Справа № 2-605
10 грудня 2007 року Камінь-Каширський районний суд Волинської області в
складі головуючого - голови суду
при секретарі  - Віліщук  Н.Ф.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Камені-Каширському справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
поданій до  суду позовній заяві  ОСОБА_1 зазначає, що  21 травня 2007 року  він передав
ОСОБА_2   із зобов`язанням
повернути до 01.08.2007 року 3 тис. грн без сплати відсотків. Добровільно  повертати борг відповідач відмовляється.
У зв`язку з несплатою ОСОБА_2 боргу, ОСОБА_1 просить суд стягнути  з відповідача
3 тис. грн за договором позики.
судовому засіданні  позивач позовні
вимоги підтримав повністю і пояснив, що в порушення умов договору, укладеного
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_2, отримавши 3 тис. гривень, не виконав  свого зобов`язання в частині   їх повернення.
Відповідач,  будучи  належним чином повідомленим,  в судове засідання не з`явився,  суд про причин неявки не
повідомив. Суд, враховуючи згоду позивача, в силу ст.224 ЦПК України ухвалює
рішення  при  заочному розгляді справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли
зобов`язальні  відносини,
врегульовані  §1 гл.71 Розділу ІІІ ЦК
України,  зокрема такі, що випливають із
договору позики. Згідно умов договору
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 як позикодавець  передав у власність                               ОСОБА_2  як позичальнику 3 тис.грн. із зобов`язанням повернути до 01.08.2007 року.

В силу ч.2 ст.1047 ЦК України підтвердженням укладення договору позики та
його умов  є розписка позичальника. Так,
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року дана розписка, яка посвідчує передання йому  ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 3 тис.грн.

Як вбачається з розписки, наданої ОСОБА_2, договір позики, укладений між
позивачем та відповідачем, є
безоплатним, оскільки сторони дійшли згоди  про
повернення суми боргу без сплати процентів, що не суперечить ст.1048 ЦК
України.

Згідно  ст.526  ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

У силу ст.1049 ЦК України   ОСОБА_2
зобов`язаний повернути ОСОБА_1 грошові кошти у такій самій сумі, що були передані
йому.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання
грошового зобов`язання, на вимогу кредитора  зобов`язаний сплатити суму боргу.

Суд стягує суму боргу без урахування встановленого  індексу інфляції за час прострочення та трьох
процентів річних від простроченої суми, оскільки позивачем такої вимоги не
заявлено.

Суд стягує з відповідача в користь держави судовий збір.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи суд з
відповідача на користь позивача не стягує, оскільки позивачем такої вимоги не
заявлено.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.526,  625, 1046-1050  ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_13000 (три тисячі ) гривень боргу за
договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 51 (п`ятдесят одну) гривню судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області  через Камінь-Каширський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження з подачею після цього
протягом 20 днів апеляційних скарг або в порядку ст.295 ч.4 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте
Камінь-Каширським районним судом
за  заявою відповідача,  поданою до суду протягом  десяти
днів з дня отримання його копії.

Головуючий :   підпис

З оригіналом згідно

Голова Камінь-Каширського

районного  суду
В.М.Гордійчук