РІШЕННЯ                                       справа № 2-217/07

Іменем України

12 січня 2007 р.                                                                   Вільногірський
міський суд

Дніпропетровської області в складі: головуючого судді    Шаповала Г.І.

при секретарі              Головешко Н.В.

з участю:
позивача       ОСОБА_1 відповідача    ОСОБА_2 розглянувши у    відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду в   місті Вільногірську.
Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
розділ майна (квартири), що перебуває в спільній сумісній власності, та
припинення права власності на частку в спільному майні двох співвласників
квартири,

УСТАНОВИВ:

07.12.06 року
позивач звернулася в суд з позовом, в якому зазначила наступне.

В 1999 році позивач разом зі своїм рідним
сином ОСОБА_2 приватизували квартиру АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим
комітетом Вільногірської міської ради депутатів від 23.08.1999 року, позивач та
відповідач стали власниками зазначеної квартири на праві приватної спільної
сумісної власності.

Квартира складається із двох прохідних кімнат загальною
площею 40.4 кв. метра, і значиться зареєстрованою
в БTI ВО ЖКГ м.
Вільногірська в реєстраційній книзі №
5 за НОМЕР_1.

Згідно ст. .170 ЦК України, власники мають право на
виділ в натурі частки із майна, що перебуває в спільній
сумісній власності. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, вважається, що частки
кожного із власників в праві спільної сумісної власності являються рівними,
якщо інше не встановлено угодою між ними, законом чи рішенням суду.

Відповідач довгий період часу, не менше б років,
практично, в квартирі не проживає, маючи роботу та певні грошові доходи, в затратах на утримання зазначеної квартири участі не
приймає, будь-який інтерес до квартири втратив, довгий час проживає в іншій
квартирі. В добровільному порядку укласти угоду з позивачем про
розподіл часток в зазначеній квартирі не бажає.

Виділ частки в спірній квартирі необхідне позивачу
для складення заповіту на свою дочку, яка мешкає окремо і
постійно надає позивачу матеріальну допомогу на утримання зазначеної квартири,
тому що пенсії позивача для цього недостатньо.

Згідно ст, 365 ЦК
України, право особи на частку в спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших
співвласників, якщо: 1. частка являється незначною і не
може бути виділена в натурі; 2. річ являється
неподільною; 3. загальне володіння та користування
зазначеною квартирою є неможливим; 4.
такс припинення не завдасть суттєвої шкоди інтересам власника та членам
його сім'ї.

Частка відповідача, про встановлення якої прохає позивач, може складати 1/100 частку, тобто являється незначною. Згідно оцінки квартири,
проведеної БТІ м. Вільногірська 05.12.06 року, вартість спірної квартири
складає 12958 грн., а,
відповідно, 1/100 частка
для відповідача буде складати 129 58 грн.

Спірна квартира, яка складається з двох кімнат, одна з якої прохідна, не
може бути поділена па будь-які частки і ці частки виділені в натурі для
окремого користування.

Відповідач має свою сім'ю, яка складається з трьох осіб, в тому числі і
малолітня дочка, і мешкає з сім'єю окремо, будь-який інтерес до спірної
квартири втратив і не бажає разом з позивачем володіти та користуватися
зазначеною квартирою.

Втративши інтерес до спірної квартири і не приймаючи
участі в утриманні спірної квартири, відповідач всі свої кошти витрачає на
сім'ю і на утримання іншого житла, в якому мешкає разом з сім'єю. До цього позивач неодноразово надавала відповідачу
матеріальну допомогу, позичала гроші у знайомих та у своєї дочки. Тика
заборгованість відповідача перед позивачем складає, приблизно, 5000.00 грн., і
яку позивач . враховуючії матеріальний стан відповідача, не вимагає з нього, а
борги повертає за рахунок свої власних доходів (пенсії).

Згідно ч. 2 ст. 365 ЦК України, суд
постановляє рішення про припинення права особи на частку в спільному майні при умові попереднього внесення
позивачем вартості частки на депозитний рахунок суду. В зв'язку з неможливістю внести відповідну суму на
депозит суду, так як неможливо було з'ясувати відповідні банківські
реквізити, позивач готова частку відповідача в грошовому виразі - 129.58 грн.
вручити відповідачу в судовому за сіданні.

Керуючись ст.ст. 355-358,
361,364,365, 368-370, 372 ЦК України, ст.ст. 2,3
ЦПК України, позивач прохає: - в порядку ст. 372 ЦК України визначити частку
позивача в квартирі АДРЕСА_1 у розмірі 99/100, а частку відповідача - у розмірі 1/100 зазначеної квартири; - в порядку ст. 365 ЦК
України припинити право приватної власності відповідача на його і/100 частку в
квартирі АДРЕСА_1, і
визнати цю частку приватної власністю позивача.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та надала
розписку відповідача, згідно якій 12.01.07
року відповідач отримав від позивача 130
грн. в рахунок відшкодування 1/100
частки вартості спірної квартири.

2

Відповідач в
судовому засіданні позовні вимоги визнав г. повному обсязі та додатково
пояснив, що визнання ним позову є
добровільним, і воно не порушує будь-чиїх законних прав та інтересів. Гроші
в сумі 130.00 грн. в рахунок відшкодування вартості його частки в спірній
квартирі він отримав від відповідача, про що падав їй відповідну розписку.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із
факту набуття права спільної сумісної власності па нерухоме майно житлову
квартиру - внаслідок її приватизації, з факту невизначеності розміру часток
співвласників у зазначеному праві спільної сумісної власності на житлову
квартиру, з факту малозначного розміру частки у спільному майні одного із
співвласників та неможливості її виділення в натурі.

На підставі пояснень сторін, дослідження та оцінки в
сукупності представлених в судове засідання письмових доказів: свідоцтва про
право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Вільногірської міської
ради депутатів від 23.08.1999 року, копії технічного паспорту на спірну
квартиру, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.12.06 року,
виданого КП БТІ м. Вільногірська, розписки відповідача від 12.01.07 року про
отримання від позивача 130 грн. в рахунок відшкодування його частки у власності
на спірну квартиру, керуючись законом, суд. прийшов до висновку, що позовні
вимоги не суперечать закону, обгрунтовані, не порушують прав та охоронюваних
законом інтересів інших осіб, і тому позов підлягає повному задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 23.08.1999 року та
технічного паспорту, виданого БТ ВО
ЖКГ м. Вільногірська, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.12.06 року квартира АДРЕСА_1 належить на
праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1, вартість
зазначеної квартири, яка має дві прохідні кімнати, складає 12958.00 грн.

Згідно ст. 328 ЦК
України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Згідно ст. 345 ЦК
України, фізична особа може набути право власності у разі приватизації
державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Згідно ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»
від 19 червня 1992 року N 2482-ХІІ,
приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир
(будинків) з розрахунку санітарної норми 21
квадратний метр загальної площі на наймача і кожною члена його сім'ї та
додатково 10 квадратних
метрів на сім'ю: продажу надлишків загальної площі квартир (будинків)
громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих
поліпшення житлових умов.

Згідно ст. 8 Закону
України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року N 2482-ХІІ, 1. Приватизація
державного житлового фонду здійснюється уповноваженими па це органами,
створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого
самоврядування, державними підприємствамп, організаціями, установами, у повному
господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний
житловий фонд.. 2. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів
сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово
відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири (будинку).

Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам па праві
спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність
вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна
власність на майно.

Згідно ст. 368 ЦК
України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з
них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 372 ЦК
України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається,
що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо
інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Суд приходить до висновків, що: квартира АДРЕСА_2
належить сторонам на праві приватної спільної сумісної власності з нерівними
частками у праві цієї спільної сумісної власності за домовленістю між ними,
якої вони досягли в суді, тобто позивачу за домовленістю належить 99/100 частки
спірної квартири, відповідачу - 1/100 частки спірної квартири; право приватної
спільної сумісної власності було належним чином зареєстроване в БТІ м.
Вільногірська, Дніпропетровської області; частка відповідача в грошовому виразі
складає незначний розмір і ця частка в натурі не може бути виділена: позивач
фактично відшкодував відповідачу вартість його частки в спільному майні -
спірній квартирі; припинення права власності відповідача у спільному майні не
завдасть істотної шкоди його інтересам та інтересам його сім"ї.

Відповідно до ст.ст. 79,81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на
користь держави судовий збір (державне мито) у розмірі 129.58 грн. та витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

На
підставі       викладеного,       а
також    ст.ст.3,4,6,11,14       -
16,316-319,       321,325, 328,345.346,355,365,368,370.372 ЦК
України; Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду»,
керуючись ст. ст. 174,212-215,
222, 223, 294 ЦПК України, суд

Р І Ш И В:

3

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розділ майна
(квартири), що перебуває в спільній сумісній
власності, та припинення права власності на частку в спільному майні двох співвласників
квартири - задовольнити в повному обсязі.

Визначити, що розмір часток в праві спільної
приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, складає: для ОСОБА_1, - 99/100 частки, для
ОСОБА_2, -1/100 частки.

Припинити право приватної спільної власності
ОСОБА_2 на 1/100 частки на квартиру АДРЕСА_1, визнавши право приватної власності на зазначену частку    1/100
за ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір (державне мито) у розмірі
129.58 грн., та для відшкодування втрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - 30.00 грн.: одержувач ТУ ДСА в Дніпропетровській області, код 26239738, р/р 6709, банк УДК у
Дніпропетровській області, МФО 805012, призначення платежу -
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ для Вільногірського
міського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення отроку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана в Вільногірський
міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження або в строк, установлений для подання заяви про
апеляційне оскарження, через Вільногірський міський суд.

Головуючий суддя

Г.І. Шаповал