Справа
№22-ц-593/2007р.                                       Головуючий
1 -ї інстанції Клименко
відшкодування                                         Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

28
лютого 2007 року                                             судова
колегія судової палати у

цивільних
справах апеляційного суду Харківської області в складі: головуючого - судді
Коваленко І.П. судів - Черкасова
В.В., Довгаль Г.П.

при секретарі - Ус
Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу
ОСОБА_1на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2006
року по справі за позовом ОСОБА_1до комунального підприємства електромереж
зовнішнього освітлення „Міськсвітло", 3-я особа: ОСОБА_2, про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди та за зустрічним позовом
комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення
„Міськсвітло" до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної шкоди, -

встановила:

У лютому 2006 року ОСОБА_1. звернув-, ч в суд з позовом
про стягнення з комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення
„Міськсвітло" (далі - КП ЕМЗО „Міськсвітло") на свою користь
матеріальної і моральної шкоди, зазначивши, що 19 жовтня 2005 року на вул.
Золочівській м. Харкова сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за
його участю, керувавшим автомобілем „Мазда - 626" державний НОМЕР_1 та
автомобілем ГАЗ-5204 державний НОМЕР_2, якій належить відповідачу і яким
керував водій цього підприємства ОСОБА_2. Згідно постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи від 23.03.2006 року ДТП сталося з вини водія
ОСОБА_2. Внаслідок ДТП його автомобілю спричиненні значні технічні ушкодження,
вартість відновлюваних робіт за висновком спеціаліста - автотоварознавця
складає - 68 289грн. Крім того, в результаті ДТП йому завдана моральна шкода,
т.я. ним були отримані тілесні ушкодження, у зв'язку з чим він змушений був
довгий час лікуватися, а потім вирішувати питання пов'язані з відновленням
свого автомобілю, тому оцінює шкоду в - 25 000грн.

В подальшому ОСОБА_1. уточнив та доповнив позовні вимоги
і, крім вищезазначених вимог, просив стягнути з відповідача судові витрати в
сумі -776грн.ЗЗкоп.

Відповідач позов не визнав, звернувся до суду із зустрічним позовом, в
якому просив стягнути з позивача за первісним позовом на свою користь
матеріальну шкоду в сумі - 9 403грн. 10коп. і 300грн. - за проведення дослідження
Харківською філією ЗАТ Український центр після аварійного захисту
„Експерт-Сервіс", вказуючи на те, що винним в зіткненні транспортних
засобів є сам ОСОБА_1., який під час руху на своєму автомобілі не помітив
припаркований автомобіль ГАЗ - 5204 державний НОМЕР_2 і допустив наїзд.

В подальшому КП ЕМЗО „Міськсвітло" уточнило та доповнило свій позов і
просило, крім вищевказаних сум, стягнути з ОСОБА_1. упущену вигоду в розмірі -
25 398грн.76коп., посилаючись на те, що з моменту ДТП, тобто з 19.10.2005року,
автовишка ТВГ-15 на базі автомобілю ГАЗ-5204 державний НОМЕР_2 виявилася
пошкодженою, тому вона не мала можливості брати участь у виробничому процесі.
Внаслідок її вимушеного простою КП ЕМЗО „Міськсвітло" не отримало
прибутку, на який могло розраховувати за звичайних обставин у разі нормальної
роботи цієї автовишки.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивачі, за первісним та
зустрічним позовами, заявлені ними позовні вимоги підтримали і просили їх
задовольнити, з підстав викладених в їх позовних заявах.

3-я особа: ОСОБА_2. позов ОСОБА_1. не визнав, позовні вимоги КПЕМЗО
„Міськсвітло" підтримав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 29
листопада 2006 року в позові ОСОБА_1. відмовлено. Позов КП ЕМЗО
„Міськсвітло" задоволено, на їх користь з ОСОБА_1. стягнуто 35
101грн.86коп. -матеріальної шкоди і 351грн.02коп. - судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду
скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, наданим доказам дана неналежна правова оцінка.
Зокрема вказує, що суд безпідставно стягнув з нього суму упущеної вигоди, т.я.
ніяких доказів на підтвердження того, що автомобіль не працював, КП ЕМЗО
„Міськсвітло" надано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, наведені в
апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, що 19 жовтня 2005 року о 20год.30хвил. ОСОБА_1. на
належному йому автомобілі „Мазда-626" державний №АХ 29-82 ХА рухався по
вул. Золочівській, з боку вулиці Залютіно, у напрямку вул. Ініціативній м.
Харкова. В цей час у попутному напрямку біля правого краю проїзної частини з
увімкненими габаритними вогнями був припаркований автомобіль ГАЗ-5204 державний
НОМЕР_2, який належить КП ЕМЗО „Міськсвітло". Поряд з автомобілем ГАЗ
знаходились працівники цього підприємства, а саме водій ОСОБА_2. і
електромонтер Ревєлєв О.Г. Під час свого руху ОСОБА_1. не помітив автомобіль
ГАЗ, який стояв біля правого краю проїзної частини, і вчинив наїзд в задню частину
зазначеного автомобіля. Після цього автомобіль ГАЗ відкинуло вперед. ОСОБА_2.
та Ревєлєв О.Г., які стали очевидцями цієї події, не постраждали, а водій
ОСОБА_1. отримав тілесні ушкодження і його було доставлено до лікарні.

Згідно постанови відділу дізнання ХМУ УМВД України в Харківській області
від 07 листопада 2005 року про відмову в порушенні кримінальної справи, ця
дорожньо-транспортна пригода виникла внаслідок порушення водієм Ільїним С.Л.
вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України (далі -ПДР України), яким
передбачено, що у випадку виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку
водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для
зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших
учасників руху об'їзду перешкоди (а.с. 35).

Із відповіді начальника ВД ХМУ УМВД України в Харківській області за
№119/341 від 03.03.2006року вбачається, що адміністративний матеріал за
порушення Правил дорожнього руху України у відношенні водія ОСОБА_1., згідно
вихідного номеру 119/2697 направлявся 09.11.2005року до Ленінського районного
суду м. Харкова для розгляду по суті (а.с. 37). Однак, з не вияснених обставин,
цей адмінматеріал до суду не надійшов (а.с. 38).

15.03.2006року ОСОБА_1. звернувся до прокуратури
Харківської області із заявою про скасування постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи від 07.11.2005року, яка була задоволена і матеріал
направлено начальнику ВД ХМУ УМВД в Харківській області для організації
додаткової перевірки.

23.03.2006року органами дізнання була винесена нова
постанова, згідно якої у діях водія ОСОБА_1. вже не вбачалося невідповідності
вимог п.12.3 Правил ДРУ, які з технічної точки зору могли б знаходитися в
причинному зв'язку з виникненням даної ДТП,
а натомість встановлена вина водія ОСОБА_2., який не переконався у безпеці
своїх дій та виїхав на лінію на

технічно
несправному автомобілі (габаритне освітлення), не виконав вимог п.п. 15.7, 19.4
та 31.6 ПДР України, в результаті чого сталося зіткнення автомобілів
„Мазда" і „ГАЗ-52" (а.с. 84).

Але, 11 жовтня 2006 року при розгляді Ленінським районним
судом м. Харкова адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2. до
адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, провадження у
адміністративні справі було закрито за відсутністю в його діях складу
правопорушення (а.с. 116). При цьому судом було враховано висновки комплексної
автотехнічної і транспортно-трасологічної експертизи №5076/5077/8028 від
18.09.2006р., проведеної ХНИСЕ ім. засл.
професора Бокаріуса.

Зокрема, експертизою було встановлено, що перед зіткненням автомобіль
ГАЗ-52-04 держномер НОМЕР_2знаходився в нерухомому стані, а автомобіль
Мазда-626 держномер АХ 29-82 АА рухався. Швидкість руху автомобіля Мазда-626,
виходячи із слідів гальмування лівих коліс залишених на місці ДТП, становила не
менше 25км/г. Водій Ільїн СЛ. повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.
12.3, 13.1, 13.3 ПДР України, виконуючи які, мав технічну змогу уникнути
зіткнення. Водій Ільїн СЛ. навіть не застосував екстрене гальмування, мав
можливість зупинитися до місця знаходження автомобіля ГАЗ-5204. Дії водія
Ільїна не відповідали вимогам п.п. 12.3, 13.1, 13.3 ПДР України, та знаходилися
у причинному зв'язку з виникненням пригоди (а.с. 152-165).

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України вирок у кримінальній справі,
що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань,
чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

А тому, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, в цивільній справі доказується
лише розмір спричиненої шкоди.

При зіткненні автомобіль ГАЗ-52-04 держномер НОМЕР_2отримав технічні
ушкодження і згідно висновку спеціаліста-автотоварознавця від 07.03.2006року
Харківської філії ЗАТ Український центр після аварійного захисту
„Експерт-Сервіс" вартість відновлюваного ремонту автомобіля ГАЗ-52 ТВГ-15
держномер НОМЕР_2становить - 9 403грн. 10коп. (а.с. 53-80).

КП ЕМЗО „Міськсвітло" надані суду інші докази на
підтвердження понесених ними додаткових судових витрат: квитанція про сплату
держмита в сумі 97грн.03коп. (а.с. 47) та за проведення товарознавчої
експертизи -300грн.

Згідно ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відмовляючи ОСОБА_1. в позові, суд першої інстанції дійшов правильного і
обгрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення його вимог не
малося, оскільки саме він є винним в скоєні ДТП, а тому рішення в цій частині судова колегія залишає без
змін.

Також, колегія суддів погоджується з доводами та підставами,
які послужили для стягнення з ОСОБА_1. на користь КП ЕМЗО „Міськсвітло"
матеріальної шкоди в сумі 9 403грн. 10коп., тобто яка становить вартість
відновлюваних робіт автомобілю ГАЗ-52-04.

Разом з тим, підстав для стягнення з ОСОБА_1. на користь
КП ЕМЗО „Міськсвітло" упущеної вигоди (неотриманої суми прибутку) в
розмірі 25 398грн.76коп. у суду не було, оскільки останнім не надано доказів на
підтвердження того, чому такий довгий час автомобіль ГАЗ-52-04 з автовишкою
ТВГ-15 держномер НОМЕР_2не ремонтувався підприємством і знаходився у простої,
хоча відповідно до вимог ч.І ст.60 ЦПК України це є їх обов'язком.

Більш того, як пояснив в судовому засіданні суду
апеляційної інстанції представник КП ЕМЗО „Міськсвітло", на даному
підприємстві нараховується понад 20-ти аналогічних автомобілів, які були в
робочому стані і виконували повсякденні завдання.

За таких обставин, судова колегія вважає, що немає
підстав для задоволення вимог КП ЕМЗО „Міськсвітло" про стягнення упущеної
вигоди в сумі 25 398грн.76коп.

Оскільки суд неправильно визначив суму судових витрат, а
саме стягнув з ОСОБА_1. на користь КП ЕМЗО „Міськсвітло" 351грн.02коп.,
замість 397грн.03коп., то в цій частині рішення також підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.З, 309ч.1п.З, 313, 314ч.2, 316,
317, 319, 325 ЦПК України судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 29
листопада 2006 року змінити: зменшити розмір стягнення з ОСОБА_1на користь
комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення
„Міськсвітло" матеріальної шкоди з 35 101грн.86коп. до 9 403грн. 10коп. і
збільшити розмір стягнення судових витрат з 351грн.02коп. до 397грн.03коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.