Справа
№ 2-2295/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 квітня 2007 року
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого                                      судді                                        Мірошніченко Л.Є.

При секретарі                                                                                     Бондаренко
Т.А.

За участю
представника                   адвоката                                 ОСОБА_7

Розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Слов'янську в залі суду цивільну справу по позові ОСОБА_1до
ОСОБА_2про визнання права власності иа майно в порядку спадкування за законом,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року в
Слов'янський міськрайонний суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2про
визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
обґрунтувавши свої доводи тим, що вона є донькою ОСОБА_3, 1950 року народження,
який є сином ОСОБА_4, 1921
року народження. У ОСОБА_3 також був брат - ОСОБА_5, 1953
року народження, у якого є син -
ОСОБА_2 - відповідач
по справі. ОСОБА_4 був власником житлового будинку, розташованого за
адресоюАДРЕСА_1на підставі договору дарування від 01.06.1970 року. ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4 помер.
Його діти - ОСОБА_3
та ОСОБА_5 подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, але
правовстановлюючих документів не оформили. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_1 і вона стала
спадкоємицею 12 частини житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2помер ОСОБА_5 та
відповідач став спадкоємцем 12 частини житлового будинку, розташованого за
адресою АДРЕСА_1. Крім
того у ОСОБА_4 була рідна сестра -
ОСОБА_6, якій належав будинок за адресою АДРЕСА_2на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 17.08.1995
року. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6
померла. При житті вона склала заповіт, відповідно до якого все своє майно
заповіла ОСОБА_4, а у разі його смерті його синам по 12 відповідно.
Спадкоємцем будинку за адресою АДРЕСА_2після смерті ОСОБА_6 став ОСОБА_4, а
після його смерті, відповідно, його сини, що прийняти спадщину у встановлені
законом строки. Після смерті свого батька -
ОСОБА_3 вона фактично прийняла спадщину, поховала батька, розпорядилася
його особистими речами, але до нотаріальної контори в установлені законом
терміни не звернулася з поважних причин, оскільки знаходилась на стаціонарному
лікуванні у травматологічному відділенні ЦГБ ім. Леніна м. Слов'янська. Після
смерті ОСОБА_5, його син -
відповідач по справі звернувся до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. На теперішній час у них склався фактичний порядок
користування будинками, вона користується будинком за адресою АДРЕСА_2, відповідач
користується будинком за адресою АДРЕСА_1.
У зв'язку з цим ставить питання про встановлення факту прийняття спадщини
ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3;
встановлення факту прийняття спадщини нею після смерті її батька ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4;
розділу спадкове майно, визнавши за нею право власності на будинок за адресою
АДРЕСА_2, а за
відповідачем на будинок за адресою АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, навела
доводи, аналогічні доводам позовної заяви.

В судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав у повному обсязі, зазначив, що дійсно
між; ними склався порядок користування жилими будинками, тому не заперечує
проти того, щоб встановити факти прийняття спадщини та розділити спадкове

2

майно,
визнавши за позивачкою право власності на будинок за адресою АДРЕСА_2а за ним
на будинок за адресою АДРЕСА_1.

Суд  вислухавши
пояснення  сторін,   свідків,
вивчивши  матеріали  даної
цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі
з наступних підстав.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_1 є донькою
ОСОБА_7, 1950 року
народження (а.с. 13), який є
сином ОСОБА_4, 1921 року
народження (а.с. 8). У
ОСОБА_3 також був брат -
ОСОБА_5, 1953
року народження (а.с. 10),
у якого є син - ОСОБА_2 - відповідач по
справі. ОСОБА_4 був власником житлового будинку, розташованого за
адресоюАДРЕСА_1на підставі договору дарування від 01.06.1970 року (а.с. 15-16).

Крім того у ОСОБА_4 була рідна сестра -
ОСОБА_6, якій належав будинок за адресою АДРЕСА_2на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 17.08.1995
року (а.с. 14).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла (А.С. 12). При житті вона склала заповіт, відповідно до якого все
своє майно заповіла ОСОБА_4, а у разі його смерті його синам по 12 відповідно
(А.С. 34). Спадкоємцем
будинку за адресою АДРЕСА_2після смерті ОСОБА_6 став ОСОБА_4

Оскільки правовідносини між сторонами виникли до моменту
набуття законної сили Цивільного Кодексу України від 2003 року, то суд
вважає за необхідне застосувати п. 4
Заключних і Перехідних положень Цивільного Кодексу в редакції 2003 року й
застосувати Цивільний Кодекс у редакції в 1963
року.

У відповідності зі ст. 549 ГК України (редакції 1963 року) зазнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він фактично вступив у керування або володіння спадкоємним майном.

В суді встановлено, що ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину, але звернутися до
нотаріальної контори с заявою
про прийняття спадщини та оформити документи у встановлені законом строки не
встиг, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4
помер (а.с. 7), тобто
прийняв спадщину відповідно до ст. 549
ЦПК України.

Відповідно до довідки № 641-642 Першої Слов'янської Державної нотаріальної контори (а.с. 32) після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1нотаріусом
заведена спадкова справа по заяві його дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Заява надійшла 23.06.2000 року за № 1061 про видачу
спадщини (а.с. 32-33).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер
ОСОБА_3 (а.с. 9) і
позивачка стала спадкоємицею 12 частини житлових будинків, розтапіованих за
адресоюАДРЕСА_1та АДРЕСА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2помер
ОСОБА_5 (а.с. 11) та
відповідач став спадкоємцем 12 частини житлових будинків, розташованих за
адресоюАДРЕСА_1та АДРЕСА_2

Після смерті ОСОБА_5 з заяво про прийняття спадщині звернувся відповідач по
справі, а після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини заявниця не
зверталася, що підтверджується довідкою №
641-642 Першої Слов'янської Державної нотаріальної контори (а.с. 32).

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка після смерті
свого батька -ОСОБА_3
з поважних причин не звернулася до нотаріальної контори, оскільки знаходилась
на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні ЦГБ ім. Леніна м.
Слов'янська, що підтверджується епікризом а.с. 27-29), але після смерті ОСОБА_3 здійснювали догляд за
домобудівлею, розпорядилася його особистими речами, що свідчить про фактичне
прийняття спадщини, про що свідчить Акт керівника комітету м-ну Черевковка м.
Слов'янська від 16.03.2007
року.

Встановлення
зазначених фактів прийняття спадщини для позивачки ОСОБА_1 має юридичне     значення,
оскільки  від  цього
факту  безпосередньо  породжуються
юридичні

3

наслідки,    від яких залежить встановлення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, і законом не визначено
іншого порядку їх встановлення.

Вирішуючи питання про розподіл спадкового майна суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 358
ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за
їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно зі ст. 367 ЦК
України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в
натурі між співвласниками за домовленістю між; ними.

В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час у позивачки та
відповідача склався фактичний порядок користування будинками, вона користується
будинком за адресою АДРЕСА_2,
відповідач користується будинком за адресою АДРЕСА_1, сторони дійшли
домовленості про розподіл спадкового майна, розподіл в натурі не завдасть шкоди
правам та інтересам сторін, тому суд вважає, що законним та доцільним буде
розподілити спадкове майно у зв'язку з фактичним користуванням. На підставі
зазначеного суд вважає, що позов про розподіл спадкового майна підлягає
задоволенню та розділити майно наступним чином: за позивачкою необхідно визнати
право власності на будинок за адресою АДРЕСА_2, що складається з жилого будинку А, сараю Б, літньої кухні
В, сараю Г, туалету Д, замощення №
1, забору № 2, водопроводу
№ 3, колодца № 4, а
відповідачем ОСОБА_2право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1, що складається з
жилого будинку А-1, погребу В. Літньої кухні Г, сараю Д, водопроводу № 2.

При цьому різниця вартості будинків в ідеальних долях складає - 183, 5 грн. а саме
вартість будинку за адресою АДРЕСА_1,
яким користується відповідач складає 10108
грн.; вартість будинку за адресою АДРЕСА_2, яким користується позивачка складає 10475 грн. (10 108 грн. + 10 475 грн. = 20 583 грн. : 2 = 10 291, 5 грн. - 10 108 грн. = 183, 5 грн.) Однак
відповідач не ставить питання про стягнення компенсації, не заперечує проти
вимог позивачки, тому суд на підставі ст. 11
ЦПК України не має можливості вирішити це питання. Разом з тим, суд
роз'яснює відповідачу, що він має право звернутися до суду з заявою про
стягнення компенсації за різницю в ідеальних долях.

Аналіз доказів та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для
задоволення позову ОСОБА_1
в повному обсязі.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 356, 358, 367 ЦК України (в редакції 2003 року), ст. 549 ГК України
(редакції 1963 року),
ст. 10, 11, 80, 88, 89,
210, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом -
задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини за заповітом
ОСОБА_4після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Встановити факт прийняття спадщини за законом ОСОБА_1після смерті ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4

Розділили
спадкове майно між; співвласниками наступним чином:

1. визнати право
власності за ОСОБА_1на будинок за адресою АДРЕСА_2, що складається з
жилого будинку А, сараю В, літньої кухні В, сараю Г, туалету Д, замощення № 1, забору № 2, водопроводу № 3, колодца № 4.

4

2. Визнати
за відповідачем ОСОБА_2право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1, що складається з
жилого будинку А-1, погребу В. Літньої кухні Г, сараю Д, водопроводу № 2.

Роз'яснити відповідачу, що він має право звернутися до суду з заявою про
стягнення компенсації за різницю в ідеальних долях - 183 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та
подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання
заяви на апеляційне оскарження.

Рішення постановлене та підписано у нарадчій кімнаті в
одному екземплярі.

Головуюча         Мірошніченко А.Є.