УХВАЛА

іменем України

27 лютого  2007
року                                                                             м.
Ужгород

Колегія суддів
палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:
головуючого Куцина М. М., судів: Чужа Ю. Г.,
Кожух О. А. при секретарі Шпонтак В.
В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну
справу за апеляційною скаргою приватного орендного сільськогосподарського
підприємства "Агрофірма ім. Розумовського" на рішення
Виноградівського районного суду від 17
квітня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного орендного сільськогосподарського
підприємства "Агрофірма ім. Розумовського" ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної й моральної шкоди,

встановила ОСОБА_1   звернувся
до   суду   з
позовом   до   приватного
орендного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма ім.  Розумовського" про стягнення
матеріальної й моральної шкоди.

У позові
зазначав, що він є власником автомобіля "Івеко Дейлі 3511, державний номер
НОМЕР_1, і 13 вересня 2004 року на 75 км
автомагістралі Київ - Чернігів
-Н.Яриловичі, у с Єрків
Козельського району, гр. ОСОБА_2,
керуючи трактором Т-150,
що належить на праві власності приватному орендному сільськогосподарському
підприємству " Агрофірма
ім. Розумовського", порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого
сталося зіткнення автомобіля позивача, яким керував водій ОСОБА_3, з трактором,
внаслідок чого автомобіль одержав механічні ушкодження, на суму 4.343 грн..

Крім цього, сума не отриманого доходу в результаті знаходження в ремонті

автомобіля з 13 вересня 2004 року по 9 жовтня 2004 року становить 4000 гривень, 260

гривень за оплату експертизи, втрати від інфляції, яких він зазнав у
зв'язку з

невиконанням зобов'язання відповідачами по відшкодуванню матеріальної
шкоди, які за

період з жовтня 2004
року по жовтень 2005
року складають 1051.01
гривень. Цими діями

заподіяні матеріальні збитки на суму 9647,41
гривень.

Окрім
того, позивач недоотримав доходи за період ремонту автомобіля з 13 вересня

2004 року по 9 жовтня 2004 року, оскільки
середньоденна виручи          використання

автомобіля складає 445.58 гривень, а за 26 днів в сумі 11.585,08 гривень, за
підрахунком за зазначений період позивач не ніс витрат на придбання
паливно-мастильних матеріалів. Таким чином, упущена вигода становить 3.993.40 гривень.

У січні 2005 року
відповідачем ПОСП "Агрофірма ім. Розумовського" у добровільному
порядку сплачено йому 2000
гривень на відшкодування заподіяної шкоди.

Справа №: 22ц-121/07---------------------------------------- Номер
рядка статистичного звіту:23

Головуючий у
першій інстанції: Левко Т.
Ю. Доповідач: Куцин М. М.

2

Моральна шкода полягає в
душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням належного
автомобіля, хвилюванні з приводу неможливості використання його, як для власних
потреб, так і підприємницької діяльності, та, відмовою використання даного
автомобіля для відшкодування шкоди..

Позивач,
посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини, просив у суді першої
інстанції стягнути з відповідачів 7647.41
гривень і 5000 тис
гривень моральної шкоди, при цьому визначивши відповідальність кожного з них із
врахуванням обставин, що мають істотне значення.

У суді першої
інстанції представник позивача відповідно до правил ст.31 ЦПК України збільшила
розмір позовних вимог та просила додатково стягнути з відповідачів судові
витрати в сумі 1056 гривень,
в тому числі: 326,47 гривень
судового збору, витрати в сумі 477.58
гривень, пов'язані з явкою до суду, 252
гривень - витрати
пов'язані з розміщенням оголошення в пресі про виклик відповідачів.

Рішенням
Виноградівського районного суду від 17
квітня 2006 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з
приватного орендного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма ім.
Розумовського" на користь ОСОБА_1 7000
тис. гривень матеріальної шкоди та 1500
гривень моральної шкоди та 528
гривень судових витрат.

Стягнуто з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 -
647.41 гривень матеріальної шкоди та 200 гривень
моральної шкоди, 528 гривень
судових витрат.

Приватне орендне
сільськогосподарське підприємство "Агрофірма ім. Розумовського"
оскаржило в апеляційному порядку рішення Виноградівського районного суду від 17 квітня 2006 року, яким позов
задоволено частково та стягнуто з них на користь ОСОБА_1 7000 тис. гривень
матеріальної шкоди та 1500
гривень моральної шкоди та 528
гривень судових витрат.

В апеляційній
скарзі апелянт, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та
процесуального права, просить рішення суду скасувати, а провадження в справі
закрити.

Крім цього, у
апеляційній скарзі зазначав, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про
задоволення позову, послався на те, що з приводу спору між тими самими
сторонами й той самий предмет, і з таких самих підстав, дане рішення
апеляційним судом Чернігівської області залишено без змін, оскільки з приводу
того самого спору між тими самими сторонами прийнято друге рішення, що
суперечить діючому законодавству.

Відповідно до ч.
2 ст. 305 ЦПК України
справа розглянута у відсутності сторін, оскільки вони належним чином були
повідомлені про час і місце розгляду справи, а їх неявка не перешкоджає
розглядові справи в суді апеляційної інстанції.

Дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга піддягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.
З ч.1 ст. 311 ЦПК
України (далі ЦПК) рішення суду підлягає скасуванню  з
направленням  справи  на новий розгляд, якщо справу розгляну
то  за

3

відсутності будь-кого з осіб, які
беруть участь у справі, належним чином не повідомлених про час та місце
судового засідання.

Виклики в суд
осіб, які беруть участь у справі, згідно ст.,
74 ЦПК, здійснюються судовими повістками, телеграмою, факсом чи за допомогою
інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення про виклик. Як
виняток, відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або
місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до
адресного бюро й органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення
в пресі.

Однак, суд, не
отримавши відповіді адресного бюро органів внутрішніх справ та виконкому
селищної ради смт. Королево, викликав відповідачів по справі в суд через
оголошення в пресі.

З матеріалів
справи видно, що суд першої інстанції 9
лютого.2006 року за
заявою відповідача відклав розгляд справи на інший термін (6 березня.2006
року відклав розгляд на 29
березня 2006 року),
однак, всупереч вимогам ст.
ст. 74-76 ЦПК, здійснив виклик відповідача не судовою повісткою, а
через оголошення у пресі (а.с.67-69).

Оскільки місце
проживання відповідачів по справі позивачу відомі, спосіб їх виклику в суд
(через оголошення в пресі), без направлення судової повістки, є протиправним, і
останніх слід визнати особами, які належним чином не повідомлені про час та
місце судового засідання.

Встановивши, що
відомостей про вручення повісток в матеріалах справи немає, суд зобов'язаний
був відкласти розгляд справи на інший термін і належним чином повідомити
сторони про час та місце наступного розгляду справи, однак цього не зробив і
розглянув справу у відсутності сторони (відповідачів), які належним чином не
були повідомлені про час та місце судового засідання.

Зокрема, з
тексту рішення суду від 17
квітня 2006 року
вбачається, що суд задовольнив письмове клопотання представника позивача про
збільшення розміру позовних вимог, при цьому у відповідності" до правил
ч.З ст.224 ЦПК України судовий розгляд не відклав для повідомлення
відповідачів.

Окрім цього є, передчасним
установлення місцевим судом факту самовільного заволодіння відповідачем ОСОБА_2 транспортним
засобом. Отже, при новому розгляді суду слід ретельно перевірити у
встановленому законом порядку, при яких обставинах він 13 вересня 2004 року керував
зазначеним транспортним засобом, оскільки власник транспортного засобу до
органу внутрішніх справа про самовільне керування цим транспортом ОСОБА_2 не звертався.

При таких обставинах рішення суду як таке, що постановлене з порушенням
норм

процесуального права, підлягає скасуванню, а справа направленню на новий
розгляд до

суду першої інстанції.

В процесі
повторного розгляду справи необхідно усунути вищенаведені недоліки, з'ясувати
права і обов'язки сторін, дати їм правову оцінку і в залежності від
встановленого Та у відповідності із чинним законодавством вирішити даний спір.

Керуючись ст.ст.
305, 311, 314, 315 ЦПК
України, колегія судців, -

4

ухвалила,:

Апеляційну
скаргу приватного орендного сільськогосподарського підприємства

"Агрофірма
ім. Розумовського" задовольнити частково.           .

Рішення
Виноградівського районного суду від 17
квітня 2006 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.

ГоловуючийСудді: