Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

13 серпня 2007 року Ялтинський міський суд Автономної
республіки Крим у складі судді Кайро І.А., при секретарі Іванової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ялта цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4, комунального
підприємства РЄО №1, Ялтинської міської ради про визнання незаконним
самовільного будівництва, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення
матеріальної та моральної шкоди, та по зустрічному позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_5, 3-ї особи ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9про
стягнення матеріальної та моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивачі уточнивши у судовому засіданні свої позовні
вимоги звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3., ОСОБА_4., комунального
підприємства РЄО №1, Ялтинської міської ради про визнання незаконним
самовільного будівництва, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивують тими, що вони є власниками
квартири АДРЕСА_1. Крім того їм також належить сарай літ «К». у 2005 році
відповідачі почали самовільне будівництво двоповерхового капітального гаражу. У
2006 році відповідачі зруйнували їх сарай літ «К» та будівельні матеріали яки
знаходились у цьому сараї та призначалися для будівництва нового сараю. Крім
того самовільне будівництво відповідачів, заважає їм реалізувати своє право на
безкоштовну приватизацію земельної ділянки. На їх прохання припинити самовільне
будівництво та знищення їхнього сараю, відповідачі не реагували, висловлювались
нецензурною лайкою, погрожували та навіть спричинили їм тілесні ушкодження у
зв'язку з чим вони та змушені звернутися до суду з даною позовною заявою.

Відповідачі у судовому засіданні основний позов не
визнали та ОСОБА_4 звернулися до суду з зустрічним позовом, до ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_5., 3-ї особи ОСОБА_3., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9.
про стягнення матеріальної та моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні
дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_2. У
користуванні  відповідачів по зустрічному
позову знаходиться навіс літ. «Л», який побудований впритул до зовнішній стіни
його квартири. У зв'язку з тим, що навіс не обладнаний водовідводом, у його
квартиру затікають осадочні води, що призвело до ушкодження його квартири. Крім
того відповідачами по зустрічному позову побудований металічний забір, який
закривається на замок, у наслідок чого він не має можливості обслуговувати
кровлю фасад та віконний отвір своєї квартири, у зв'язку з чим він також
змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивачі та їх представник за основним позовом у судовому
засіданні основний позов підтримали, проти задоволення зустрічного позову
заперечували.

Відповідачі за основним позовом та їх представник, у
судовому засіданні проти задоволення основного позову заперечували, зустрічний
позов підтримали, та просили його задовольнити.

Представник Ялтинської міської ради у судовому засіданні
просив суд прийняти рішення по справі на розсуд суду.

Представник КП РЄО №1 у судовому засіданні проти
задоволення основного позову заперечував проти задоволення зустрічного позову
не заперечував.

3-я особа ОСОБА_8. у судовому засіданні просив прийняти
рішення на розсуд суду.

ОСОБА_5. у судове засідання не являлася, при цьому від
неї надійшов лист, у якому вона просила первинний позов задовольнити,  а у задоволенні зустрічного позову відмовити,
також вона просила розглянути справу у її відсутності.

3-ї особи ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_9. - у судове
засідання не явилися, про день та час розгляду справи сповіщені належним чином,
причину неявки суду не надали.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволенні основного та зустрічного позову необхідно відмовити з
наступних підстав.

У відповідності до ст.. 48 Закону України «Про власність»
та ст.. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1., ОСОБА_2. та
ОСОБА_5. є власниками квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_4.  є
власникам квартири АДРЕСА_2.

У грудні 2005 року ОСОБА_4. почала самовільне будівництво
двоповерхового капітального гаражу.

При цьому вимога позивачів за основним позовом відносно
визнання незаконним самовільного будівництва та усунення перешкод у реалізації
права на приватизацію, шляхом демонтажу ступенів та балконів та відновлення
зруйнованої опорної стіни не підлягає задоволенню оскільки у матеріалах справи
з цього приводу є судове рішення, що набрало законної сили, та яким ОСОБА_3.
зобов'язано знести самовільно побудований гараж за адресою м. АДРЕСА_1, а
ступені та балкони є складовими частинами цього гаражу.

Також не підлягає задоволенню вимога позивачів про
стягнення суми 2978 гривень 21 копійки оскільки заподіяння цих збитків
позивачам не підтверджено документально, а лише самі квитанції на придбання
будівельних матеріалів не є підтвердженням заподіяння цих збитків. Крім того у
вимозі позивачці ОСОБА_1про стягнення матеріальної та моральної шкоди у
наслідок спричинення останній тілесних ушкоджень повинно бути відмовлено,
оскільки у матеріалах справи є постанова слідчого про закриття кримінальної
справи за відсутності у діях ОСОБА_3.
складу злочину за спричинення ОСОБА_1будь яких тілесних ушкоджень.

У задоволенні зустрічного позову у частини стягнення
матеріальної шкоди у наслідок залиття квартири повинно бути відмовлено, по тим
підставам, що по даній справі була проведена судова будівельна - технічна
експертиза, та згідно висновків експерта причинно - послідовний зв'язок між
проникненням вологи у житлову кімнату №4-3 та навісом літ. «Л» відсутній. Крім
того у своїх висновках експерт зазначив, що навіс літ. «Л» розташований по
лінії забудови житлового будинку та відповідає вимогам ДБН та існує довгий час.

Крім того судом достовірно встановлено, що згідно плану
земельної ділянки, забір, який просить знести позивач за зустрічним позовом
знаходиться на прибудинкової території спірного домоволодіння, як слідує з
матеріалів справи вказаний забір був лише оновлений відповідачами по
зустрічному позову а не побудований ними. Спірний огорожа дійсно огорожує
земельну ділянку на яку виходять вікна квартириОСОБА_4., але суду у супереч ст.
60 ЦПК України суду не було надано доказів про те, що вказана огорожа
перешкоджає у користуванні та ремонту квартири останньої.

Суду також не було надано доказів того, що ОСОБА_4. не
має доступу до вікон своєї квартири. Крім того у теперішній час ОСОБА_1. є
власником земельної  ділянки яка
огорожена спірним забором, у зв'язку з
чим у задоволенні позову у даній частині необхідно також відмовити
Оскільки дії ОСОБА_1. суд не вважає неправомірними, то у відшкодування
моральної шкоди ОСОБА_4. повинно бути відмовлено. До того ж, ОСОБА_4. не було
надано доказів спричинення їй моральної шкоди.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,209, 212-215 ЦПК України,  ст. 48 Закону України «Про власність», ст..
391 ЦК України

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
комунального підприємства РЄО №1, Ялтинської міської ради про визнання
незаконним самовільного будівництва, зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_5, 3-ї особи ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9про стягнення
матеріальної та моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення  може  бути
оскаржене в  апеляційному
порядку  до Апеляційного суду  Автономної
республіки  Крим через Ялтинський
міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або у порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя: