Справа
№ 2-1270/ 07 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: го­ловуючого
- судді
Куковенкова СВ., при
секретарі - Стасенко
Ю.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Олександрії справу за
позовною заявою ОСОБА_1до Олександрійської міської Ради про встановлення права
власності на самочинно споруджені будівлі та визнання права власності на
спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати за нею, ОСОБА_1, в порядку
спадкування, право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її
батька - ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року, і
яке складається з жилого будинку НОМЕР_1з надвір­ними
будівлями та спорудами, в тому числі на самочинно споруджену будівлю: тамбур до
житло­вого будинку літ. „а-Г
розміром 2,38 х 2,96 м., що
знаходяться по АДРЕСА_1в місті Олександрії Кіровоградської області, мотивуючи
свої вимоги наступним: на підставі договору про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку від ІНФОРМАЦІЯ_2року,
посвідченого нотаріально в реєстрі за НОМЕР_3,
та зареєстрованого в Олександрійсь­кому МЕТІ заНОМЕР_2, батько позивача - ОСОБА_2 набув
право власності на житловий будинок НОМЕР_1з
надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Кіровоградсь­ка область
місто Олександрія, АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1року її
батько - ОСОБА_2,
помер. Після його смерті відкри­лася спадщина, яка складається з жилого будинку
НОМЕР_1по АДРЕСА_1в місті Олександ­рії Кіровоградської області. Ще за життя її
батько без дозволу відповідних виконавчих органів рад самочинно збудував
будівлю тамбур до житлового будинку літ. „а-1" розміром 2,38 х 2,96 м.

Відповідно до ст. 1268
ЦК України протягом шести місяців з дня відкриття спадщини позивач подала
заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та фактично
прийняла спадщину, вступивши у володіння спадковим майном. Але нотаріус
відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину тому, що її батько за
життя юридично не встановив право власності на са­мочинно збудовану будівлю.
Але відповідно до п. 5 ст. 376 ЦК України на
вимогу користувача зе­мельної ділянки суд може визнати за ним право власності
на нерухоме майно, яке самочинно збу­доване не ній, якщо це не порушує права
інших осіб.

Так після смерті батька позивач звернулася до відділу
архітектури про визнання будівель закон­ними. Після її звернення відділом
архітектури та містобудування Олександрійської міської ради за участю
санітарної та пожежної інспекції було складено акт обстеження на предмет
відповідності діючим нормам і правилам самочинно спорудженої будівлі, на
підставі якого було зроблено висно­вок, згідно якого встановлено, що самочинно
споруджена будівля відповідає санітарним, протипо­жежним та архітектурним
нормам і не порушує прав інших осіб. Відділ архітектури і містобуду­вання надав
направлення до суду для вирішення питання узаконення самочинної забудови.

Прийняття нею спадщини підтверджується тим, що вона
постійно проживає у зазначеному бу­динку, прописана в ньому, володіє всіма
правовстановлюючими документами на зазначений буди­нок, несе всі витрати по
його утриманню і фактично набула права власності на спадкове майно в склад
якого входить і самочинно споруджена будівля.

Крім позивача інших спадкоємців немає.

Сторони в судове засідання не з'явилися, але подали до
суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позивач на своїх вимогах
наполягає, відповідач проти позову не заперечує. Відповідно до вимог п. 4 ст. 130 ЦПК України, суд
вважає за можливе розглянути справу у попередньому судо­вому засіданні на
підставі наявних доказів по суті.

Судом
встановлене наступне: на підставі договору про надання в безстрокове
користування зе­мельної ділянки для будівництва жилого будинку від 25 квітня 1962 року,
посвідченого нотаріаль­но та внесено в реєстр за НОМЕР_3, та зареєстрованого в Олександрійському МБТІ заНОМЕР_2, батько позивача - ОСОБА_2 набув
право власності на житловий будинок НОМЕР_1з
надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область місто
Олексан­дрія, АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1року її
батько - ОСОБА_2,
помер. Після його смерті відкри­лася спадщина, яка складається з жилого будинку
НОМЕР_1по АДРЕСА_1в місті Олександ­рії Кіровоградської області. Ще за життя її
батько без дозволу відповідних виконавчих органів рад самочинно збудував
будівлю тамбур до житлового будинку літ. „а-1" розміром 2,38 х 2,96 м.

Відповідно до ст. 1268
ЦК України протягом шести місяців з дня відкриття спадщини позивач подала
заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та фактично
прийняла спадщину, вступивши у володіння спадковим майном. Але нотаріус
відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину тому, що її батько за
життя юридично не встановив право власності на са­мочинно збудовану будівлю.
Але відповідно до п. 5 ст. 376 ЦК України на
вимогу користувача зе­мельної ділянки суд може визнати за ним право власності
на нерухоме майно, яке самочинно збу­доване не ній, якщо це не порушує права
інших осіб.

Так після смерті батька позивач звернулася до відділу
архітектури про визнання будівель закон­ними. Після її звернення відділом
архітектури та містобудування Олександрійської міської ради за участю
санітарної та пожежної інспекції було складено акт обстеження на предмет
відповідності діючим нормам і правилам самочинно спорудженої будівлі, на
підставі якого було зроблено висно­вок, згідно якого встановлено, що самочинно
споруджена будівля відповідає санітарним, протипо­жежним та архітектурним
нормам і не порушує прав інших осіб. Відділ архітектури і містобуду­вання надав
направлення до суду для вирішення питання узаконення самочинної забудови.

Прийняття позивачем спадщини підтверджується тим, що вона
постійно проживає у зазначе­ному будинку, прописана в ньому, володіє всіма
правовстановлюючими документами на зазначе­ний будинок, несе всі витрати по
його утриманню і фактично набула права власності на спадкове майно в склад
якого входить і самочинно спорудженна будівля. Крім позивача інших спадкоємців
немає.

Враховуючи вищенаведене та згідно зі ст. ст. 1216, 1223,
1258, 1268 ЦК України, та ст. ст. 12 -15, 48 ЗУ "Про власність",
позивачка фактично вступила у право власності над спадковим майном, а тому, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись п. 5
ст. 376, ст. ст. 1258, 1261, 1268 ЦК
України, ст. ст. 12 -
15, 48 ЗУ "Про влас­ність", ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд
, -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування, право
власності на спа­дкове майно, що залишилося після смерті її батька - ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1року, і
яке складається з жилого будинку НОМЕР_1з
надвірними будівлями та спору­дами, в тому числі на самочинно споруджену
будівлю - тамбур
до житлового будинку літ. „а-1" розміром 2,38 х 2,96
м., що знаходяться по АДРЕСА_1в місті Олександрії Кіровоградсь­кої області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до
Апеляційного суду Кіровоградської області може бути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рі­шення суду подається до
Апеляційного суду Кіровоградської області протягом двадцяти днів піс­ля подання
заяви про апеляційне оскарження через суд м. Олександрії.

Суддя