УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

6 червня 2007
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Пшонки М.П.,

суддів:

Берднік І.С.,

Лященко  Н.П.,

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2002 року ОСОБА_1 пред'явив у суді позов до  ОСОБА_2про
поділ майна подружжя.

Зазначав, що з 1993 року до 26 квітня 2002 року він перебував із
відповідачкою у шлюбі.

Під час шлюбу вони придбали трикімнатну АДРЕСА_1, яку в подальшому вирішили
продати.

9 лютого 2002 року ОСОБА_1 дав відповідачці нотаріально посвідчену згоду на
продаж зазначеної квартири, а остання обіцяла купити для нього однокімнатну
квартиру за ½ частину
грошей, отриманих від продажу квартири.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2не дотримала своїх обіцянок,
гроші йому також не повернула, позивач просив стягнути з відповідачки половину
вартості проданої трикімнатної квартири в сумі 6 281 грн. 50 коп.

Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 12
листопада 2003 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Донецької
області від                   12 лютого
2004 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково: поділено грошову суму в розмірі
12 563 грн., яку ОСОБА_2отримала від продажу АДРЕСА_1, стягнуто з відповідачки
на користь позивача ½ частину суми - 6 281 грн. 50 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлені судові рішення, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Постановляючи рішення, суд з'ясував обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам і дійшов
обґрунтованого висновку про задоволення вимог ОСОБА_1

Посилання позивача в касаційній скарзі на те, що при вирішенні спору суд
повинен був виходити з ринкової вартості проданої відповідачкою квартири
безпідставні.

Відповідно до вимог ст.ст. 137, 103, 203 ЦПК України (1963 року) визначення
підстав і предмету позова належить виключно позивачу і суд сам за власною
ініціативою їх змінити не може. Судом постановлено рішення в межах позовних
вимог.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України (1963 року) позивач вправі протягом
усього часу розгляду справи по суті змінити підставу або предмет позову,
збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від нього.

З матеріалів справи вбачається, що протягом усього часу розгляду справи
позивач своїх позовних вимог не змінював.

Посилання на це в судових дебатах суд правильно не прийняв до уваги.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає
вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи є
необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалені у справі рішення є законними й обґрунтованими, тому колегія суддів
вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 12 листопада 2003 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 12 лютого 2004 року залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.П.Пшонка

Судді:

І.С.Берднік

А.В.Костенко

Н.П.Лященко

Ю.В.Прокопчук