Справа № 2-217/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14
вересня 2007 року
Індустріальний  районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі : головуючого  судді       Зосименко С.Г.

при секретарі                Карпенко В.Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Дніпропетровська

цивільну  справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою відповідальністю „ВІНЕР”, Закритого

акціонерного
товариства „Укртранс-Дніпропетровськ”, треті особи: приватний

нотаріус
Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського нотаріального

округу
ОСОБА_4 про визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2006 року позивачка звернулася до
суду з позовом  до відповідачів про

визнання
недійсними договорів, який потім уточнила,
посилаючись на те, що

вона
є учасником ТОВ „ВМК Північний”  і нею в
якості внеску до статутного

капіталу
цього  товариства було внесено нерухоме
майно, яке розташоване за

адресою:
АДРЕСА_1. Дане нерухоме майно було придбане

позивачкою
на підставі договорів купівлі-продажу будівель, споруд та обладнання

від
29.12.2003 року, яки ніким не оспорювалися
і тому є чинними. Як їй стало

відомо,
23.05.2006 року між  ОСОБА_2 та ТОВ
„ВІНЕР” був укладений

договір
купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений
приватним нотаріусом

ОСОБА_3,
предметом якого є будівлі і споруди, що були внесені

позивачкою
до статутного фонду ТОВ „ВМК Північний”. Раніше між  ОСОБА_2 та
ЗАТ „Укртранс-Дніпропетровськ”
було укладено договір купівлі-продажу

нежилої
будівлі, посвідчений 21.04.2006 року приватним нотаріусом  ОСОБА_4,

предметом
якого є  будівлі і споруди, що були
внесені позивачкою до статутного

фонду
ТОВ „ВМК ПІВНІЧНИЙ”.  Вважає, що ці
договори є фіктивними, тобто таким,

який
вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цими

правочинами.  Згідно рішення постійно діючого
міжрегіонального третейського

суду  при Асоціації
„Українська третейська організація підприємств та

фінансових
установ” від 27.09.2005 року за ЗАТ
„Укртранс-Дніпропетровськ”

було
визнано право власності на  будівлі і
споруди, що були внесені позивачкою

до
статутного фонду ТОВ „ВМК Північний”.
Вважає, що рішенням третейського суду

визнано
право власності за ЗАТ
„Укртранс-Дніпропетровськ” тільки перед іншою

стороною
спору, який розглядав третейський суд - ВАТ „АК „Укртранс”, оскільки

рішення
третейського суду є лише обов'язковими для добровільного виконання

сторонами.
На цей час  будівлі і споруди за адресою:
АДРЕСА_1 знаходяться у володінні та користуванні   ТОВ „ВІНЕР”.
Просила

визнати  недійсними договір купівлі-продажу нерухомого
майна від 23.05.2006

року,
посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3, договір купівлі-

продажу
нерухомого майна від 21.04.2006 року, посвідчений  приватним нотаріусом

ОСОБА_4,
виселити ТОВ „ВІНЕР”  з приміщень та
будівель, розташованих за

адресою:
АДРЕСА_1,  зобов'язати ТОВ „ВІНЕР”
передати

будівлі
та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1

позивачці
в натурі, стягнути на користь  позивачки
судові витрати.

Позивачка
у судовому засіданні підтримала заявлені. Суду пояснила, що  будівлі

та
споруди за адресою: АДРЕСА_1 належать їй на

підставі
договору купівлі-продажу від 29.12.2003 року. Дане нерухоме майно було

передано
нею до статутного фонду ТОВ „ВМК Північний”
актом приймання-передачі

та
оцінки внеску до статутного капіталу учасниками ТОВ „ВМК Північний”. Це

підтверджено
і протоколами № 2- № 4 зборів учасників ТОВ „ВМК Північний”.

Вважає,
що порушені її права як учасника ТОВ „ВМК Північний” та спірні договори

впливають
на розмір її прав учасника в цьому товаристві. Просила позовні вимоги

задовольнити.

Представник
позивачки у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги і

просила
задовольнити у повному обсязі .

Представник
відповідача ОСОБА_2 у судове засідання з'явилася.

Позовні
вимоги не визнала. Суду пояснила, що на час укладання ОСОБА_2

договору
купівлі-продажу нерухомого майна від 23.05.2006 року він був власником

цього
майна  та мав всі правові підстави для
його укладання. Право власності у

нього
виникло на підставі договору купівлі-продажу нежилої будівлі від

21.04.2006
року. Цей договір було зареєстровано в Державному реєстрі правочинів

та
в реєстрі прав власності  в КП МБТІ.
Нерухоме майно по АДРЕСА_1 не було обтяжено будь-якими зобов'язаннями та не
знаходилося

під
забороною.  Укладений договір було
виконано повністю: ОСОБА_1

передав,
а ТОВ „ВІНЕР” прийняло продане майно та повністю оплатило його

вартість
по договору. Вважає, що ОСОБА_2  договір
купівлі-продажу було

укладено
правомірно і даний договір є законним. Крім того, вважає, що права

позивачки
цим договором не порушуються, оскільки позивачка не має  ні права

власності,
ні права розпорядження. ні прав користування нерухомим майном, яке

розташоване
за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, позивачка

просить
визнати фіктивним договір купівлі-продажу
всіх об'єктів нерухомого

майна
від 23.05.2006 року, однак вона, за її твердженням, є власницею тільки

частини
з цих об'єктів. Тому просила у задоволенні
позову відмовити.

Представник
відповідача ТОВ „ВІНЕР” у судове
засідання з'явилася. Позовні

вимоги
не визнала. Суду пояснила, що  під час
укладання договору купівлі-

продажу
нерухомого майна 23.05.2006 року ОСОБА_1 підтвердив своє право

власності
на даний об'єкт нерухомості витягом з реєстру прав власності а

нерухоме
майно від 17.05.2006 року, технічним паспортом на будівлі і споруди,

які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Заборон для

укладання
цього договору не було . Таким чином, ТОВ „ВІНЕР” придбало спірне

нерухоме
майно на законних підставах.  Вважає, що
відносно права власності ТОВ

„ВІНЕР”
на вказані будівлі діє презумпція правомірності правочину, що

закріплена
у ст.  204 ЦК України. Просила у
задоволенні позову відмовити.

Представник
відповідача ЗАТ „Укртранс-Дніпропетровськ” у судове засідання з'

явився.
Позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що в обґрунтування свого позову

позивачка
посилається на те, що вона внесла до статутного фонду ТОВ „ВМК

Північний”  в якості внеску нерухоме майно, яке
розташоване за адресою: м.

Дніпропетровськ,
АДРЕСА_1. Однак у Статуті ТОВ „ВМК Північний” зазначено,

що
в статутний фонд внесено спірне нерухоме майно ПП „Бріа”, а не позивачкою.

Позивачка
посилається на те, що вона є учасником ПП „Бріа” і спірне майно ПП

„Бріа”
придбало у ТОВ „Автопорт „Північний” за договором купівлі-продажу

будівель,
споруд та обладнання від 29.12.2003 року, який є нікчемним, так як

був
укладений незаконно.  Це підтверджується
рішенням господарського суду

Дніпропетровської
області від 11.10.2005 року, постановою Дніпропетровського

апеляційного
господарського суду від 16.03.2006 року, постановою Вищого

господарського
суду України від 21.06.2006 року, за якими ТОВ „Автопорт

„Північний”
не набув права власності на спірне майно. Спірне майно було

передано
у власність ЗАТ „Укртранс-Дніпропетровськ” його акціонером - ВАТ

„Автомобільна
компанія „Укртранс”, що підтверджується рішеннями господарських

судів
та рішенням постійно діючого міжрегіонального третейського суду при

Асоціації
„Українська третейська організація підприємств та фінансових

установ”.  Право власності на спірне майно було
зареєстровано за ЗАТ „Укртранс-

Дніпропетровськ”
в КП ДМБТІ. На час укладання оскаржуваного позивачкою договору

купівлі-продажу
нерухомого майна від 21.04.2006 року ЗАТ „Укртранс-

Дніпропетровськ”
було власником цього майна та мало всі правові підстави для

його  укладання. Договір купівлі-продажу від
21.04.2006 року сторонами повністю

виконано,
а саме: ЗАТ „Укртранс-Дніпропетровськ” передало нерухоме майно

покупцю,
а покупець повністю оплатив грошову суму за його придбання. Вважає, що

укладеним
договором купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого за адресою:

АДРЕСА_1,
права  позивачки не порушені, оскільки
вона

по
відношенню до цього майна не має ні права власності, ні права розпорядження,

ні
права користування ним. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя
особа приватний нотаріус ОСОБА_3 у судове засідання не  з'

явилася.
В матеріалах  справи є заперечення на
позов  приватного нотаріусу

Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_3 з якого

вбачається,
що вона позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними.

Оскаржуваний  договір вчинено сторонами та посвідчено
23.05.2006 року і він

повністю
відповідає вимогам чинного законодавства. При проведенні нотаріальної

дії
було встановлено особу продавця ОСОБА_2,
особу представника

покупця
директора ТОВ „ВІНЕР” Середи А.І., перевірено обсяг їх цивільної

дієздатності,
правоздатність ТОВ „ВІНЕР” і його представника. На момент

укладання
договору купівлі-продажу  будівлі і
споруди по АДРЕСА_1 під

забороною
відчуження та арештом не перебували, активи продавця в податковій

заставі
не перебували. Було перевірено належність продавцю ОСОБА_2

відчужуваного
ним нерухомого майна. Таким чином, на час укладання договору

купівлі-продажу
нерухомого майна від 23.05.2006 року у відповідачів

ОСОБА_2
та ТОВ „ВІНЕР” були всі правові підстави для його укладення.

Просила
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та розглядати

справу
без участі третьої особи.

Третя
особа приватний нотаріус  ОСОБА_4 у
судове засідання не з'явилася. В

справи
є заперечення на позов  приватного
нотаріусу Дніпропетровського міського

нотаріального
округу ОСОБА_4 з якого вбачається, що вона позовні вимоги

вважає
необґрунтованими та безпідставними.
Зазначає, що даний оскаржуваний

позивачкою
договір купівлі-продажу   від 21.04.2006
року посвідчений нею у

відповідності
до вимог Цивільного Кодексу України, Закону України „Про

нотаріат”,
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами

України.  Під час проведення вищезазначеної
нотаріальної дії були встановлені

особи
продавця та покупця майна, перевірено обсяг їх цивільної дієздатності,

правоздатність
продавця як юридичної особи і його представника. належність

відчужуваних
будівель та споруд продавцю та відсутність заборон відчуження і

знаходження
нерухомого майна під арештом.  На час
вчинення оскаржуваного

правочину
у сторін були всі правові підстави для укладання договору купівлі-

продажу.
Просила у задоволенні позову відмовити і розглянути справу без її

участі.

Суд
вислухавши пояснення сторін, представників, вивчивши матеріали справи,

вважає,
що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Судовим
розглядом встановлено, що  29.12.2003
року між ТОВ „Автопорт

„Північний”
та ПП „Бріа” були укладені в простій письмовій формі договори

купівлі-продажу
будівель та споруд (т. 1 , а. с. 23-25), згідно яких ПП „Бріа”

придбало
авто вагову з піднавісом  загальною
площею 97,1 кв. м. літ. В-1 та В1

-
2, туалет площею 5,1 кв. м. літ. И,
пожежний резервуар, естакада № 4,

мостіння
І,  складський корпус літ. Б-1, до якого
входять естакада літ. б,

ганок
літ. б1 та оглядова яма загальною площею 683,8 кв. м.,  диспетчерську на

прохідній
літ. Г-1 загальною площею 157,0 кв. м.
Приватним підприємством

„Бріа”
вищезазначене нерухоме майно було внесено
у статутний фонд ТОВ „ВМК

Північний”  як статутний внесок. Це підтверджується актом
прийому-передачі і

оцінки
внеску у статутний фонд учасниками ТОВ „ВМК Північний” (т. 1, а. с. 26),

Статутом
ТОВ „ВМК Північний” (т. 2, а. с. 5-8) та протоколами № 2 від

15.03.2005
року (т. 1, а. с. 27) та № 3 від
12.05.2005 року (т. 1, а. с. 28)

рішення
учасників ТОВ „ВМК Північний”. Згідно протоколу № 4 рішення учасників

установчих
зборів ТОВ „ВМК Північний” від 23.05.2005 року (т. 1, а. с. 29) ПП

„Бріа”
було виключено із складу засновників товариства, а ОСОБА_1 було

прийнято
до складу ТОВ „ВМК Північний” з відповідним перерозподілом статутного

фонду
та внесенням змін до Статуту товариства. Позивачка не надала суду доказів

того,
що особисто вона внесла до статутного фонду ТОВ „ВМК Північний” спірні

будівлі
та споруди.  В матеріалах справи є
нотаріально посвідчена заява

Свистунової
І.В. (т. 1. а. с. 175), з якої вбачається. що ПП „Бріа” просить

виключити
його зі складу засновників ТОВ „ВМК Північний” і свою частку в

статутному
фонді передає Свистуновій  І.В. В КП ДМБІ
право власності на спірні

будівлі
та споруди не було зареєстроване ні за
ПП „Бріа”, ні за Свистуновою І.

В.,
ні за ТОВ „ВМК Північний”.  З листа КП
ДМБТІ № 5958 від 09.08.2005 року (т.

2,
а. с. 49) вбачається, що ТОВ „ВМК Північний” було відмовлено у  реєстрації

права
власності на  будівлі та споруди,
розташовані за адресою: м.

Дніпропетровськ,
АДРЕСА_1 на підставі договорів купівлі-продажу від

29.12.2003
року, оскільки подані документи не відповідали вимогам,

встановленими
Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на

нерухоме
майно та іншим актам чинного законодавства, а саме: не проведено

інвентаризаційних
робіт, відчуження нерухомого майна відбулося без отримання

витягу
з Реєстру прав, при укладанні угод між юридичними особами, які

нотаріально
не посвідчені, не надано парвоустановлювальний
документ

попереднього
власника.  Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області

від
26.08.2003 року  (т. 2, а. с. 38-44),
залишеним без змін постановою

Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 25.12.2003 року (т. 2,

а.
с. 45-46) та постановою Вищого Господарського Суду України від 14.10.2004

року  (т. 2, а. с. 47-48)  визнано за ТОВ „Автопорт „Північний” право
власності

на
наступне майно: контора зі складом (літ. А-2), складський корпус (літ. Б-1),

побутове
приміщення та механічні шиноремонтні майстерні (літ. Д-1, Д1-1),

диспетчерська
на прохідній (літ. Г-1), авто вагова з піднавісом (лі. В-1, В1-

1),
склад-навіс (літ. Є), туалет (літ. И), піднавіс (літ. Ж), пожежний

резервуар,
огорожа (№ 9, 13, 6), до якої входять: ворота (№ 5, 6), хвіртка (№

7,
8) та підпірна стіна (№17-19), естакади (№ 4) і мостіння (1), підкранова

коліяї
(№ 1-3), спеціальні два консольних козлових крани Q-20 тн., крани:

козловй
ККТ-5  Q-5 тн., козловий електричний
ККТ-10 Q-10 тн., козловий К-09

Q-10
тн. З листа КП ДМБТІ від 09.08.2005 року (т. 2, а. с. 49) вбачається, що

дане
рішення було переглянуто за нововиявленими обставинами і рішеннями

господарського
суду м. Дніпропетровська  від 17.12.2004
року по справі №

10/283,
від 21.12.2004 року по справі № 25/378,
від 27.12.2004 року по справі

№
29/192, від 04.01.2005 року по справі 29/193, від 11.01.2005 року по справі

25/379,
від 27.01.2005 року по справі № 25/25, від 27.01.2005 року по справі №

25/26
були визнані недійсними договори купівлі-продажу від 27.06.2002 року, від

01.07.2002
року, від 01.08.2002 року  на зазначені
об'єкти, укладені між ТОВ

„Автопорт
„Північний” та ЗАТ „Укртранс-Дніпропетровськ”. Зазначеними рішеннями

ТОВ
„Автопорт „Північний”  було зобов'язане
повернути ЗАТ „Укртарс-

Дніпропетровськ”
все майно. ТОВ „ВМК Північний” звернулося до господарського

суду
з позовом про визнання дійсними договорів купівлі-продажу споруд та

обладнання,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які

укладені
29 грудня 2003 року між ПП „Бріа” та ТОВ „Автопорт „Північний”,

визнання
позивача добросовісним набувачем та власником нерухомого майна, а

саме:  контори зі складом (літ. А-2), складського
корпусу (літ. Б-1),

побутового
приміщення та механічних шиноремонтних майстерень (літ. Д-1, Д1-1),

диспетчерської
на прохідній (літ. Г-1), авто вагової з піднавісом (лі. В-1, В1-

1),
складу-навісу (літ. Є), туалету (літ. И), піднавісу (літ. Ж), пожежного

резервуару,
огорожі (№ 9, 13, 6), до якої входять: ворота (№ 5, 6), хвіртка (№

7,
8) та підпірна стіна (№17-19), естакади (№ 4) і мостіння (1), підкранової

колії
(№ 1-3), спеціальних двох консольних козлових кранів Q-20 тн., кранів:

козлового
ККТ-5  Q-5 тн., козлового електричного
ККТ-10 Q-10 тн., козлового К-

09
Q-10 тн. Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від

11.10.2005
року (т. 1, а. с. 138142) позовні вимоги були задоволені у повному

обсязі.
Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від

15.03.2006
року (т. 1, а. с. 143-148)  рішення
Господарського суду

Дніпропетровської
області від 11.10.2005 року було скасовано, у позові

відмовлено.  Постановою Вищого Господарського Суду
України    від  21.06.2006

року
(т. 1, а. с. 149-153) постанову Дніпропетровського господарського

апеляційного
суду від 16.03.2006 року залишено без змін.

Відповідно
до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у

цивільній,
господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили,

не
доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або

особа,
щодо якої встановлено ці обставини.

Таким
чином, на момент  звернення до суду з
даним позовом, ні позивачка, як

учасник
ТОВ „ВМК Північний”, ні саме ТОВ „ВМК
Північний” не мало права

власності
на спірні об'єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м.

Дніпропетровськ,
АДРЕСА_1.

Рішенням
Міжрегіонального третейського суду Української третейської організації

підприємств
та фінансових установ від 27.09.2005 року за позовом ЗАТ „Укртранс-

Дніпропетровськ”
до ВАТ „Автомобільна компанія „Укртранс” про визнання права

власності
(т. 1. а. с. 154-159)  було визнано право
власності за ЗАТ „Укртранс-

Дніпропетровськ”
на об'єкти нерухомого майна, розташованого за адресою: м.

Дніпропетровськ.
АДРЕСА_1, а саме:  складський корпус
(літ. Б-1), до якого

входять:
естакада (літ. б), ганок (літ б1), оглядова яма (Б1-2), загальною

площею
683,8 кв. м.; контора зі складом (літ. А-2), до якої входять:  вхід у

будинок
(літ. а-1), вхід у червоний куток (літ. а1-1), ганок (літ. а), ганок

(літ.
а1), ганок (літ. а2), ганок (літ. а3), ганок (літ. а4), приямок (літ.

а5),
загальною площею 455,3 кв. м.; побутове приміщення та механічні

шиноремонтні
майстерні (літ. Д-1 та Д1-1), до яких входять: прибудова (літ. д-

1),
приямок (літ. д), загальною площею 484,0 кв. м.; диспетчерська на прохідній

(літ.
Г-1), до якої входить: прибудова (літ. г-1), загальною площею 157,0 кв.

м.;
авто вагова з піднавісом (літ. В-1 та В1-1), загальною площею 97.1 кв. м.;

склад-навіс
(літ. Є), загальною площею 112,3 кв. м.; туалет (літ. И), загальною

площею
5.1 кв. м.;  під навіс (літ. Ж),
загальною площею 386,6 кв. м.; пожежний

резервуар;
огорожа ( № 9,10, 11, 12, 13, 14, 15, 16), до якої входять: ворота

(№
5, 6), хвіртка (№ 7, 8) та підпорна стіна (№ 17-19); естакада (№ 4),

загальною
площею 41,8 кв. м. і мостіння (літ. І). загальною площею 16782,0 кв.

м.;
підкранова колія (№ 1),З загальною площею 101 кв. м.; підкранова колія (№

2),
загальною площею 81,5 кв. м.; підкранова колія (№ 3), загальною площею 61,9

кв.
м.; будинок диспетчерського пункту (прохідна) (літ. Е-1) та ганок (літ. е),

загальною
площею 25,7 кв. м.  Право власності у ЗАТ
„Укртранс-

Дніпропетровськ”,  згідно даного рішення, виникло в результаті
передачі  ВАТ

„Автомобільна
компанія „Укртранс” цього майна до статутного фонду ЗАТ „Укртранс-

Дніпропетровськ”.
Відповідно до  витягу з реєстру прав
власності на нерухоме

майно
(т. 1, а. с. 168), право власності ЗАТ „Укртранс-Дніпропетровськ” на

будівлі
та споруди по АДРЕСА_1 у м. Дніпропетрвоську було зареєстроване в

КП
ДМБТІ.  З державного акту на прав
постійного користування землею (т. 1, а.

с.
176) вбачається, що ДП „Укртранс-Дніпропетровськ” Державної акціонерної

автомобільної
компанії „Укртранс” надано в постійне користування  2,4024 га

землі
по АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську. Це підтверджується графічними та

семантичними
даними Державного земельного кадастру м. Дніпропетрвоська  (т. 1,

а.
с. 177-178).

21
квітня 2006 року між ЗАТ „Укртранс-Дніпропетровськ” та Арановським Олегом

Борисовичем
було укладено договір купівлі-продажу об'єкту нерухомого майна по

АДРЕСА_1
у м. Дніпропетровську, який був посвідчений приватним нотаріусом

Дніпропетровського
міського нотаріального округу  ОСОБА_4 та
зареєстровано

у
реєстрі за № 1192 (т. 1, а. с. 44). На підставі цього договору ОСОБА_2
зареєстрував право власності на  будівлі
та споруди по АДРЕСА_1 у м.

Дніпропетровську
в КП ДМБТІ. про що свідчить витяг про реєстрацію права

власності  від 05.05.2006 року (т. 1, а. с. 188) та
витяг з реєстру прав

власності
на нерухоме майно (т. 1, а. с. 189). Всі будівлі та споруди згідно

договору
купівлі-продажу від 21.04.2006 року були передані ОСОБА_2 по

акту
приймання-передачі від 21.04.2006 року (т. 1, а. с. 130-131). Згідно

прибуткового
касового ордеру № 9010 від 12.05.2006 року
ОСОБА_1

повністю
розрахувався з ЗАТ „Укртранс-Дніпропетровськ” відповідно до договору

купівлі-продажу
від 21.04.2006 року (т. 1, а. с. 132).

23
травня 2006 року ОСОБА_1 та ТОВ „ВНЕР” уклали договір купівлі-

продажу  об'єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 у м.
Дніпропетровську, який

був
посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального

округу  ОСОБА_3 та зареєстровано у реєстрі за № 829
(т. 1, а. с.

182).
На підставі цього договору ТОВ „ВІНЕР”
зареєструвало право власності на

будівлі
та споруди по АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську в КП ДМБТІ, про що

свідчить
витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно  від 29.05.2006

року
(т. 1, а. с. 184). Всі будівлі та споруди згідно договору купівлі-продажу

від
23.05.2006 року були передані ТОВ „ВІНЕР” по акту приймання-передачі від

23.05.2006
року (т. 1, а. с. 139-140). Згідно платіжного доручення № 1 від

02.06.2006
року  на рахунок ОСОБА_2 були
перераховані кошти   згідно

договору
купівлі-продажу від 23.05.2006 року (т. 1, а. с. 137). На теперішній

час
ТОВ „ВІНЕР” повністю володіє, користується та розпоряджається спірними об'

єктами
нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

1.

Відповідно
до  ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність

прямо
не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно
до ч. 1 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який чинено

сторонами
без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим

правочином.

У
судовому засіданні знайшло підтвердження того, що  договори купівлі-продажу

нерухомого
майна від 23.05.2006 рок та від 21.04.2006 року були реальними,

сторони
правочину мали намір створити ті правові наслідки, які задекларовані у

правочині,
тобто волевиявлення учасників провочинів відповідало їх дійсній

волі.
Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними і тому

задоволенню
не підлягають.

Керуючись
ст. ст. 204, 234 Цивільного Кодексу України, ст. ст.15, 30, 60, 61,

213,
214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у

повному
обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного
суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у 10-ти

денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або без подання

заяви
про апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги на протязі

10-ти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя

С.Г. Зосименко