Справа 22
ц-278/07                                Головуючий
Категорія - 42                                         Доповідач
апеляційної інстанції- Данилова
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі

головуючого   Лисенка П.П.

суддів               Данилової
О.О., Кутової Т.З.

при секретарі
Негрун І.О. за участю представника позивача Заливчого Я.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою

представника позивача -
Білецького Олега Петровича

на рішення
Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня   2006
року по цивільній справі за позовом

Закритого акціонерного товариства комерційного банку
"ПриватБанк" /
далі

ПриватБанк/

до

ОСОБА_1

про відшкодування
матеріальної шкоди

УСТАНОВИЛА:

У грудні 2006 року ПриватБанк
звернувся з позовом до ОСОБА_1. про відшкодування
1982 грн.50 коп. матеріальної шкоди.
Позивач зазначав, що відповідач обіймає посаду керуючого Миколаївського РУ ПриватБанку.
Рішенням кредитного комітету від 20 січня 2006 року йому було доручено укласти
договір купівлі-продажу цінних паперів на суму 1982 грн.50 коп. з громадянином ОСОБА_2., поручителем за
кредитним договором між Приватбанком та СТОВ "Зоряний" від 9.03.04 року. Посилаючись
на те, що відповідач це доручення не виконав та позбавив ПриватБанк можливості
за рахунок цього майна закрити заборгованість за основним зобов'язанням, просив
стягнути матеріальну шкоду, завдану установі внаслідок порушення відповідачем
трудових обов'язків.

Рішенням
Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2006
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ПриватБанк, не погодившись з висновком суду про відсутність підстав
матеріальної відповідальності працівника, просив рішення скасувати та
задовольнити позов.

Перевіривши
законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до
ст. 130 КЗпП
України працівники несуть матеріальну відповідальність за пряму дійсну шкоду,
заподіяну установі внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Відмовляючи у
задоволенні позову, суд виходив з того, що ОСОБА_1. виконав доручення
кредитного комітету, 13 січня 2006 року   належним чином уклав договір

купівлі-продажу
цінних паперів з ОСОБА_2., а збитки від несвоєчасного повернення кредитів
відносяться до нормального виробничо-господарського риску. За такого суд дійшов
висновку про відсутність підстав для притягнення працівника до матеріальної відповідальності.

І хоча деякі
висновки суду є передчасними та такими, що виходять за межі заявленого позову,
але основний висновок про відсутність встановлених ст. 130 КЗпП підстав матеріальної відповідальності працівників
відповідає обставинам справи.

Так, наданий
позивачем договір купівлі-продажу від 13
січня 2006 року,
укладений ОСОБА_2. та ПриватБанком, в особі керуючого ОСОБА_1., на суму 1982 грн. 50 коп. свідчить
про виконання позивачем доручення кредитного комітету від 10 січня 2006 року / а.с. 14/.

Посилання
апелянта на те, що така форма договору перешкоджає внесенню у систему реєстру запису про перехід позивачу права
власності на цінні папери, не має правового значення.

По-перше,
відповідно до ст. 204 ЦК
України правочин є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Позивач
не посилається на обставини, які свідчать про нікчемність правочину, а у
судовому порядку його ніхто не оспорював.

По-друге, оцінка
дійсності правочину між ОСОБА_2. та ПриватБанком, а також встановлення
обставин, за яких реєструється перехід права власності, вирішуються за іншими вимогами, за участю інших осіб і виходять за межі
трудового спору.

Таким чином,
колегія вважає, що позивач на цей час не довів неможливість стягнення частини боргу за вищезазначеним
правочином. А тому недоведеним є факт порушення   відповідачем трудових обов'язків та завдання
шкоди установі.

Отже підстав для
скасування судового рішення та задоволення вимог позивача колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст.308, 315 ГПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника Закритого акціонерного товариства комерційного банку
"ПриватБанк" відхилити, а рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 22 грудня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але протягом двох місяців з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України.