Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

28
березня 2007 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області, в
складі: головуючого судді - Хіневича В.І. при секретарі - Бучинській І.Н.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом фізичної особи - ОСОБА_1 до фізичної особи - ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу , в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, місце
проживання доньки - ОСОБА_3, 1990 року народження визначити з нею. Витрати по
в'язані з отримання свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на відповідача, а
також витрати пов'язані з наданням юридичної допомоги.

На обґрунтування позову вказала, що підставою до розірвання шлюбу є те, що
відповідач порушив подружню вірність, з листопада 2006 року створив нову сім»ю
з іншою жінкою, хоча іноді з'являється до квартири, але життям сім»ї не
цікавиться, участі у ведені домашнього господарства не бере, матеріальної
допомоги не надає. Примирення між ними не можливе, тому їх шлюб є формальним.

В
судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, прохала позов
задовольнити.

Відповідач позов визнав повністю, але вказав, що причиною припинення шлюбних
відносин не є підстави, які зазначені в позові, оскільки нової сім»ї він не
створював, а мешкав на дачі та місце свого проживання не приховував, до
квартири з'являвся часто, матеріальну допомогу сім»ї надавав.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, оцінюючи надані докази, суд
встановив, що з 16 серпня 1980 року позивач з відповідачем перебуває в
зареєстрованому шлюбі в Міському РАГС м. Кременчука, актовий запис 543. Шлюб у
обох перший. Від шлюбу мають дітей:ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Шлюбно-сімейні відносини між ними припиненні 2006 року, в зв'язку з тим, що
втратили один до одного почуття любові і поваги, так як відсутня довіра між
ними. Відновити сім'ю можливості немає. Подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін ,тому слід шлюб необхідно
розірвати.

Суд вважає необхідним при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути
держмито в прибуток держави з відповідача - ОСОБА_2, а також на користь
позивача витрати пов'язані з наданням юридичної допомоги в сумі 150 грн.,
згідно квитанції № 752 від 19.01.2007р .

В частині визначення місця проживання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з позивачкою, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти
років, вільно обирає собі місце проживання, а також згідно ст. 161 СК України,
судом вирішується тільки спір про визначення місця проживання малолітньої
дитини.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання
шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, що має істотне значення.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 160, 161 Сімейного Кодексу України, с 29 ЦК України, ст. 10,
11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 16 серпня1980 року в Міському РАЦС м. Кременчука,
актовий запис за № 543, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати. При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в прибуток держави мито з ОСОБА_2 в
сумі 17 грн..ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити. Стягнути з ОСОБА_2
витрати пов'язані з наданням юридичної допомоги в сумі 150 грн. на користь
ОСОБА_1. На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження до
Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.