Справа № 2-61/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року                            Шацький районний суд
Волинської області в складі:

головуючого
- судді -                         Храновської
Н.В.,

при
секретарі -                                    Бортнік
С.П.,

з участю

позивача                                              ОСОБА_1,

представника
відповідача -               Сакури Валентини
Василівни,

розглянувши в
попередньому, відкритому судовому заїданні в залі суду смт.Шацьк цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Світязької сільської ради про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

03.04.2007 року
позивач звернувся в Шацький районний суд з позовом до Світязької сільської ради
про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме
майно, а саме, житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1, якими
володіла його баба - ОСОБА_2.

Позовну заяву обґрунтовував тим, що після смерті його баби, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась
спадщина на спадкове нерухоме майно. Після її смерті єдиним спадкоємцем першої
черги була донька спадкодавиці, його матір - ОСОБА_3. Проте, матір, як
спадкоємець першої черги після смерті своєї матері спадщину не прийняла,
оскільки на день смерті спадкодавиці не проживала разом з нею та не звернулася
в нотаріальну контору з відповідною заявою про прийняття спадщини. Інших
спадкоємців першої черги немає. Також немає і спадкоємців другої черги. Позивач
посилається на те, що він проживав в спадковому будинку разом із бабусею з 1992
року і по день її смерті - 2002 рік, що свідчить про прийняння ним спадщини, як
спадкоємцем четвертої черги за законом (ЦК України 2004 року), оскільки
відсутні спадкоємці усіх попередніх черг, передбачених ЦК України, в редакції
2004 року. Проте, оформити право власності на спадкові об"єкти нерухомого
майна в нотаріальному порядку не являється можливим, в зв"язку з
відсутністю первинної державної реєстрації спадкодавцем права власності на
спадкове нерухоме майно, тому, просив визнати за ним право власності на
спадкові нерухомі об"єкти в порядку спадкування за законом.

В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги
підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просив справу розглянути по
суті в попередньому судовому засіданні і позов задовольнити. Оскільки,
являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 і прийняв спадщину
у встановленому законом порядку.

Представник відповідача в попередньому судовому засіданні позов визнав,
просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача,
дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі з
наступних підстав:

Судом
встановлено, з довідки Світязької
сільської ради №
2357 від 24.11.2006 року та

копії технічного
паспорта , виданого
БТІ 17.01.2007 року
вбачається, що   АДРЕСА_1 знаходяться
об"єкти нерухомого майна: житловий будинок/ А-1/, сарай /Б-1/, літня кухня
/В-1/, якими володіла ОСОБА_2, яка проживала в спадковому будинку разом із
внуком ОСОБА_1. З копії Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1, вид. 10.08.2002
року Світязькою сільською радою вбачається, що спадкодавиця померла 09.08.2002
року. Відповідно до ст. 525
ЦК України, в редакції 1963
року, 09.08.2002 року
після смерті останньої відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 524
ЦК України, 1963 року
спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Оскільки, ОСОБА_2 за життя не розпорядилась своїм майно, склавши та
посвідчивши заповіт, спадкування після її смерті здійснюватиметься за законом.

Відповідно до ст. 529
ЦК України, 1963 року,
при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках,
діти, дружина і батьки померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями
за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто
був би спадкоємцем.

З копії Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, вид. 13 липня 1960 року вбачається,
що ОСОБА_2 являється матір"ю ОСОБА_3, яка, згідно зі ст. 529 ЦК України, 1963 року відноситься
до спадкоємців першої черги за законом.

Спадкоємець може
прийняти спадщину, а може і не прийняти.

Відповідно до ст. 548
ЦК України, 1963 року,
для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно із ст. 549 ЦК
України, 1963 року
визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння
спадковим майном; 2) якщо він
подав державнй нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.

З довідки Шацької державної нотаріальної контори вбачається, що після
смерті ОСОБА_2 спадщина за заявою спадкоємців в нотаріальній конторі не
відкривалася.

З довідки Світязької сільської ради, виданої за № 2357 24.11.2006 року
вбачається, що в спадковому будинку на день смерті спадкодавиці разом з нею
були прописані внук ОСОБА_1 із своєю сім"єю. Отже, оцінюючи зазначені
докази, вбачається, що спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_3 спадщину
після смерті ОСОБА_2 не прийняла, що згідно із ч. 2 ст. 553 ЦК України, 1963
року свідчить про її відмову від спадщини. Крім того, ОСОБА_3  про відкриття спадщини було відомо, проте,
вона подала суду письмову заяву в якій зазначила, що спадщини приймати не бажає
і до суду з заявою про продовження строку для прийняття спадщини звертатися не
буде.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК
України, в редакції 2004
року передбачено, що Цивільний кодекс України в редакції 2004 року
застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом
України, положення нового Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що
виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та
перехідних положень, правила книги шостої ЦК
України, 2004 року
застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із
спадкоємців.

Відповідно до ст. 1264
ЦК України, 2004 року,
позивач відноситься до спадкоємців четвертої черги, так як проживав із
спадкодавцем однією сім"єю не менше як п"ять років до часу відкриття
спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1268
ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Згідно ч. 3.ст. 1268
ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного
строку з часу відкриття спадщини не заявив про відмову від неї..

v
Факт прийняття спадщини позивачем та проживання із
спадкодавцем однією сім"єю понад п"ять років, підтверджується
довідкою Світязької сільської ради вид. за № 2357 24.11.2006 року.

3

Відповідно до ч.1 ст.
1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може
одержати свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_1 спадщину прийняв, проте в нотаріальному порядку
не може оформити свої спадкові права на нерухоме майно в зв"язку з тим, що
відсутні правовстановлюючі документи на спадкові об"єкти нерухомого майна
та не зареєстровано право власності на них за спадкодавцем.

Відповідно до п.11 ст.346 ЦК
України, спадкодавиця втратила право власності на майно, коли померла.
Позивач вправі звернутися до суду з позовом у відповідності до ст. 392 ЦК України, так як
відсутні документи про державну реєстрацію на нерухоме майно.

Згідно ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети або без належно дозволу чи належно затвердженого
проекту. Оскільки будь-які правовстановлюючі документи на об"єкт
нерухомого майна відсутні, реєстрація права власності в БТІ не проведилась,
спадкові об"єкти нерухомого майна вважаються, згідно даної норми,
самочинним будівництвом.

Згідно ч.3 ст. 375
ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання
архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а
також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ч.5 ст.376 ЦК
України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо
це не порушує права інших осіб.

Згідно технічного паспорта, виготовленого БТІ на зазначені обпекти
нерухомості вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1.
знаходиться житловий будинок /
А-1/, літня кухня /В-1/, сарай (Б-1), якими володіла ОСОБА_2 , інвентаризаційна
вартість яких становить 20495,00
грн. Згідно комплексного акту приймання в експлуатацію від 26.02.2007 року,
даний будинок відповідає архітектурним, будівельним, санітарним та екологічним
вимогам, прав інших осіб не порушує.

Згідно ст. 12,13 Закону
України "Про власність" особа набуває право власності на нерухоме
майно в порядку спадкування.

Отже, на підставі вищевикладено та за наявності достатніх підстав, суд
приходить до висновку про визнання права власності в порядку спадкування за
законом за ОСОБА_1 на об"єкти нерухомого майна, а саме : житловий будинок
/А-1/, літня кухня /В-1/, сарай (Б-1), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вишевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 58, 59, 60, 88, 137,159, 209,
88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 власником нерухомого майна: житлового будинку / А-1/, літньї
кухні /В-1/, сараю (Б-1), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності
на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації

Згідно ст.294 ЦПК України на рішення суду може бути подано заяву про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в
строк, встановлений ст..294
ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.