Справа № 22-ц- 1763/2007р.                                  Головуючий
1-ї інст: Колесник С. А.
адміністративного судочинства            Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007
р.                                                                                       м.
Харків.

Судова
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області у складі:

головуючого -
судді Луспеника Д.Д.,

суддів. Яцини
В.Б. і Пшеничної Л.В.,

при
секретарі Шевченко О.Б.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2007 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління СБУ в Харківській області про перерахунок та стягнення недорахованої
пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

13 вересня 2004 року ОСОБА_1. звернувся до суду із вказаним позовом, в якому після його
неодноразового уточнення просив зобов'язати відповідача провести призначити
йому пенсію у більшому розмірі, здійснити її перерахунок та стягнути на його
користь 57 771,26 грн. недоплаченої пенсії. На обґрунтування позову послався на
те, що після звільнення з військової служби у відставку за станом здоров'я
відповідач всупереч чинному законодавству призначив йому пенсію за вислугу
років у заниженому розмірі, не врахувавши при цьому всі необхідні види
грошового забезпечення, а згодом - всупереч чинному законодавству перерахунок
підвищення пенсії з цієї ж причини проводився відповідачем не у повному
розмірі, внаслідок чого позивач не отримав пенсію на суму 57 771,26 грн.

Рішенням
Київського районного суду м. Харкова від 2 листопада 2005 року, яке ухвалою
судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської
області від 13 лютого 2006 року залишено без змін, у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1. відмовлено.

Ухвалою
колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 7 грудня 2006 року зазначені
судові рішення скасовані, справа направлена на новий розгляд до Київського
районного суду м. Харкова з тих мотивів, що вона була вирішена судами всупереч
ст. 17 та ст. 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України не у порядку
адміністративного, а в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою
Київського районного суду від 6 лютого 2007 року справа знову прийнята до
провадження в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23
лютого 2007 року закрито провадження по справі, оскільки вона підлягає розгляду
в порядку не цивільного, а адміністративного судочинства. На клопотання
ОСОБА_1. про направлення справи на розгляд в порядку КАС України до
Фрунзенського районного суду м. Харкова за територіальною підсудністю - позивачу
в зазначений ухвалі роз'яснено, що він має право звернутися до місцевого суду
за місцем проживання з адміністративним позовом в порядку КАС України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1. в апеляційній скарзі просить вказану ухвалу районного суду
від 23 лютого 2007 року скасувати, направити на підставі ч. 2 ст. 19 КАС справу
за підсудністю за місцем його проживання до Фрунзенського районного суду м.
Харкова.

Вважаючи, що ухвала районного суду від 23 лютого 2007
року є незаконною, він зазначив наступне: районний суд застосував п. 1 ч. 1 ст.
205 ЦПК України, яка не підлягала застосуванню, оскільки відповідно до п. 9
Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України та ст. 7 Прикінцевих та
перехідних положень КАС України суди зобов'язані розглядати його позивні
вимоги, які подані для розгляду судом до набрання чинності вказаними Кодексами;
районний суд всупереч ч. 5 ст. 227 КАС України не взяв до уваги висновків та
мотивів, з яких Вищим апеляційним судом України скасував попередні судові рішення
і справу повернув для розгляду, а не для закриття; оскарженою ухвалою вирішено
його клопотання про передачу справи на розгляд до іншого суду з порушенням ч. 2
ст. 19 КАС України.

Судова
колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання,
що з'явилися, перевіривши матеріали позовної заяви, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу
і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Закриваючи
провадження у справі в порядку цивільного судочинства, районний суд керувався
п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України і при цьому зазначив, що позивач оскаржив дії
суб'єкта владних повноважень, і тому цей спір відповідно до ст. 1, п. 2 ч. 1
ст. 17 КАС України відноситься до адміністративної юрисдикції.

Відповідно
до п. 9 розділу XI.
Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, який набрав чинності 1
вересня 2005 року, заяви і скарги у справах, що виникають з
адміністративно-правових відносин, подані до набрання чинності цим Кодексом за
правилами, встановленими главами 29 - 32, 36 Цивільного процесуального кодексу
України 1963 року, розглядаються в порядку, встановленому Кодексом
адміністративного судочинства України.

Згідно
п. 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України після набрання чинності цим
Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових
відносин, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом
адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому
цим Кодексом, який також набрав чинності 1 вересня 2005 року.

Ухвалою
колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 7 грудня 2006 року
зазначена справа направлена на новий розгляд до Київського районного суду м.

Харкова
з тих мотивів, що вона була вирішена судами всупереч ст. 17 КАС України та ст.
7 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Кодексу не у порядку
адміністративного, а в порядку цивільного судочинства (ас. 173).

Відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді
справи.

Наведене
свідчить про те, що районний суд порушив процесуальний порядок подальшого
розгляду справи, який повинний відбуватися за правилами КАС України, без
закриття провадження по справі, про що районному суду необхідно постановити
відповідну ухвалу. Доводи апеляційної скарги в цій частині обґрунтовані, що
свідчить про необхідність її задовольнити частково.

Що стосується вимог апеляційної скарги про передачу справи для подальшого
розгляду до Фрунзенського районного суду м. Харкова, то з огляду на те, що
зазначене клопотання не знаходиться в компетенції апеляційного суду, то в цій
частині апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч. 2 ст. 307,
ст.ст. 313, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого
2007 року скасувати, а справу направити до того ж суду для продовження розгляду
справи в порядку КАС України.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і не підлягає касаційному
оскарженню, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.