overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-1755/07
року  Фрунзенский районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Бершова
при секретарі - Красной О.О.
судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за    позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання
звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що 20.08. 2005 р. вона з
відповідачем зареєструвала шлюб, від шлюбу дітей немає. Спільне життя з
відповідачем не склалось в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, почуття
поваги та любові втрачені.
У судовому
засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, дав пояснення суду про те, що
брачно-сімейні відносини між ними припинені у 2006 році. Сторони ведуть окреме
господарство, спільного бюджету не мають.
судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлен
належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин на
підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд
вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне
рішення).

Суд, вислухавши
позивача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги
задовільнити з наступних підстав.

Як встановлено в
судовому засіданні, згідно копії свідоцтва про одруження виданого 01.03.2007 року відділом
РАГС по місту Харкову №2
Харківського міського управляння юстиції, актовий запис № 915, сторони
перебувають у шлюбі з 20.08.2005
року.

Згідно
пояснень    позивача, причиною розпаду
родини з'явилися відсутність взаєморозуміння, припинення шлюбно-сімейних
відносин.

Суд, з'ясувавши
фактичні взаємовідношення сторін, причини та обставини розірвання шлюбу,
вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача,  який не бажає збереження шлюбу, у зв'язку з
чим шлюб підлягає розірванню.

Судові витрати в
справі, повязані з одержанням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах
РАГС,   судом    покладаються на позивача  ОСОБА_1.

на підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 104,
105, 110, 112
Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10,
60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу - задовільнити.

Шлюб між
ОСОБА_1, 1978 року
народження, та ОСОБА_2, 1979
року народження, зареєстрований 20.08.2005
року відділом РАГС по місту Харкову №2
Харківського міського управляння юстиції, актовий запис № 915-розірвати.

Витрати,
пов'язані з оплатою державного збору в розмірі 17 грн., при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в
органах РАГС, покласти на позивача ОСОБА_1.

Заочне рішення
суду може бути переглянуте судом ,
що його ухвалив , за
письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Фрунзенського районного
суду м.Харкова протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

На вказане
рішення позивачем через Фрунзенський районний суд м.Харкова може

2

бути подано
заяву про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а
також внесена апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через
Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.
Справа №2-157/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007
року Рожищенський районний суд Волинської області

В складі:

Головуючого:                                                               судді
Панасюка С.П.

При
секретарі:                                                             Криворучко
Т.В.

з участю
позивачів:                                                    ОСОБА_1.,
ОСОБА_2.

представника
відповідача:                                          Куриловича
С.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні, в місті Рожище справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2до Переспівської сільської ради про визнання права власності на спадкове
нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на
спадкове нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями за
заповітом житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, який
знаходиться в АДРЕСА_1. Даний будинок належав на праві приватної власності
ОСОБА_3- матері позивачів, яка померла 04.05.2005 року.

На даний час вони не можуть оформити право власності на житловий будинок
через відсутність державної реєстрації нерухомого майна за спадкодавцем.
Просять в судовому засіданні визнати за ними право власності на жилий будинок з
господарсько-побутовими спорудами в с.АДРЕСА_1.

Позивачі в судовому засіданні позов підтримали з підстав зазначених в
позовній заяві, просять його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечив.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи
та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підставний і
підлягає до задоволення.

Із свідоцтва про народження від 19.07.57 р вбачається, що
батьками позивачки є ОСОБА_3та ОСОБА_4..

З свідоцтва про смерть від 04.05.05 року
НОМЕР_1вбачається, що ОСОБА_3померла 04.05.2005 року.

Із заповіту від 29.05.2000 року вбачається, що ОСОБА_3
заповіла житловий будинок з надвірними будівлями ОСОБА_1..

Згідно висновку Волинського обласного бюро технічної інвентаризації,
житловий будинок знаходиться в с.АДРЕСА_1загальною площею 42,7 кв.м. ринковою
вартістю 3953 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини по справі, суд
приходить до висновку, що дійсно, даний житловий будинок належав спадкодавцю
ОСОБА_3і після її смерті, перейшов у спадщину позивачам, як спадкоємцям за
заповітом, інших спадкоємців на дане будинковолодіння немає, тому за останніми
необхідно визнати право власності на дане будинковолодіння.

Керуючись
ст.ст. 10,60,209,212,215,218 ЦПК України, ст. 1233,1235 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1, ОСОБА_2на житловий будинок загальною
площею 42,7 кв.м ринковою вартістю 3953 грн. (три тисячі дев'ятсот п'ятдесят
три грн.) з господарсько-побутовими спорудами в с.АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку в ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа №   2 -0-19/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року Рожищенський
районний суд Волинської областів

складі:         головуючого -                                     судді
Матвійчук Л.В.

при
секретарі -                                     Заверухи
Л.В.

з участю заявника -                             ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Рожище цивільну справу
за заявою ОСОБА_1про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних
відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що в с.Малинівка Рожищенського району
проживав його батько ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1року. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка
складається з житлового будинку та земельної ділянки. Заявник позбавлений
можливості оформити свої спадкові права, оскільки свідоцтво про смерть батька
видане на прізвище - ІНФОРМАЦІЯ_2,
відповідно до паспорта, а прізвище заявника відповідно до актового запису
про народження - ІНФОРМАЦІЯ_3. Просить суд встановити, що ОСОБА_2., який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1року дійсно є його батьком.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1. заяву підтримав з
викладених в ній підстав, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, просив
справу слухати у його відсутності.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до
задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що в с.Малинівка
Рожищенського району проживав батько заявника ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1року. Свідоцтво про смерть видане на прізвище - ОСОБА_2. (а.с.3). Після
смерті ОСОБА_2. відкрилась спадщина. Заявник позбавлений можливості оформити
свої спадкові права в зв'язку з відмінністю в записах прізвища його батька.

З свідоцтва про народження заявника встановлено, що ОСОБА_2був батьком
заявника ОСОБА_1(а.с.2).

Той
факт, що ОСОБА_1. є сином ОСОБА_3стверджується
також показаннями свідків ОСОБА_4. та ОСОБА_5., довідками Переспівської
сільської ради, згідно яких заявник до дня смерті проживав з

батьком ОСОБА_2. та прописаний в
с.Малинівка Рожищенського району (а.с.4).

На підставі наведених доказів, суд приходить до висновку, про доведеність
факту родинних відносин ОСОБА_2.
та ОСОБА_1як сина та батька.

Керуючись ст.
ст.10, 60, 88, 214, 215, 218,256 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву
задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, 1947 року народження є сином ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської
області через Рожищенський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.
Справа №2о-161/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 березня 2007
р.        Конотопський міськрайонний
суд в складі:

головуючого    -судді:                                 Лебедько
М.М.

при секретарі:                                              Довгополій
Н.О.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Конотопська міська рада, комунальне підприємство
Конотопське міжміське бюро технічної інвентаризації, Конотопська міська
державна нотаріальна контора, Управління комунального майна Конотопської
міської ради про встановлення факту належності права власності на частину
квартири, що є у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду із зазначеною заявою і просить встановити факт належності
права власності по 1/2 частини
в буд. АДРЕСА_1 йому та
за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи
вимоги тим, що є спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2., але отримати
свідоцтво про право на спадщину не представляється можливим, оскільки квартира
належить на праві спільної сумісної власності йому та померлій ОСОБА_2.

Заінтересовані
особи комунальне підприємство Конотопське міжміське бюро технічної
інвентаризації, Конотопська міська державна нотаріальна контора, Конотопська
міська рада, Управління комунального майна Конотопської міської ради просять
справу слухати без їх представників, а при ухваленні рішення покладаються на
розсуд суду.

Суд, заслухавши
пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

В судовому
засіданні достеменно встановлено, що буд АДРЕСА_1, на
підставі розпорядження органу приватизації від 27.06.1997 року на праві спільної сумісної власності належить
заявнику та померлій ОСОБА_2.    /а.с.4/.

Відповідно до
ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна,
що є у спільній сумісній власності, а у разі виділу частки із майна, що частки
кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

За таких підстав
суд і приходить до висновку про необхідність задоволення вимог, оскільки спору
про розділ і виділ в натурі часток між сторонами не існує.

Керуючись ст. 370 ЦК України, ст. 10,60, 212, 256 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Встановити факт
належності на праві власності по 1/2
частки будинку АДРЕСА_1, що є у
спільній сумісній власності за кожним із співвласників, а саме:

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1оку.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження до місцевого Конотопського міськрайонного суду протягом
10 днів з дня його проголошення, а апеляційна скарга - протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження або протягом 10 днів без попереднього
подання заяви.

Рішення набрано
на комп'ютері та має силу оригіналу.
№2-1383/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2007
року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Журавель
В.А.,

при
секретарі - Сухіній
В.В., розглянувши у відкритому попередньому засіданні в залі суду в місті
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу -

встановив:

Позивач звернулася до суду, посилаючись на те, що вона
зареєструвала шлюб з відповідачем 01.03.1997
року і мешкала з ним спільно до січня 2003
року. Від шлюбу вони мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження. Із-за взаємних непорозумінь та несумісності характерів спільне
життя з відповідачем не склалося, вони втратили порозуміння один з одним,
постійні сварки призвели до відчуження між ними, утрати почуття любові та
поваги, подружжя має різні погляди на життя, на ведення домашнього побуту.
Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно та шлюб поновлений бути не може, у
зв'язку з чим просила шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги та
пояснила, що тривалий час вона з чоловіком мешкають окремо, примирення між ними
неможливе, тому просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав та вважав недоцільним
збереження шлюбу.

Суд, вислухавши пояснення сторін, провіривши матеріали справи, прийшов до
висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Як установлено в судовому засіданні позивач зареєструвала шлюб з
відповідачем 01 березня 1997 року (а.с. 4) та мешкали
спільно до січня 2003 року.
Від шлюбу вони мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження (ах. 6). Спільне
життя з відповідачем не склалось, оскількии вони виявилися різними людьми, у
зв'язку з чим в сім'ї стали виникати сварки, подружжя втратило порозуміння один
з одним, постійні сварки призвели до відчуження між ними, втрати взаємних
почуттів любові та поваги один до одного. Спільне господарство сторони не
ведуть, шлюбні відносини між ними припинені, вважають, що шлюб поновлений бути
не може, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розпався
остаточно і підлягає розірванню.

2

На
підставі вище наведеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, ч. 4
130,174,209,212, 214, 215 ЦПК України,
ст.ст. 110, 112 СК Украины, суд, -

ВІРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований 01 березня 1997 року
Червонозаводським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова,
актовий запис № 63 - розірвати.

Витрати, пов'язані з розірванням шлюбу в органах РАЦСу в
сумі 17 гривен
покласти на ОСОБА_2, а ОСОБА_1від їх сплати
звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року                                                                                      м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Михайлова В.О.,

суддів -
СтупаковаО.А.,Станкевича В.А.

при секретарі - Куриленко О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ТОВ
«Астеліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ТОВ
«Астеліт» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2007 року,

Встановила:

В листопаді 2006 року позивач
звернувся до суду з названим позовом.

Ухвалою
Суворовського районного суду м. Одеси від 25
січня 2007 року
подана позовна заява була залишена без розгляду в зв'язку з неявкою позивача,
сповіщеного про слухання справи належним чином, в судові засідання.

В апеляційній
скарзі на зазначену ухвалу ТОВ «Астеліт» просить про її скасування і передачу
питання на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та неповне дослідження обставин справи.

Розглянувши
матеріали справи, заслухав доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Залишаючи
позовну заяву без розгляду, суд виходив з того, що позивач двічі не з'явився в
судове засідання і заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не
надходило.

Разом з тим, з
позовної заяви вбачається, що позивач відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України
просив розглянути справу за його відсутністю, що залишилось поза уваги суду і
сприяло порушенню процесуального закону.

Оскільки ухвала
суду постановлена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає
скасуванню, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При розгляді
зазначеної справи суду слід звернути увагу на наявність в матеріалах справи
копії свідоцтва про смерть ОСОБА_1 і прийняти рішення з врахуванням цих
обставин.

Керуючись
ст.ст.307,312,315 ЦПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Справа № 22ц-1688/07                                           Категорія - 5

Головуючий у першій інстанції-Гудіна Н.І.

Доповідач -
Михайлов В.О.

2

Апеляційну
скаргу ТОВ „Астеліт" задовольнити.

Ухвалу
Суворовського районного суду Одеської області від 25 січня 2007р.
скаеувати, справу направити для розгляду до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.
Справа №2-149/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

/заочне/

05 квітня 2007
р.

Міжгірський
районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Гайдур А.Ю.,

при секретарі Царь О.В.,

з участю :
прокурора Савка В.Ю.,

представника
зац. сторони ОСОБА_4, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Міжгір'ї справу за позовом прокурора
Міжгірського району в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007 року прокурор Міжгірського району звернувся
до суду з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

В заяві зазначав, що на утриманні у ОСОБА_2 є малолітній син ОСОБА_3, який
проживає разом з  батьками у с Пилипець, і
навчається в Пилипецькій ЗОШІ-ІП ст.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не займається вихованням свого сина, не
цікавиться навчанням і життям сина і що місце проживання такої невідоме, то
просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_1.

В суді позивач
вимоги підтримав повністю.

Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали в справі суд
вважає, що позов прокурора грунтується на законних підставах і підлягає до
задоволення виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину та
піклуватися про її здоров'я , фізичний, духовний та моральний стан.

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських
прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що
ОСОБА_2 має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., однак в
2004 році вона покинула сім'ю і з тих пір не займається вихованням сина, не
піклується про його життя та навчання, дитина проживає з батьками у с.Пилипець,
навчається в місцевій школі. Місце проживання ОСОБА_2 невідоме.

За таких обставин суд констатує, що ОСОБА_2 порушує обов'язки та ухиляється
від їх виконання по вихованню свого малолітнього сина, а тому вимоги прокурора
про позбавлення її батьківських прав грунтуються на законних підставах і
підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід
стягнути судові витрати та витрати на І.-Т.З. розгляду справи.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 213-215, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги прокурора Міжгірського району, задовольнити повністю. Позбавити
батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., щодо

свого малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження.

Стягнути з ОСОБА_2 у доход держави 8 (вісім) грн. 50 коп. державне мито та
на користь ТУ ДСА в Закарпатській області 7 (сім) грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом в порядку та строки, передбачені
ст. 228 ЦПК України.

Рішення може бути
оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 294 ЦПК України.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяв та скарги.
Р І Ш Е Н Н Я

заочне

іменем  України           справа №2-1765/07

24 квітня 2007
р.
м.Ялта

Ялтинский міський суд АРК у складі
головуючого судді Берещанського Ю.В., при секретарі
Мотва А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Комунальне
Підприємство Ремонтно-експлуатаційна організація № 1 про визнання особи такою
що втратила право користування житловим приміщенням,

В с т а н о в и в :

Позивач
є наймачем квартири АДРЕСА_1.  Крім нього
у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3

Позивач
звернувся до суду із позовом про визнання відповідачки такою що втратила право
користування житловим приміщенням.

У  судовому засіданні позивач свій  позов
підтримав і суду пояснив, що у вказаній квартирі  крім його дітей зареєстрована його жінка
ОСОБА_2.

З
моменту отримання вказаної квартири з літку 1991 року відповідачка перестала
з'являтись у квартирі, ніяких перешкод у користуванні квартирою позивач та його
діти не чинили відповідачці,  її місце
знаходження йому не відомо. Він наполягає на визнанні відповідачки такої що
втратила право користування
квартирою  на тих підставах, що
він вимушений сплачувати комунальні платежі за відсутню, але у зв'язку з тяжким
майновим становищем він не має можливості здійснювати ці платежі.

Відповідачка в судове
засідання не з'явилась,  була повідомлена про час та
місце судового засідання належним чином, у зв'язку з чим справу було розглянута
у заочному порядку.

Треті
особи до суду не з'явились були повідомлені про час та місце судового засідання
належним чином, їх явка була визнана судом необов'язковою.

Заслухавши
позивача, розглянувши
матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню по
наступним підставам.  Згідно
зі ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача
або членів його сім'ї за ними зберегається жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідачка
не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 1991 року, її місто знаходження
не відоме, будь яких перешкод у користуванні квартирою відповідачці не
чинилось.

Факт
відсутності ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується Актом від 20 грудня
2006 року(а.с.9)

Відповідно
до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою що втратила право
користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Керуючись ст.
10,11,209,212,214-215
ЦПК України, ст.71,72 Житлового Кодексу України,

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2 такою що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в  апеляційному порядку шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя