АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
Головуючий в інстанції Петрушова С.О.
Доповідач Карташов О.Ю.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
травня «16» дня
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської
області в складі:

Головуючий Карташов О.КХ Члени суду     Савченко В.О., Свинцова Л.М. при секретарі
Ковальчук Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луганську

за участю:

представника позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Калюжного O.K.

адвоката -
ОСОБА_2

цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на рішення місцевого Новопсковського
районного суду Луганської області від 2 жовтня 2006р. за позовом ОСОБА_3
до  сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю ім. „Енгельса" про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та заборгованості по
заробітній платі

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням місцевого Новопсковського районного суду
Луганської області від 2
жовтня 2006р. позов ОСОБА_3 до Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю ім. „Енгельса" про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та заборгованості по
заробітній штаті, задоволено частково, вирішено стягнути з
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.
„Енгельса" на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у розмірі
1202,56грн., компенсацію за невикористану відпустку при звільненні 136,80грн.,
державне мито на користь держави у розмірі 13,34грн.

позовні вимоги про скасування наказу директора СТОВ ім.
„Енгельса" НОМЕР_3 від
31.08.2006р., яким позивача звільнено з роботи за ст. 38 КЗпП України з
17.03.2006р. та визнання цього звільнення незаконним, поновлення на роботі
позивачем у встановленому законом порядку заявлені не були, тому не є предметом
спору за цією цивільною справою, у зв'язку з чим відсутні підстави і для
задоволення позову в частині вимог про оплату часу вимушеного прогулу. Факт
одержання заробітної плати позивачем за період з 21.06.2005р. по 1.01.2006р.
підтверджено показаннями свідків, платіжними відомостями, тому, існування
заборгованості за цей період не встановлено, відповідач не виплатив заробітну
плату за період з 1.01.2006р. по день звільнення 17.03.2006р. у розмірі
1202,56грн. та за невикористану відпустку у розмірі 136,80грн.

Між тим, стаття 6
Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній
людині при визначенні її цивільних прав та обов'язків право на справедливий і
відкритий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 213
ЦПК України, - рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Усупереч зазначеним нормам права, суд першої інстанції
фактично не вирішив позовні вимоги про поновлення на роботі, так, позивачкою
було оскаржено її звільнення з роботи а не наказ, пред'явлено позов про захист
трудових прав, тому суду було необхідно дослідити обставини звільнення, а саме
наявність волевиявлення працівника на розірвання трудового договору, додержання
сторонами трудових правовідносин правил ст. 38 КЗпП України.

Проте, відповідно до п. 5 ч. 1
ст. 311 КЗпП
України, - рішення
суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд
розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням
додаткового рішення судом першої інстанції.

Крім того, вирішуючи позов у частині стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу та заборгованості по заробітній платі, суд не
зазначив у рішенні до яких саме платежів відноситься стягнута судом за період з
1.01.2006р. по 17.03.2006р. сума -1202,56грн.,
до заборгованості по заробітній платі чи заробітній платі за час вимушеного
прогулу, з урахуванням того, що позивачка не працює з 4.02.2006р.

При цьому, відповідно до ст. 237 КЗпП України, - суд покладає на
службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на
іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі,
організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу
виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо
звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи
уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Суд, питання про залучення до участі у справі директора
СТОВ ім. „Енгельса" не вирішив.

Але, відповідно до п. 4 ч. 1
ст. 311 ЦПК
України, - рішення
суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд
вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню в повному обсязі з направленням справи на новий розгляд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 просить
рішення місцевого Новопсковського районного суду Луганської області від 2 жовтня 2006р.
скасувати, як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права,
і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи скарги мотивовані тим, що суд не надав юридичної оцінки
обставинам звільнення позивачки, а таким чином не розглянув позов в цій
частині, помилково, без врахування належності та допустимості доказів, дійшов
до висновку часткового задоволення позову про стягнення заборгованості по
заробітній платі.

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з направленням справи на новий розгляд, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, -
під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Так, у травні 2006р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.
„Енгельса" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та заборгованості по заробітній платі, зазначив, що з
21.06.2005р. працювала ІНФОРМАЦІЯ_1 в пекарні відповідача, яка розташована у
смт. Білолуцьке, по 4.02.2006р., коли була звільнена за наказом директора СТОВ
ім. „Енгельса" з підстав передбачених ст. 38 КЗпП України -
за власним бажанням.

Посилаючись на те, що її звільнено, з порушенням норм
трудового законодавства, а саме, що 4.02.2006р. її не було допущено до
виконання трудових обов'язків і повідомлено про звільнення без ознайомлення з
наказом та підставами звільнення, крім того, що за час роботи офіційно
заробітна плата їй не виплачувалась, мала місце лише періодична винагорода,
позивачка просила суд поновити її на роботі та стягнути з відповідача заробітну
плату в сумі 4000грн.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом
першої інстанції, згідно з наказом директора СТОВ ім. „Енгельса"
Запорожець І.І. від 21.06.2005р. НОМЕР_1,
ОСОБА_3 була прийнята на роботу з 21.06.2005р. ІНФОРМАЦІЯ_1 пекарні смт.
Белолуцьк.

Згідно з наказом директора СТОВ ім. „Енгельса"
Запорожець І.І. від 20.03.2006р. НОМЕР_2, ОСОБА_3 звільнена з роботи з
13.02.2006р. за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України.

31.08.2006р. директором СТОВ ім. „Енгельса"
Запорожець І.І. було видано новий наказ НОМЕР_3, згідно
з яким:

1. Наказ НОМЕР_2 від
20.03.2006р. „Про звільнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.02.2006р. за власним
бажанням" вважати недійсним

2., Звільнити
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 15.03.2006р. за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України

3. Бухгалтерії
провести остаточний розрахунок з ОСОБА_3. В якості підстав наказу зазначені -
заява ОСОБА_3; запрошення для обговорення питання про звільнення за власним
бажанням ОСОБА_3 за НОМЕР_4 від 23.08.2006р.; довідка про причини невручення
листа від 30.08.2006р.; згода профспілкового комітету - протокол № 8 засідання
профспілкового комітету від 31.08.2006р.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 частково, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач оскаржувала звільнення, здійснене за
наказом директора СТОВ ім. „Енгельса" НОМЕР_2 від 20.03.2006р., який на час вирішення спору по суті
скасований,

-2-

При
новому розгляді справи, суду треба врахувати викладене, ретельно дослідити всі обставини по
справі, і в залежності від встановленого, ухвалити рішення відповідно до вимог
норм матеріального і процесуального права.

При скасуванні рішення суду із зазначених підстав, оцінка
інших доводів апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду є на думку
судової колегії передчасною, оскільки вони можуть бути предметом обговорення
при новому розгляді справи.

Керуючись ст. ст. 304
ч. 1, 307, 311 ч. 1 п. 4, п. 5, 313, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської
області, ~

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення місцевого Новопсковського районного суду
Луганської області від 2
жовтня 2006р. за позовом ОСОБА_3 до Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю ім. „Енгельса" про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, - скасувати, а
справу направити на новий розгляд у той же суд в іншому складі СУДУ-

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ:

-4-