Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» березня
2007 р.                                                                                                     м.
Харків

Московський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого -   судді Харченко A.M. при секретарі
-   Гріднєвой Т.П., розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  в особі законного представника ОСОБА_3 третя
особа - виконавчий комітет Московської районної в м. Харкові ради, Відділ громадянства,
міграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ГУМВС України в
Харківській області, Опікунська рада виконкому Московської районної в м.
Харкові ради, про визнання особи такою, що не набула право користування
житловим приміщенням, та скасування реєстрації місця проживання,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2006 р. позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, в особі законного представника ОСОБА_3., про визнання
такою, що не набула право користування квартирою АДРЕСА_1 та скасування її
реєстрації за вказаною адресою. При цьому зазначив, що з 1995 року прописаний і
проживає в зазначеній квартирі, яка відноситься до державного житлового фонду.
В лютому 1998 р. у вказану
квартиру вселилися та були прописані його дружина - ОСОБА_4, її дочка -
ОСОБА_3 та їх дочка - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Фактично ОСОБА_4, ОСОБА_5 таОСОБА_3. за
вказаною адресою не проживали. Рішенням Московського районного суду м. Харкова
від 20.01.2006 р.
ОСОБА_4 таОСОБА_3. визнані такими, що втратили право
користування спірною квартирою. Навесні 2006 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_3. були зняті з реєстрації за місцем
проживання. Відповідачка ОСОБА_2.,ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_3. В червні 2005
року під час судового розгляду вищезазначеної справи,ОСОБА_3. зареєструвала
місце проживання відповідачки в спірній квартирі. Реєстрація була проведена не
по фактичному місцю проживання відповідачки в спірній квартирі, а за адресою
реєстрації місця проживання її матері на той час. Про це позивач довідався в
листопаді 2005 року з рахунків на оплату квартири. Відповідачка внаслідок
малолітнього віку не має можливості самостійно розпоряджатися своїми житловими
правами. Мати відповідачки -ОСОБА_3. не є членом сім'ї позивача з 1998 року, в
спірній квартирі вона не проживає без поважних причин з 2000 року. Відповідачку
ОСОБА_2 фактично в квартиру не вселили. З часу народження до цього часу вона
мешкає разом зі своєю матір'ю. Остання відома адреса їх мешкання: АДРЕСА_2.
Крім того, спірна квартира не є місцем проживання кого-небудь з батьків
відповідачки. Комунальні послуги мати відповідачки не сплачує. Вважав, що
відповідачка не набула право проживання в спірній квартирі та її реєстрація не
має законних підстав.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_6., яка діє на
підставі довіреності від 25 січня 2005 p., позовні вимоги
позивача підтримали в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просили
позов задовольнити.

Представник третьої особи - Опікунської ради Московської
районної в м. Харкові ради Дьоміна А.Є., яка діє на підставі виданої
довіреності, проти позову заперечувала, оскільки задоволення позовних вимог
позивача суперечить інтересам малолітньої дитини.

Третя особа - виконавчий комітет Московської районної в м. Харкові ради - в
судове засідання не з'явилися. Направили до суду заяву, в якій просили
розглядати справу без участі його представника та прийняти рішення на розсуд
суду.

Третя особа - Відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб
Московського РВ ГУМВС України в Харківській області, в судове засідання не
з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Законний представник відповідачки в судове засідання не
з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином.
Причини неявки суду не повідомила.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що спірною є однокімнатна
ізольована квартира АДРЕСА_1, яка відноситься до державного житлового фонду.

Квартира придбана
позивачем ОСОБА_1. на підставі
ордеру НОМЕР_1 в порядку обміну і він є
наймачем. Крім позивача, в згаданій квартирі зареєстрована дочка від шлюбу
ОСОБА_4 та ОСОБА_1. -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та внучка колишньої дружини
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрована в спірній квартирі 14.06.2005 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20
січня 2006 року ОСОБА_4 та її
дочка ОСОБА_3. визнані такими, що втратили право користування
квартироюАДРЕСА_1. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до акту від 15 червня 2006 року, складеного ЖЕД № 180 КЖРЕП № 2
Московського району м. Харкова, ОСОБА_2 Валентинівна,ІНФОРМАЦІЯ_1, з липня 2005
року не проживає в спірній квартирі.

Частина друга ст. 13 Закону України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 p., передбачає обмеження
вільного вибору місця проживання щодо осіб, які не досягли 16-річного віку.

На час розгляду
справи ОСОБА_2 виповнилося 3 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК
України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є
місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона
проживає.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 січня 2006 року
встановлено, що мати відповідачки ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, -ОСОБА_3. не проживає в
спірній квартирі більше п'яти років.

Відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Згідно з ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших
осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Відповідно до ч.1 ст. 65 ЖК України, наймач вправі в
установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають
разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей,
батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей
зазначеної згоди не потрібно.

Законний представник ОСОБА_2. -ОСОБА_3. перестала бути членом сім'ї
наймача, тобто позивача ОСОБА_1., після
розірвання шлюбу між ним та матір'ю ОСОБА_3. - ОСОБА_4

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, в спірну квартиру
фактично не вселялася.

У суду відсутні докази, що ОСОБА_2. чинилися перешкоди в вселенні та
проживанні в квартиріАДРЕСА_1. Комунальні послуги на утримання квартири її
представник - матиОСОБА_3. не сплачувала.

На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1. та визнати
ОСОБА_2такою, що не набула право користування квартирою АДРЕСА_1, та зняти її з
реєстрації за вказаною адресою.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 209, 212, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 64, 65
ЖК України, ст. 29 ЦК України,
Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання
в Україні" від 11.12.2003 р.,
суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що не набула право користування
квартироюАДРЕСА_1.

Зобов'язати Відділ громадянства, міграції та реєстрації
фізичних осіб Московського РВ ГУМВС України в Харківській області зняти
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів, з дня отримання
його копії.