АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-1468 / 07                           головуючий у 1-й інстанції:
суддя-доповідач:                        Ломейко В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
квітня 2007 року                                                                                М.Запоріжжя

Колегія судців судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:            Ломейка В.О.

суддів:                         Денисенко Т.С., Коваленко
А.І.

при
секретарі             Ткаченко М.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та
за заявою про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_3на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 січня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3про розділ
квартири та зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участю третьої особи
ОСОБА_3про розділ квартири,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2005 року
ОСОБА_1звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про розділ квартири.

Позивачка в позові зазначала, що 27.01.1995
року вона уклала шлюб з відповідачем. Під час подружнього життя за сумісні
кошти, 30.04.1999 року
вони придбали квартиру, розташовану в АДРЕСА_1, яку зареєстрували за відповідачем. Після розлучення до
спірної квартири відповідач ОСОБА_1. не пускає, тому вона вимушена жити з
дітьми у батьків. Крім того, позивачка посилалась нате, що ОСОБА_2. після
розлучення аліменти на дітей виплачує нерегулярно, та не в повному обсязі.
Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Мелітопольського районного
управління юстиції, заборгованість ОСОБА_2. по сплаті аліментів на утримання
неповнолітніх дітей складала 1520 грн. Тому позивачка вважала, що її частка при
розділі спірної квартири, у зв'язку з тим, що з нею проживають неповнолітні
діти, а відповідач не сплачує аліменти на їх утримання, повинна бути збільшена.

Просила визнати долі подружжя по квартирі АДРЕСА_1за нею 3/4
частини квартири, а за ОСОБА_2. -
14 частину квартири. А також визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, та зобов'язати
її виплати ОСОБА_2. вартість V* частини квартири, що згідно з результатами
судово-технічної експертизи складає 7259, 50 грн.

ОСОБА_2. звернувся до Мелітопольського міськрайонного
суду Запорізької області з зустрічним позовом до ОСОБА_1. про розділ квартири,
посилаючись на те, що 27.01.1995 року він уклав шлюб зі ОСОБА_1. В квітні 1999 року вони придбали
квартиру, розташовану в смт. Мирне, Мелітопольського району Запорізької
області. Для купівлі вказаної

2

квартири
він, порадившись із ОСОБА_1., звернувся до ОСОБА_3 з прохання надати гроші для
купівлі квартири 1650 доларів США. 29.04.1999 року ОСОБА_3.
надав йому в борг зазначену суму на купівлю квартири, про що ОСОБА_2.
власноручно написав розписку, в якій зобов'язувався за першою вимогою повернути
гроші, або переоформити вказану квартиру на ім'я ОСОБА_3.

30.04.1999 року був
укладений договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 за 1500
доларів США.

14 березня 2005 року рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_2. було
зобов'язано виплати грошову суму в розмірі 8745 грн. на користь ОСОБА_3.

13 квітня 2005 року ОСОБА_1, з
якою на той час шлюб було розірвано, звернулась до суду з позовом про розділ
спірної квартири на підставі того, що квартира була придбана на сумісні кошти
та належить обом у рівних долях. Але на підставі того, що спірна квартира була
придбана на кошти, які були надані в борг, а квартира була придбана в інтересах
усієї сім'ї, він вважав, що ОСОБА_1повинна повернути половину боргу за рішенням
суду від 14.03.2005 року в
сумі 4377, 50 грн.
Враховуючи джерело придбання спірної квартири, яке було встановлено рішенням
суду, долі подружжя на його думку не можуть бути рівними, бо майно було
придбане не за власні кошти подружжя, тому його доля у власності на спірну
квартиру має бути більша за долю ОСОБА_1. на суму 8745 грн., зайнятих
для придбання квартири.

Судово-технічною експертизою спірна квартира оцінена в 29038 грн. При
рівності часток подружжя кожному з них належить доля в 14519 грн. Враховуючи
рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області та факти,
встановлені судом від 14.03.2005 року, частка ОСОБА_2. має бути більша на 8745
грн., тобто за ОСОБА_2. закріплена частка квартири на суму 23264 грн., а за
ОСОБА_1. - 5774 грн.,
тобто за першим - 4/5 квартири,
за другою - 1/5.

На підставі викладеного просив встановити долі подружжя
по спірній квартирі у таких частках: за ОСОБА_2. 4/5, а за ОСОБА_1. -
1/5.визнати за ним право власності на квартиру, зобов'язавши його виплати
ОСОБА_1, 1/5 вартості
спірної квартири.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 січня 2007року
позовну заяву ОСОБА_1. задоволено. Визнано за ОСОБА_1. право власності на 1/2
частини квартири АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_2. право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Стягнути з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 7259,
50 грн. -компенсацію
за 1Л частину оцінки квартири. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2. до
ОСОБА_1. - відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу,
в якій зазначив, що при винесенні рішення судом були порушенні норми
матеріального та процесуального права ,просив:

·
Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області
від 22  січня 2007року змінити;

·
встановити долі подружжя у таких частках: за ОСОБА_2. - 12/25 частин, що
дорівнює 13818,25 грн., за
ОСОБА_1. 13/25 частин,
що дорівнює 15219, 75 грн.;

·
визнати за ОСОБА_1. право власності на всю квартиру,
зобов'язавши її виплатити ОСОБА_2. 12/25
частин спірної квартири в сумі 13818,
25 грн.

Заслухавши суддю -
доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши обставини справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

3

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без
змін.

Від мовляючи в задоволенню позову ОСОБА_2., та задовольняючи позов
ОСОБА_1., суд першої інстанції виходив з того, що діти проживають з ОСОБА_1.,
находяться

на її утриманні, іншого житла не мають, ОСОБА_2., же аліменти на утримання
дітей

впродовж 9-ти місяців не платить, тому вказані підстави мають істотне
значення і частку ОСОБА_1., при розділі квартири збільшив.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази,
привільно визначив природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та
сторонами не заперечується, що 27.01.1995
року сторони уклали шлюб і мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4 1995 року народження
і ОСОБА_5 1998 року
народження. Під час подружнього життя 30.04.1999
року вони придбали квартиру, розташовану в АДРЕСА_1, яку
зареєстрували за відповідачем. Судово-технічною експертизою спірна квартира
оцінена в 29038 грн,
провести розділ якої неможливо(а/с 34-44).
З висновками експертизи сторони згідні і не оскаржують її.

Відповідно до змісту ст.ст.60, 70
СК України, у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від рівності часток подружжя за обставин, що
мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне
забезпечення сім*ї, якщо з нею, ним проживають діти.

ОСОБА_2., не заперечує, що діти проживають з ОСОБА_1., і має заборгованість
по аліментам, в апеляційній скарзі бажає отримати грошову компенсацію своєї
частки вартості спірної квартири.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов правільного висновку про те, що на утриманні ОСОБА_1.,
залишаються двоє неповнолітніх дітей, бо ОСОБА_2., тривалий час не платить
аліменти і це має істотне значення, а тому збільшив її частку при поділі
спірної квартири, яка є їх спільною сумісною власністю.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції не врахував борг,
який ОСОБА_2., повинен сплатити за рішенням суду, а тому спірна квартира повинна
ділитись з врахуванням цього боргу, колегія суду вважає не є суттєвими, так як
доказів погашення боргу не надано, а при сплаті цього боргу ОСОБА_2., може
звернутися з позовом про відшкодуваня частини боргу до ОСОБА_1.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, а тому не
заслуговують на увагу.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
.з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути
скасоване правільне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм

4

матеріального чи процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного вирішення справи.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст.209, 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 22
січня 2007року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.