діяти пастух в тій чи іншій ситуації, відповідає пастух за стан здоров'я корів, чи
тільки за зберігання та захист корів від хижаків та злодіїв.

В 18-19 годин коли ОСОБА_3. гнав стадо з пасовища в село, одна з корів, яка до цього була кволою, впала. В даному випадку, на
думку суду пастух, тобто ОСОБА_3., діяв вірно, оскільки
навіть якщо він і замітив, що з однією з корів щось негаразд, він не мав
можливості викликати допомогу, та не міг сам піти за допомогою покинувши стадо, та піддавши небезпеці 12 інших корів.
Крім того ОСОБА_3. не має будь якої ветеринарної освіти,
а тому не міг визначити чи була корова позивача хворою, наскільки важким було захворювання, до яких наслідків воно може
призвести.

Коли ОСОБА_3. побачив, що корова впала він також не міг відразу бігти по допомогу кинувши стадо, а мусив догнати стадо до вигону,
пересвідчившись в безпеці інших корів, а лише потім бігти за
допомогою. Не можна ставити в вину ОСОБА_3 і те, що він не відразу повідомив власника корови, а побіг до ОСОБА_4,
оскільки діючи так він намагався спасти тварину.
ОСОБА_4 відомий в селі тим, що допомагав в забої та лікуванні худоби, та він живе в першій хаті від вигону, в той час як
власник корови живе приблизно в кілометрі від вигону.
Коли ОСОБА_3. з ОСОБА_4 прийшли до корови то побачили , що корова померла, це підтверджується і актом розтину трупу
тварини від 23.10.006 року складеним ветлікарем
поталогоанатомом Баришівської лабораторії ветеринарної медицини ОСОБА_7, де причиною загибелі тварини визначено
гостра темпанія рубця, а не доріз. Таким
чином ОСОБА_3. не розпорядився майном позивача, а
лише намагався хоч якимсь чином зберегти це майно. Недбало поставився до свого майна сам відповідач, який відмовився від допомоги
яку пропонували йому для збереження шкіри та м'яса тварини,
щоб погасити хоч якісь збитки. Також він відмовився від пропозиції ветлікаря який пропонував зняти з трупу хоча б шкіру. За
таких обставин суд вважає, що в діях відповідачів
немає жодної вини в загибелі корови позивача, а тому в позові про відшкодування матеріальної шкоди необхідно відмовити.

Що стосується моральної шкоди то суд вважає, що вини відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в моральних стражданнях позивача які він
поніс в наслідок загибелі корови немає, так як в загибелі тварини вони не винні.

Встановлене судом підтверджується : -    Копією ветеринарного паспорта

5

·
Протоколом розтину трупа,

·
Постанова про відмову в
порушенні кримінальної справи,

Іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 62 ЦПК України,
ст.1166,1167,1187, ЦК України,, -

вирішив :

В позові ОСОБА_1до ОСОБА_2та ОСОБА_3про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди відмовити.

Провадження по справі закрити

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.