Справа №22ц-225/2007р.                                                          Головуючий у першій
інстанції Балюкова К.Г.
Категорія  43                                                                            Доповідач у апеляційній
інстанції Сундуков В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

29  березня  2007
року колегія  судової  палати у цивільних справах Апеляційного суду міста
Севастополя в складі: головуючого    -
Куцеконя І.П.

суддів                           -
Сундукова В.М., Водяхіної Л.М.,

при секретарі  -
Кравченко О.С.,

за  участю
позивачки  ОСОБА_1 та  представника відповідача -
Комарова О.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Севастополі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 28 листопада 2006р. по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" про захист
прав споживача, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2005р. ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відкритого
акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" (далі ВАТ
"ЕК"Севастопольенерго") про захист прав споживача і просила визнати неправомірним
нарахування боргу за користування електроенергією та відшкодувати
моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Вимоги мотивовані тим, що вона своєчасно та в повному обсязі оплачує
спожиту електроенергію відповідно до показань нового лічильника, показання якого не відмотувала. Вказує, що нарахований відповідачем 30.04.2005р. борг є безпідставним,
оскільки він розрахований відповідно
до показань старого лічильника.

Рішенням місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 28.11.200бр. в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду скасувати та задовольнити її позов у повному обсязі, мотивуючи свої
вимоги тим, що судом порушені норми
матеріального і процесуального права. Вказує, що суд не прийняв до уваги
той факт, що доказів порушень нею правил
користування електроенергією немає, показання лічильника не відмотувала
та оплачує послуги відповідача відповідно до показань електролічильника.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивачки та представника
відповідача, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що діями відповідача її права на порушені.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони
зроблені на підставі повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, з
дотриманням вимог матеріального та процесуального закону.

Судом першої
інстанції встановлено, підтверджується матеріалами справи та наданими сторонами
доказами, що позивачка є

2

споживачем послуг відповідача по
енергопостачанню.

Проведеними
контрольними обходами та звіркою платежів позивачки, відповідачем встановлено
зменшення показань електролічильника за
період часу з 30.07.2002р. по 18.06.2003р., відповідно до чого позивачці
була нарахована сума заборгованості у розмірі 1511,18 грн. Зокрема, у грудні
2001р. показання електролічильника позивачки
складали 5959, у липні 2002р. - 6342, у червні 2003р.- 1276, та у
березні 2004р. - 1535. Таким чином показання
електролічильника позивачки з липня 2002р. по березень 2004р. зменшились
з 6342 кВт до 1276 кВт.

Позивачка, відповідно до п.2 9 Правил користування електричною енергією,
про факт виявлення в платіжному документі помилкових показань приладу обліку, енергопостачальника не повідомляла. Незгоду щодо
правильності показань приладу обліку в рахунках, надісланих до оплати відповідачем позивачка також не
заявляла.

За таких
обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що діями
відповідача по нарахуванню вказаної заборгованості права позивачки не порушені,
оскільки це ґрунтується на показаннях приладу обліку, встановленого у позивачки, знятих та зафіксованих при контрольних
обходах.

Як вбачається з
наданих позивачкою квитанцій-рахунків, починаючи
з липня 2001р. по травень 2003 р. в них вказувались нею показання
електролічильника з відповідним збільшенням з 5623 до 6942. Належних доказів про існування та оплату інших показань
електролічильника позивачкою, ні в суді першої інстанції, ні в засіданні
судової колегії не надано, в матеріалах справи таких доказів немає.

Судова колегія не може прийняти до уваги доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що відповідачем у рахунках
помилково вказувався старий номер лічильника,
оскільки ці обставини не спростовують факт зменшення показання електролічильника, встановлених відповідачем при контрольному
обході.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду також не спростовують
та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального
права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1  підлягає відхиленню,  а рішення суду
відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України - залишенню без зміни. Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315 України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 28
листопада 2006р. залишити без зміни.

Ухвала набирає законної чинності з моменту її проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.