Справа
№ 2-82
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року Гадяцький
районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді       Романюк Л.І. мри секретарі               Педько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Гадячі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки
„Надія" про

відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до КС „Надія" про
стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 3780 гривень.

У своїй позовній заяві позивачка вказує, що з 2001 року вона
являється членом КС „Надія".
З кредитною спілкою вона склала дві умови: 6 березня 2005
року про внесення до спілки додаткового пайового внеску у розмірі 1000 гривень, з
виплатою щоквартально 36
% річних строком на 12
місяців та 18.05.2005
року про внесення до спілки додаткового пайового внеску у розмірі 3000 гривень, з виплатою
щоквартально 36 % річних,
строком на 12 місяців.
29.09.2006 року по угоді від 6.03.2005 року їй виплатили 834 гривні і зовсім не
виплатили відсотки за шість місяців, а по угоді від 18.05.2005 року видали 3000
гривень пайових внесків і не виплатили зовсім відсотків за чотири місяці,
мотивуючи тим, що сторони не підписали відповідної Угоди для продовження строку
умови. Але відмову у виплаті відсотків вона вважає безпідставною, так як на її
обох умовах головою кредитної спілки ..Надія"* Шульгою Г.І. написано слово
„Продовжено", поставлено його підпис та печатка спілки, тому вона вважає,
що їй безпідставно відмовлено відповідачем у виплаті відсотків, які вона і
просить у своїй позовній заяві стягнути із відповідача на її користь в розмірі
780 гривень.

Окрім того, в результаті не виплати відсотків їй також
було завдано моральної шкоди, як) вона оцінює у 3000 гривень і яку просить стягнути з КС „Надія" на
її користь.

У судовому засіданні позивача ОСОБА_1 підтримала свої
позовні вимоги у повному обсязі і просила суд їх задовольнити.

Представники відповідача Вишневський І.І. та Іванова Н.А.
позовні вимоги позивачки не визнали, суду пояснили, що після закінчення строків
дії укладених із позивачкою договорів. їй були виплачені усі передбачені в
договорах відсотки. Що стосується виплати відсотків заявлених позивачкою у
позові, то вони є безпідставними, оскільки ніякі додаткові угоди між нею та
кредитною спілкою не укладалися, а відповідно до п.2.6. Умов „ Після закінчення
терміну Умов на внесок на нараховані відсотки Спілка нарахувань не
робить". Тому вимоги позивачки щодо сплати відсотків за час, що минув
після закінчення договору слід залишити без задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до умови про внесення
додаткового пайового членського внеску на ощадно - позичкову книжку від 6 березня 2005
року ОСОБА_1 внесла до спілки додатковий пайовий внесок у розмірі 1000 гривень, з виплатою
щоквартально 36 % річних
строком на 12 місяців.

Згідно Умови про внесення додаткового пайового членського
внеску на ощадно -позичкову
книжку від 18.05.2005 року
ОСОБА_1 внесла до спілки додатковий пайовий внесок у розмірі 3000 гривень, з
виплатою щоквартально 36
% річних, строком також на 12
місяців.

Передбачені договорами від 6.03.2005 року та від 18.05.2005
року відсотки позивачці виплачені відповідачем повністю.

Пунктом 2.6.
вищезазначених угод передбачено, що після закінчення терміну умов на внесок
та нараховані відсотки Спілка нарахувань не робить, а п.4.1 також передбачено,
що строк дії умов може бути продовжений лише за взаємною згодою сторін за
умови, що відповідна угода повинна була бути підписана сторонами не пізніше ніж
за 7 робочих
днів до лаги закінчення даного договору, що сторонами зроблено не було.

Згідно ст.547
ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У відповідності до ст.654 ЦК України зміна або розірвання
умов договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або
розривається.

Як встановлено судом, договір про продовження його дії,
відповідної форми та належним чином, між сторонами не укладався, а тому
підстави для задоволення позовних вимог позивачки про стягнення із відповідача
матеріальних збитків в сумі 780
гривень відсутні.

Статтею 1167
ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її
завдала . за
наявності її вини.

Оскільки вини відповідача, в заподіянні позивачці шкоди
не встановлено, тому не підлягають до задоволення і позовні вимоги позивачки
про відшкодування їй відповідачем моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 547,
654, 1167 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 80, 212 -215 ЦПК
України, суд,-

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 у позові до Кредитної спілки
„Надія"   про відшкодування   матеріальної та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 державне мито в розмірі 51 гривня на
користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.