У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 червня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Пшонки М.П.,

Лихути Л.М.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до науково-виробничого колективного
підприємства “МІТІС”, Київського державного авіаційного заводу “Авіант” про
усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою науково-виробничого колективного підприємства “МІТІС” на
рішення Святошинського районного суду м. Києва від 7 листопада 2006 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2005 року ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом
до науково-виробничого колективного підприємства “МІТІС” (далі - НВКП “МІТІС”)
та Київського державного авіаційного заводу “Авіант” про усунення перешкод у
користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що
їм на праві власності належать квартири в будинку АДРЕСА_1, біля якого НВКП
“МІТІС” самочинно розпочало будівництво підземного паркінгу з торгівельним
центром, чим створило загрозу їх власності та перешкоди в її користуванні,
завдавши до того ж моральних переживань. Позивачі просили зобов”язати НВКП
“МІТІС” припинити будівництво та демонтувати вже збудоване, а також стягнути з
нього по 10 000 грн. на кожного з них на відшкодування завданої їм моральної
шкоди.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 7 листопада 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2007 року,
позов задоволено частково. Зобов”язано НВКП “МІТІС” знести збудовану частину
підземного паркінгу з надбудовою. В задоволенні вимоги про відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

В касаційній скарзі НВКП “МІТІС” просить скасувати зазначені судові рішення
та ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на їх
необгрунтованість та порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Позивачі звернулися в суд, посилаючись на те, що відповідач здійснює будівництво
підземного паркінгу без відповідної дозвільної документації та проекту,
використовуючи земельну ділянку, прав на проведення будівельних робіт на якій
він не має, а в разі завершення будівництва вікна квартир позивачів будуть
повністю закриті новобудовою і до квартир не буде надходити сонячне світло.

Таким чином, позовні вимоги фактично зводяться до запобігання можливому
створенню перешкод у користуванні квартирами позивачів.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач НВКП “МІТІС” не має права користування земельною ділянкою,
на якій веде будівництво, до того ж без затвердженого у встановленому законом
порядку проекту, чим порушуються немайнові права позивачів.

Залишаючи зазначене рішення без змін, апеляційний суд вказав, що
відповідачем порушено право позивачів на користування прибудинковою територією
будинку, в якому вони мають на праві власності квартири, а тому погодився з
рішенням суду першої інстанції.

Однак, при цьому судами не встановлено факту створення відповідачем загрози
у користуванні їх квартирами, хоча саме на захист такого права ті звернулися до
суду. Встановивши факт порушення права користування позивачами прибудинковою
територією та погодившись з цих підстав з рішенням суду першої інстанції, який
задовольнив позов з підстав порушення немайнових прав позивачів, не вказавши
при цьому яких саме, суд фактично не вирішив позовних вимог та на порушення
вимог ст. 11 ЦПК України вийшов за межі заявлених позивачами вимог та
задовольнив позов з підстав, з яких позов не заявлявся.

Таким чином, судом допущено порушення норм процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК
України є підставою для скасування судового рішення з передачею справи на новий
розгляд. Оскільки зазначено порушення допущено судом першої інстанції і не
усунуто апеляційним судом справу слід передати на новий розгляд суду першої
інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 338, п. 2 ч. 1 ст. 344 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу науково-виробничого колективного підприємства “МІТІС”
задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 7 листопада 2006 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2007 року скасувати і передати
справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г. Ярема

Судді:
Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

М.П
Пшонка

Я.М. Романюк