Справа
№11»а»-13-2006 р.
Головуючий у першій інстанції Навроцький А.П.
Доповідач Аліфанов Ю.Б.
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Олексієнка Ю.Г.

Судців: Аліфанова Ю.Б., Суржка А.В.

За участю прокурора Альчука М.П.

адвоката: ОСОБА_1.

Розглянула у відкритому засіданні 31 січня 2007 р. в м. Вінниці
кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_2. на вирок
Козятинського міськрайсуду від 19
жовтня 2006 року,
яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1.
народження, не судиму, засуджено за ст. 137
ч. 2 КК
України до одного року позбавлення волі з позбавленням права займати керівні посади
в навчальних закладах строком на три роки.

На підставі ст. ст. 75,
76 КК України ОСОБА_2. від відбування основного пока­рання звільнена з
випробуванням, іспитовим строком один рік і зобов'язана повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Вирішена доля речових доказів.

Як зазначено у вироку суду, ОСОБА_2., працюючи
ІНФОРМАЦІЯ_2 Козятинського району Вінницької об­ласті в кінці 2003 року та на
початку (в січні-лютому) 2004
року, будучи як керівник на­вчального закладу відповідно до ст. 26 ЗУ «Про освіту»
безпосередньо відповідальною за забезпечення безпечних умов навчання,
неналежним чином виконувала свої службові обов'язки щодо створення безпечних
умов навчально-виховного процесу, передбачені п. 4 «Положення про організацію роботи» з охорони праці
учасників навчально-виховного процесу в установах і закладах освіти»,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України №563 від 1.08.2001 року
(«Положення...»), що спричинило тяжкі наслідки у ви­гляді смерті малолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4
народження. А саме в по­рушення положень і вимог п. п. 4.1.1-4.1.24 вищевказаного
«Положення...» ОСОБА_2. не закріпила конкретного підлеглого працівника школи
відповідальним за стан і безпечну експлуатацію мереж водопостачання на території
школи і сама, як керівник навчального закладу, не вжила заходів до приведення
інженерно-технічних комунікацій на території школи у відповідність до чинних
стандартів, норм і правил, які виключали б можливість настання нещасних
випадків.

Це призвело до того, що на території школи фактично з
осені 2003 року був
від­критий люк розподільчого колодязя мережі водопостачання, від якого до 2002 року пода­валась
вода до шкільної котельні, а із реконструкцією системи опалення в школі в 2002 році
експлуатацію вказаного водопроводу припинено.

20 лютого 2004 року, під час
великої перерви в період з 11
год. 15 хв. до 11 год. 50 хв. у
вищевказаний колодязь, який був наповнений холодною водою на 1 метр, при
невияснених обставинах впав малолітній учень першого класу вказаної школи
ОСОБА_3,

якого в непритомному стані виявили в колодязі працівники,
школи, приблизно вії годин 55
хв.

Внаслідок загального переохолодження організму малолітній
ОСОБА_3 помер в той же день, приблизно о 15
годині в реанімаційному відділенні Козятинської ЦРЛ.

На зазначений вирок засудженою ОСОБА_2. подана апеляція в
якій вона з поси­ланням на те, що її винуватість недоведена, просить вирок
скасувати та виправдати її.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважає вирок
законним і обгрунтованим, засуджену та її захисника, які підтримали доводи
апеляції, обсудивши доводи
апеляції та перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляція
задоволенню не підля­гає з слідуючих підстав.

Висновок суду про неналежне виконання ОСОБА_2. своїх
службових обов'язків щодо охорони життя та здоров'я неповнолітніх внаслідок
несумлінного ставлення до них, при обставинах викладених у вироку, що
спричинило смерть неповнолітнього ОСОБА_3 є обгрунтованим та підтверджується
сукупністю доказів зібраних досудовим слідством і перевірених судом.

Так сама ОСОБА_2. в суді показала, що вона, як директор
школи, не видавала на­казу про закріплення конкретного працівника
відповідального за стан інженерно-технічних комунікацій та погодилась, що вона
допустила порушення зазначені в акті, од­нак вважає, що смерть дитини нещасний
випадок.

Свідок ОСОБА_4 показала в суді, що вона була ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_3. 20.02.2004 року вії
год. 05 хв.
після третього уроку вона повела учнів в столову. Діти поїли і вийшли в
коридор, а в 11 год. 35 хв. вона
побачила, що ОСОБА_3 не­має на уроці. Вона разом з учнями почала його шукати в
школі, а потім по всій території школи. Коли підійшла до каналізаційного люку
то побачила в воді ОСОБА_3. Вона почала кликати на допомогу і працівники школи
ОСОБА_5 та ОСОБА_6. витягли хлоп­чика. ОСОБА_3 був живий, але без свідомості.
Вони почали надавати йому допомогу, а ди­ректор викликала «Швидку».

Зазначені обставини підтвердили свідки ОСОБА_5 та
ОСОБА_6., яких та­кож вказав, що вказаний колодязь будувався, коли будувалась
школа і входив в систему водогону до котельні.

Свідок ОСОБА_7. підтвердила, що вищевказаний колодязь
знаходиться на те­риторії школи.

Ці обставини підтвердила в суді свідок ОСОБА_8, яка
показала також, що працюючи на посаді завідуючої господарством школи вона своєї
посадової інструкції не бачила, а керувалась усними вказівками директора. Лише
після випадку з ОСОБА_3 вона була ознайомлена з наказом про свої посадові
обов'язки.

Свідок ОСОБА_9. показав, що водогін будувався разом зі
школою і що колодязь до якого потрапив неповнолітній знаходиться на території
школи.

Свідок ОСОБА_10. в суді показала, що вона проживає
навпроти школи і бачила, що кришка люка колодязя в який потрапив потерпілий
була відкрита з осені 2003
року.

2

Коли вже після трагедії кришку люка колодязя закрили, то
під кришкою була трава і лис­тя.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №НОМЕР_1 смерть ОСОБА_3.
настала від дії низької температури, яка призвела до загального переохолодження
організму, що підтверджується цілим комплексом ознак (а. с. 256-257).

Відповідно до акту спеціального розслідування від 20.02.2004 p., який підписала і
сама ОСОБА_2., вона як директор навчального закладу в порушення вимог Законів
України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», а також п. п. 4.1.1-4.1.24 вищеза­значеного
«Положення...» не забезпечила відповідний контроль та організацію по ство­ренню
безпечних умов навчально-виховного процесу, (а. с. 66-69)

Та обставина, що ОСОБА_2. як керівник навчального закладу
станом на 20.02.2004 року не
закріпила конкретного працівника школи відповідальним за безпечний стан
інженерно-технічних комунікацій підтверджена фактом видання нею наказу через
сім днів після нещасного випадку, тобто 27.02.2004
року, про призначення відповідальним за безпечний стан обладнання та
інженерних мереж заступника директора школи з госпо­дарських питань, (а. с. 155)

Зазначені обставини підтверджуються також довідками
Дубовомахаринецької сіль­ської ради (а. с.
120, 343), листом начальника управління праці та соціального захисту
на­селення Козятинської РДА №НОМЕР_2, з яких
вбачається, що до 20.02.2004
року по Дубовомахаринецькій ЗОШ не було наказом призначено особу
відповідальну за стан будівель, споруд та інженерних мереж, (а. с. 242)

Суд першої інстанції, проаналізувавши всі докази в їх
сукупності вірно кваліфіку­вав дії ОСОБА_2. за ч. 2 ст. 137 КК України і
призначив їй покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

Доводи апеляції засудженої про її невинуватість є
безпідставними і повністю спро­стовуються вищенаведеними доказами, з оцінкою
яких судом першої інстанції, погоджу­ється колегія суддів.

Вирок суду є законним і обгрунтованим і підстав для його
скасування колегія суд­дів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженої ОСОБА_2. залишити без задоволення, а
вирок Козятинського міськрайсуду Вінницької області від 19 жовтня 2006 року,
щодо ОСОБА_2 без змін.