Справа № 22 - 67 / 2007 р.                         Рішення ухвалено під головуванням
Категорія: 33                                              Клімика К.О.
Доповідач: Копаничук С.Г.
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області

від 5 січня 2007 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду

Вінницької області у складі:

Головуючого: Копаничук С.Г.

Суддів: Матківської М.В., Камзалова
В.В.

При секретарі: Шевчук Л.В.

За участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представників третьої
особи -
Хмільницького районного відділу земельних ресурсів
Скаковського В.В.
та Астапова А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької області від 18.10.2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення межі, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про

відновлення межі, що поділяє земельні ділянки НОМЕР_1 і НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1. Просив зобов'язати

відповідача знести залізний піднавіс та огорожу з його земельної ділянки,

посилаючись на те, що в 1978 році йому рішенням
Жданівської сільської

ради від 07.04.1978
року було виділено земельну ділянку розміром 0, 10 га.

По сусідству з ним надали земельну ділянку відповідачу, і він у 1992 році

встановив огорожу, перемістивши межу на 0, 90 м. вглиб його
земельної

ділянки. Добровільно переносити огорожу ОСОБА_2 відмовляється і тому

позивач звернувся до відділу земельних ресурсів, яким
було обміряно обидві

земельні ділянки і вказано про те, що за результатами обмірів його вимоги

безпідставні і задоволенню не підлягають. З даним результатами позивач не

може погодитись.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від

18.10.2006 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення

скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального права, та

ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному

обсязі. Зазначав, що висновки суду не відповідають матеріалам справи та

доказам, які дослідженні в процесі розгляду справи.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначав, що

рішення районного суду вважає законним та обґрунтованим, оскільки воно

відповідає вимогам матеріального та процесуального права, просить

залишити його в законній силі, а в задоволені позовних вимог позивачу -

відмовити.

Суд першої інстанції встановив, що, ОСОБА_1 рішенням

виконкому Жданівської сільської ради від 07.04.1978
року виділено земельну

ділянку для забудови садиби розміром 0,10 га з радгоспних
земель

Жаданівського сахзаводу. ОСОБА_2 рішенням виконкому Жданівської

сільської ради виділено земельну ділянку для забудови садиби розміром 0,10

га з радгоспних земель Жаданівського сахзаводу. Рішенням
сесії Жданівської

сільської ради від 16.09.1994
року позивачу передано безкоштовно у

приватну власність земельну ділянку розміром 0,12 га по АДРЕСА_1 НОМЕР_1. Рішенням сесії Жданівської сільської ради від 28.07.1993 року

відповідачу передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку

розміром 0,12
га по АДРЕСА_1 НОМЕР_2 . Згідно схеми обміру

земельних ділянок від червня 2005 року у
користуванні ОСОБА_1

знаходиться 0,1665
га земельної ділянки, а у ОСОБА_2 - 0, 1608 га.

Будь-яких доказів про відведення сторонам земельних
ділянок у натурі,

встановлення між ними межових знаків не надано.

Заслухавши доповідача, позивача та його представника, відповідача,

представників третьої особи, перевіривши матеріали справи, рішення суду та

доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що
остання задоволенню не

підлягає.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини по справі, дав правильну

оцінку доказам, встановив дійсні правовідносини, правильно застосував

норму закону та дійшов вірного висновку про відмову в задоволені позовних

вимог.

Відповідно до ст. 10
ЦПК України кожна сторона повинна довести ті

обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або

заперечень. Особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо

подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх

переконливості.

Відповідно до ч. 2
ст. 107 ЗК України у разі
неможливості виявлення

дійсних меж земельної ділянки, їх встановлення здійснюється за фактичним

використанням земельної ділянки.

Оскільки, доказів виділення земельної ділянки в натурі,
встановлення

меж між ними, а також доказів фактичного використання
ними земельної

ділянки сторонами не надано, то суд вірно відмовив в
задоволені позову.

Доводи апеляційної скарги безпідставні, необгрунтовані і
висновків

суду не спростовують.

Рішення суду відповідає матеріалам справи і вимогам
закону,

постановлене з дотриманням вимог матеріального та цивільно-

процесуального права, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької
області від

18.10.2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути

оскаржена в касаційному порядку на протязі двох місяців з дня її

проголошення до Верховного Суду України.