Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

16
березня 2007 року                                                                 Турійський
районний суд

Волинської
області

в
складі: головуючого-судді                                                    Воробей І.В.

при
секретарі                                                                            Ганюк
З.Ю.

з
участю: представника позивача                                           ОСОБА_2

відповідача                                                                               ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі засідань Турійського районного суду в смт.
Турійськ   Волинської   області
справу   за   позовом
ЗАКРИТОГО   АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА   "УКРАЇНСЬКИЙ   МОБІЛЬНИЙ
ЗВ'ЯЗОК"   до   ОСОБА_1 про стягнення 658.22 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
ОСОБА_1 в судовому засіданні позов закритого акціонерного товариства
"Український мобільний зв'язок" не визнав і суду пояснив, що він
дійсно 29 червня 2005 року уклав з останнім договір № 2307565 / 1.11222960 про
надання послуг мобільного зв'язку і додаткову угоду № 1991707, за якими обрав
тарифний пакет GSM
"UMC 30 хвилин", придбав за пільговою ціною термінал
мобільного зв'язку моделі SAMSUNG XI40 Indigo Blue та
одержав первинний аванс на свій особовий рахунок в сумі 399.00 грн. Наявність
заборгованості за надані позивачем послуги мобільного зв'язку заперечив,
посилаючись на те, що використавши первинний аванс, припинив ними
користуватися.

Представник
позивача - закритого акціонерного товариства "Український мобільний
зв'язок" - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала повністю,
ствердила наведені у ньому факти. Крім того, суду пояснила, що 29 червня 2005
року між закритим акціонерним товариством "Український мобільний
зв'язок" в особі приватного підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були укладені
основний договір № 2307565 /1.11222960 про надання послуг мобільного зв'язку і
додаткова угода № 1991707, за якими відповідач обрав акційний тарифний пакет GSM "UMC 30
хвилин", придбав за пільговою ціною термінал мобільного зв'язку моделі SAMSUNG XI40 Indigo Blue,
одержав первинний аванс на свій особовий рахунок в сумі 399.00 грн. та
зобов'язався своєчасно вносити плату за надані послуги і за утримання номера в
мережі мобільного зв'язку, сплачувати пеню за несвоєчасну оплату рахунків за
кожен день прострочення, не відмовлятися від вищезазначених основного договору
і додаткової угоди протягом 548 календарних днів з моменту підписання
останньої, а в разі такої відмови або дострокового припинення дії основного
договору в зв'язку з неоплатною наданих йому послуг зв'язку - сплатити
договірну санкцію в розмірі 2.19 грн. за кожен день, що залишився до закінчення
цього строку. Товариство умови основного договору виконало в повному обсязі, а
абонент ОСОБА_1, порушуючи умови останнього та додаткової угоди, несвоєчасно
здійснював сплату рахунків за надані йому послуги мобільного зв'язку, через що
у нього станом на 01 квітня 2006 року виникла заборгованість з оплати послуг
зв'язку в сумі 11.47 грн., станом на 01 травня 2006 року та на 01 червня 2006
року - з внесення плати за

2

утримання номера в мережі мобільного зв'язку в
сумі 32.70 грн., а всього за вказаний період - в сумі 76.87 грн., на яку станом
на 01 грудня 2006 року була нарахована пеня в сумі 03.49 грн. Так як абонент
ОСОБА_1 є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування,
утримання і перерахування якого до Пенсійного фонду України покладене в даному
випадку на позивача, то заборгованість відповідача зі сплати вказаного збору за
період з 01 квітня 2006 року до 01 червня 2006 року становить 04.08 грн.
Оскільки ОСОБА_1 своєчасно не сплатив заборгованість за надані послуги
мобільного зв'язку, їх надання йому 12 квітня 2006 року було тимчасово
обмежене, а 30 липня 2006 року - припинене й в зв'язку з цим нарахована
договірну санкцію в сумі 573.78 грн. Так як ОСОБА_1 не бажає сплатити свій борг
перед закритим акціонерним товариством "Український мобільний
зв'язок" добровільно, то просила стягнути з нього в користь останнього
заборгованість з оплати послуг мобільного зв'язку в сумі 76.87 грн., пеню в
сумі 03.49 грн., збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 04.08
грн., договірну санкцію в сумі 573.78 грн., а також - 51.00 грн. судового збору
та 30.00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
сплачених при подачі позовної заяви.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку,
що позов підставний та підлягає до задовольняння повністю.

Згідно
зі ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно
до ч.1 ст.530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як
встановлено в судовому засіданні і що підтверджується матеріалами справи, 29
червня 2005 року між закритим акціонерним товариством "Український
мобільний зв'язок" в особі приватного підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були
укладені основний договір № 2307565 /1.11222960 про надання послуг мобільного
зв'язку і додаткова угода № 1991707, за якими відповідач обрав акційний
тарифний пакет GSM
"UMC 30 хвилин", придбав за пільговою ціною термінал
мобільного зв'язку моделі SAMSUNG XI40 Indigo Blue, одержав
первинний аванс на свій особовий рахунок в сумі 399.00 грн. та користувався
послугами мобільного зв'язку.

Пунктом
2.4.2 основного договору від 29 червня 2005 року № 2307565 / 1.11222960
передбачено, що абонент зобов'язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані
послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку UMC, яка сплачується
і в тому разі, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків.

Згідно з
п.п.3.1 вищезазначеного договору, розрахунковий період за надані послуги
мобільного зв'язку становить один календарний місяць.

Відповідно
до п.3.3 основного договору, за наявності авансу рахунки за надані послуги
повинні бути сплачені в строк до п'ятнадцятого числа місяця, наступного за
розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу.

Як видно
зі звіту про баланс особового рахунка абонента ОСОБА_1 від 15 грудня 2006 року
та розрахунку від 16 січня 2007 року, станом на 01 квітня 2006 року позивач
надав відповідачу послуги стільникового радіотелефонного зв'язку на загальну
суму 410.47 грн., з яких 24.62 грн. у відповідності до п.10 ст.1, п.9 ст.2,
п.11 ст.4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" перерахував до Пенсійного фонду України,

3

однак абонент
ОСОБА_1 оплатив їх вартість за рахунок наданого йому первинного авансу лише
частково, а саме на суму 399.00 грн., і борг перед закритим акціонерним
товариством "Український мобільний зв'язок" в обсязі 11.47 грн.
(410.47 - 399.00 = 11.47) до 15 квітня 2006 року не сплатив.

З
інформації про стан розрахунків за послуги стільникового зв'язку від 01 липня
2006 року та розрахунку від 16 січня 2007 року вбачається, що станом на 01
травня 2006 року позивач надав відповідачу передбачену Правилами користування
мережами мобільного зв'язку закритого акціонерного товариства "Український
мобільний зв'язок", які є невід'ємною частиною укладеного з ним договору,
спеціальну послугу зі збереження його номера в мережі мобільного зв'язку на
суму 32.70 грн. (27.25 + 5.45 ПДВ 20% = 32.70), проте абонент ОСОБА_1 її
вартість до 15 травня 2006 року не сплатив. Крім того, станом на 01 червня 2006
року позивач надав відповідачу аналогічну послугу на суму 32.70 грн. (27.25 +
5.45 ПДВ 20% = 32.70), однак останній її вартість до 15 червня 2006 року також
не оплатив.

Згідно з
ч.1 ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Відповідно
до ч.1 ст.625 ЦК України,
боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

На
підставі викладеного вище суд приходить до висновку, що відповідач порушив
строки виконання зобов'язань за укладеним між ним та позивачем 29 червня 2005
року основним договором № 2307565 / 1.11222960 і, оскільки заборгованість
ОСОБА_1 перед закритим акціонерним товариством "Український мобільний
зв'язок" з оплати наданих послуг стільникового радіотелефонного зв'язку та
спеціальних послуг зі збереження номера в мережі мобільного зв'язку станом на
01 грудня 2006 року складає 76.87 грн. (11.47 + 32.70 + 32.70 = 76.87), то вона
підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно
до ч.1 ст.546, ч.1 ст.548 ЦК України, виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, якщо це встановлено договором або законом.

У
відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом
4.3 основного договору передбачено, що за несвоєчасну оплату рахунків абонент
сплачує пеню в розмірі 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення,
якщо діючим законодавством не передбачено іншого розміру пені.

Згідно з
п.5.1 вищезазначеного договору, до відносин між UMC та
абонентом, які прямо не врегульовані цим договором, застосовується відповідне
законодавство України, та зокрема - Закон України "Про
телекомунікації"".

Відповідно
до ч.2 ст.36 Закону України "Про телекомунікації"", у разі
затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги
споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у
розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за
який нараховується пеня.

Як
вбачається з розрахунку від 16 січня 2007 року, пеня ОСОБА_1 станом на 01
грудня 2006 року нарахована правильно і становить 0.31 грн. від заборгованості
з оплати

4

наданих послуг
стільникового радіотелефонного зв'язку в сумі 11.47 грн. за період тривалістю
114 днів з 16 квітня 2006 до 09 серпня 2006 року, впродовж якого облікова
ставка Національного банку України діяла в розмірі 9.5 %, - 0.30 грн. від
заборгованості з оплати наданих послуг стільникового радіотелефонного зв'язку в
сумі 11.47 грн. за період тривалістю 113 днів з 10 серпня 2006 року до 01
грудня 2006 року, впродовж якого облікова ставка Національного банку України
діяла в розмірі 8.5 %, - 0.71 грн. від заборгованості з оплати наданих
спеціальних послуг зі збереження номера в мережі мобільного зв'язку в сумі
32.70 грн. за період тривалістю 84 дні з 16 травня 2006 року до 09 серпня 2006
року, впродовж якого облікова ставка Національного банку України діяла в
розмірі 9.5 %, - 0.86 грн. від заборгованості з оплати наданих спеціальних
послуг зі збереження номера в мережі мобільного зв'язку в сумі 32.70 грн. за
період тривалістю 113 днів з 10 серпня 2006 року до 01 грудня 2006 року,
впродовж якого облікова ставка Національного банку України діяла в розмірі 8.5
%, - 0.45 грн. від заборгованості з оплати наданих спеціальних послуг зі
збереження номера в мережі мобільного зв'язку в сумі 32.70 грн. за період
тривалістю 54 дні з 16 червня 2006 року до 09 серпня 2006 року, впродовж якого
облікова ставка Національного банку України діяла в розмірі 9.5 %, - 0.86 грн.
((365 днів року : 113 днів прострочення) х 0.085 облікової ставки НБУ х 32.70
грн. заборгованості = 0.86 грн. пені) від заборгованості з оплати наданих
спеціальних послуг зі збереження номера в мережі мобільного зв'язку в сумі
32.70 грн. за період тривалістю 113 днів з 10 серпня 2006 року до 01 грудня
2006 року, впродовж якого облікова ставка Національного банку України діяла в
розмірі 8.5 %, а тому суд вважає, що вона в сумі 3.49 грн. (0.31 + 0.30 + 0.71
+ 0.86 + 0.45 + 0.86 = 3.49) підлягає стягненню з відповідача на користь
позивача.

Відповідно
до п.10 ст.1, п.9 ст.2, п.11 ст.4 Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" фізичні особи, які користуються послугами
стільникового рухомого зв'язку, є платниками збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, який обчислюється у розмірі 7.5 % від вартості будь-яких
послуг стільникового рухомого зв'язку, сплаченої споживачами цих послуг
оператору, що їх надає, включаючи вартість вхідних та вихідних телефонних
дзвінків, абонентську плату, суму авансу, вартість інших спеціальних послуг,
зазначених у рахунку на оплату послуг стільникового рухомого зв'язку.

Таким
чином, сума збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, обчислена від
вартості наданих закритим акціонерним товариством "Український мобільний
зв'язок" ОСОБА_1 на суму 27.25 грн. спеціальних послуг зі збереження
номера в мережі мобільного зв'язку в квітні 2006 року становить 02.04 грн., а в
травні 2006 року - також 02.04 грн. ((27.25 грн. х 7.5 %) : 100 % = 02.04 грн.)
і в обсязі 04.08 грн. (02.04 + 02.04 - 04.08) підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача.

Відповідно
до ч.1 ст.615 ЦК України,
у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково
відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктами
2.1.2, 2.1.2.1 основного договору передбачено, що у разі несплати рахунків UMC
в термін, передбачений Правилами користування мережами мобільного зв'язку
закритого акціонерного товариства "Український мобільний зв'язок" та
цим договором з будь-яких причин, останнє має право тимчасово обмежити надання
послуг мобільного зв'язку.

Зі звіту
про баланс особового рахунка абонента ОСОБА_1 та розрахунку суми штрафу від 15
грудня 2006 року вбачається, що відповідач станом на 12 квітня 2006 року
використав первинний аванс, однак рахунок за надані станом на 01 квітня 2006
року послуги

5

стільникового
радіотелефонного  зв'язку  на
суму   11.47   грн.
до   моменту  фактичного використання авансу, всупереч
вимогам п.3.3 основного договору, не сплатив, а тому суд вважає, що надання
йому послуг мобільного зв'язку було правомірно тимчасово обмежене позивачем з
12 квітня 2006 року.

Згідно з
п.п.1, 3 ч.1 ст.611 ЦК України,
у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором
або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови
від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання
договору, сплата неустойки.

У
відповідності до ч.1 ст.549 ЦК
України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За
змістом ч.2 ст.551 ЦК України,
якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Згідно з
ч.ч.1, 3 ст.615 ЦК України,
у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право в повному
обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом,
і внаслідок такої односторонньої відмови воно припиняється.

Пунктом
5.2 основного договору передбачено, що він припиняється, якщо абонент має
несплачені рахунки і не погасив наявну заборгованість протягом одного місяця
після відправлення йому письмового повідомлення.

Як видно
з рахунка від 01 липня 2006 року та розрахунку від 15 грудня 2006 року, позивач
01 липня 2006 року направив ОСОБА_1 рахунок за послуги стільникового зв'язку,
однак останній протягом одного місяця після відправлення йому цього письмового
повідомлення наявну заборгованість в сумі 80.95 грн. (76.87 грн. боргу за
надані послуги + 04.08 грн. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування
= 80.95 грн.) не погасив, чим порушив зобов'язання, а тому суд вважає
односторонню відмову позивача від укладеного між ним та ОСОБА_1 29 червня 2005
року основного договору № 2307565 / 1.11222960 та його припинення 30 липня 2006
року правомірними.

Пунктом
1.1 додаткової угоди № 1991707, укладеної 29 червня 2005 року між позивачем та
ОСОБА_1, передбачено, що, починаючи з дати її підписання сторонами та протягом
548 календарних днів з моменту її підписання, абонент не має права відмовитись
від основного договору та від цієї додаткової угоди. У випадку тимчасового
обмеження надання послуг за основним договором за ініціативою UMC
з підстав, обумовлених основним договором, в період строку, встановленого
цим пунктом, вказаний строк продовжується на весь період, протягом якого
надання послуг було призупинено.

Беручи
до уваги те, що надання ОСОБА_1 послуг мобільного зв'язку було тимчасово
обмежене 12 квітня 2006 року, а 30 липня 2006 року - припинене позивачем в
період строку, встановленого п. 1.1 додаткової угоди, то вказаний строк слід
продовжити на весь період, протягом якого надання послуг було призупинено, що
становить 109 календарних днів.

Згідно з
ч.2 ст.615 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення зобов'язання.

6

Відповідно
до п. 1.2
додаткової угоди, коли дія основного договору достроково припиняється на
підставі його п.5.2 в зв'язку з несплатою абонентом наданих йому послуг
зв'язку, абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь UMC
договірної санкції в розмірі 02.19 грн. за кожен день, що залишився до
закінчення строку, встановленого п.1.1 цієї додаткової угоди, починаючи з дня
припинення дії.

На
підставі викладеного вище суд приходить до висновку, що, оскільки основний
договір, укладений між позивачем та відповідачем, був достроково припинений
саме на підставі його п.5.2 через порушення ОСОБА_1 зобов'язання до закінчення
встановленого п.1.1 додаткової угоди 548-денного строку, а саме - на його 395
календарний день, що підлягає продовженню на 109 календарних днів, протягом
яких надання послуг останньому було призупинено, то з відповідача слід стягнути
на користь позивача договірну санкцію в розмірі 573.78 грн. ((548 днів - 395
днів + 109 днів) х 02.19 грн. = 573.78 грн.).

Таким чином,
враховуючи все вищезазначене та те, що, відповідно до п.1.4 додаткової угоди,
припинення дії основного договору не звільняє сторони від належного виконання
своїх зобов'язань, що виникли до такого припинення, з відповідача слід стягнути
на користь позивача 76.87 грн. заборгованості з оплати наданих послуг
стільникового радіотелефонного зв'язку та спеціальних послуг зі збереження
номера в мережі мобільного зв'язку, 03.49 грн. пені, 04.08 грн. збору на
обов'язкове державне пенсійне страхування, 573.78 грн. договірної санкції, а
разом - 658.22 грн. (76.87 + 03.49 + 04.08 + 573.78 = 658.22).

У
відповідності з ч.1 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_1 слід також стягнути в користь
закритого акціонерного товариства "Український мобільний зв'язок"
51.00 грн. судового збору та 30.00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, сплачених ним при подачі позовної заяви.

На
підставі наведеного, керуючись ст.526, ч.1 ст.530, ч.1 ст.546, ч.1 ст.548,
ч.ч.1, 3 ст.549, ч.2 ст.551, ч.1 ст.610, п.п.1, 3 ч.1 ст.611, ст.615, ч.1
ст.625 ЦК України, ч.2 ст.36 Закону України "Про телекомунікації",
п.10 ст.1, п.9 ст.2, п.11 ст.4 Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", ст.ст.10, 11, 60, ч.1 ст.88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути
з ОСОБА_1 в користь ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКИЙ
МОБІЛЬНИЙ ЗВ'ЯЗОК" 658.22 (шістсот п'ятдесят вісім гривень 22 копійки)
заборгованості за надані послуги стільникового зв'язку, 51.00 (п'ятдесят одну
гривню 00 копійок) судового збору та 30.00 (тридцять гривень 00 копійок) витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 739.22 (сімсот
тридцять дев'ять гривень 22 копійки).

Заява
про апеляційне оскарження рішення може бути подана апеляційному суду Волинської
області через Турійський районний суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана апеляційному суду Волинської області через
Турійський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

7

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про
апеляційне оскарження або апеляційної скарги.