Справа №2-973 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007р. Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого-
судді                                                                             Молібоги
Г.В.

при секретарі                                                                                    . Матішинец Т.П.

за участю:

позивача                                                                                                 ОСОБА_1

представника
відповідача                                                                  Лемехової
Т.І.

представників
зацікавленої

особи                                                                                                      ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до УР ОАО
"Дрружківського заводу газової апаратури" про стягнення сум у
відшкодування збитку.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дружківського міського суду з позовом до УР ОАО "Дружківського
заводу газової апаратури" про стягнення сум у відшкодування збитку, в
якому зазначено, що вона з 1962
року на Дружківському заводі газових апаратур працювала пресувальником. 1 грудня 1965 року з нею
стався нещасний випадок на виробництві, у результаті чого була травмована кість
правої руки. Висновком МСЕК з 1966
р. їй була назначена утрата професійної працездатності 80 відсотків. Всі
необхідні довідки позивачка здавала до адміністрації, яка видала наказ про
виплату ОСОБА_1 регресних сум. Однак по недбалості працівників заводу з її
особистої справи зникла довідка МСЕК за 1966
р. тому при передачі матеріалів у Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві позивачка була змушена проходити знову огляд в
2001 році
і  їй було визначено втрата
працездатності на 60%.

2

При перевірці нарахування регресних
виплат було встановлено, що ОСОБА_1. не провадився перерахунок відшкодування
збитків на підставі Постанов Кабінету Міністрів № 391 від 31
грудня 1991 р. й №
276 від 26 травня 1992 р.. У разі чого
позивачці недоплачена з 1
січня 1992 р. по
вересень 2001 р.
4498гр.50 коп.. Також при передачі матеріалів у фонд соціального
страхування розмір регресу повинен становити 130 грн. 52
коп. замість 75 грн. 17 коп.

Працівники Фонду
намагалися зажадати з архівів МСЄК висновку за 1966 рік, яким була визначена втрата працездатності на 80 %, але архіви не
збереглися. Тому доказом правильності розрахунку регресу є наказ по
Дружківському заводу газових апаратур №
53 від 16 березня 1967 року.

Працівники
заводу зробили позивачки перерахування, у якому встановлено, що недоплатили їй 4498 грн. 50 коп. Однак
добровільно виплатити ОСОБА_1. цю суму відмовляються.

Позивачка
просить стягнути з відповідача на її користь недоплачену суму регресу 4498 грн. 50 коп. і
зобов'язати зробити перерахунок виплат з 19
жовтня 2001 р. на
момент передачі у Фонд соціального страхування до 130 грн. 50 коп.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. підтримала позовні вимоги в повному
обсязі і пояснила, що вона з 1962
року на Дружківському заводі газових апаратур працювала пресувальником. 1 грудня 1965 року з нею
стався нещасний випадок на виробництві, у результаті чого була травмована кість
правої руки. Висновком МСЕК з 1966
р. їй була назначена утрата професійної працездатності 80 відсотків. Всі
необхідні довідки вона здавала до адміністрації, яка видала наказ про виплату
їй регресних сум. Однак по недбалості працівників заводу з її особистої справи
зникла довідка МСЕК за 1966
р. тому при передачі матеріалів у Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві, вона була змушена проходити знову огляд в 2001 році і їй було
визначено втрата працездатності на 60%.
При перевірці нарахування регресних виплат було встановлено що їй не
провадився перерахунок відшкодування збитків на підставі Постанов Кабінету
Міністрів № 391 від 31 грудня 1991 р. й № 276 від 26 травня 1992 p.. У разі
чого їй недоплачено з 1 січня 1992 р. по вересень 2001 р. 4498гр.50
коп.. Також при передачі матеріалів у фонд соціального страхування розмір
регресу повинен становити 130
грн. 52 коп.
замість 75 грн. 17 коп. Працівники
Фонду намагалися зажадати з архівів МСЄК висновку за 1966 рік, яким була
визначена втрата працездатності на 80
%, але архіви не збереглися. Тому доказом правильності розрахунку регресу є
наказ по Дружківському заводу газових апаратур № 53 від 16
березня 1967 року.
Працівники заводу

3

зробили їй перерахування, у якому встановлено, що
недоплатили їй 4498 грн. 50 коп. Однак
добровільно виплатити цю суму відмовляються. Вона просить суд задовольнити її
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник
відповідача Лемехова Т.І. у судове засідання з'явилась та пояснила, що з позовними
вимогами ОСОБА_1 вони згодні, не заперечують проти того, щоб сплатити їй
недоплачену суму регресу 4498
грн. 50 коп. і
зробить перерахунок виплат з 19
жовтня 2001 року на
момент передачі у Фонд соціального страхування до 130 грн. 52 коп.

Представники
зацікавленої особи відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
в м. Дружківка, Донецької області у судове засідання з'явились та пояснили, що
вони не заперечують проти того, щоб ОСОБА_1 сплатили недоплачену суму регресу 4498 грн. 50 коп. і зробили
перерахунок виплат з 19 жовтня 2001 року на момент
передачі у Фонд соціального страхування до 130 грн. 52
коп.

Суд, вивчивши
матеріали справи, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню
в повному обсязі за наступними підставами:

Судом
встановлено, що 1 грудня 1965 року на
підприємстві „ УРОАО „ Дружківський
завод газових апаратур" у цеху газових балонів заводу отримала виробничу
травму пресувальник ОСОБА_1.. (а.с. 15)

Відповідно до
ст. 1195 ЦК України
юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я
фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому зарабіток, втрачений ним
внаслідок втрати чи зменьшення професійної або загальної працездатності.

Висновком МСЕК 1 квітня 1966 р. ОСОБА_1 була
призначена втрата професійної працездатності 100%, при переосвідченні на МСЕК 11 квітня 1966
р. позивачки була встановлена втрата професійної працездатності у розмирі 80 % безстрокова
(а.с. 12).

Відповідно до
ст. 1197 ЦК України
розмір втраченной фізичною особою внаслідок каліцтва заробітку, що підлягає
відшкодування, визначається у відсотках від середньго місячного заробітку, який
потерпілий мав до каліцтва, з урахуванням ступення втрати потерпілим
професійної працездатності.

Судом так само встановлено, що виплата регресу проводилась з розрахунку
тарифної ставки пресувальника 125
грн. 29 коп. з 11 квітня 1966 р. з урахуванням
підвищення коефіцієнтів тарифних ставок працівників даної професії та
кваліфікації до 19 жовтня
2001р.

4

19 жовтня 2001р у
зв'язку з втратою довідки -
висновку МСЕК ОСОБА_1 було проведено повторне переосвідчення та новим
висновком МСЕК позивачки була встановлена втрата професійної працездатності у
розмирі 60 % с 19 жовтня 2001 р. безстроково
(а.с. 10).

В жовтні 2001 р. документи по
регресним виплатам ОСОБА_1 були переданні у Дружківській відділ виконавчої
дирекції Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України і на момент передачі справи розмір регресу
склав 75 гр. 17 коп.

На підставі
Постанови № 391 від 31.12.1991 року „ Про перерахунок
розміру відшкодування збитків, причинених працівникам каліцтвом або іншими
пошкодженнями здоров'я, зв'язаними з виконанням ними трудових обов'язків",
підприємство були зобов'язані зробити перерахунок розміру регресу виходячи із
середньої заробітної платні відповідних категорій працівників за жовтень - грудень 1991 р.

З 1 січня 1992 р. середній
заробіток по спеціальності пресувальник за жовтень - грудень 1991р.
склав 879 р. 26 коп., тобто
розмір регресу повинен бути рівний 703
р. 40 коп.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 перерахунок регресу по даної Постанові зроблено не
було.

На підставі
Постанови Кабінету Міністрів України №
276 від 26.04.1992 року
підприємства повинні були повторно з 1
травня 1992 року
зробити перерахунок розміру відшкодування шкоди виходячи з середнього заробітку
відповідних категорій працівників за січень -квітень 1992р.

Судом
встановлено, що середня заробітна платня ОСОБА_1 за її спеціальності за
вказаний період склав 3714
р. 05 коп.,
тобто з цього слідує, що розмір регресу позивачки повинен був скласти 2971 р. 24 коп. починаючи з
1 травня 1992 р. ..При цьому
повинен був проводиться та проводився вичіт пенсії за інвалідністю у
встановлених ОСОБА_1 розмірах до грудня 1992
p., однак за постановою №
276 перерахунку розміру регресу позивачки зроблено не було, що стало причиною
невірного перерахунку регресу за весь період сплати регресу до 19.10.2001 року.

З моменту
видання Постанови № 391 від 31 грудня 1991 року та до 19 жовтня 2001 р. судом було
встановлено , що
розмір суми відшкодування шкоди (регресу) повинен бути складати 130 гр. 52 коп., замість
сплачених позивачки 75 грн. 17 коп., а сума
недоплати регресу за вказаний період склав 4498 гр. 50
коп. (а.с. 4-9).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 84, 88, 174, 209, 212-215, 223 ЦПК
України, ст. ст.   1195,   1197 ЦК України,

5

Постановою №
391 від 31.12.1991 року „ Про перерахунок
розміру  и відшкодування   шкоди,
причинених  працівникам     каліцтвом
або іншими пошкодженнями здоров'я, зв'язаними з    виконанням ними трудових обов'язків",
Постановою КМУ № 276 від 26.04.1992 року,

суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до УР ОАО „Дружківський
завод газових апаратур" про стягнення сум у відшкодування збитків
задовольнити.

Стягнути з УР ОАО "Дружківського
заводу газової апаратури" р/р 0042
в АК „Проминвестбанк" м. Дружківка, МФО 334334, код 00153488 на користь ОСОБА_1 недоплачену суму регресу у розмірі 4498 ( чотири тисячі
чотириста дев'яносто вісім)
грн. 50 коп.

Зобов'язати
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Дружківка, Донецької
області, зробити ОСОБА_1 перерахунок виплат з 19 жовтня 2001р. на момент передачі у Фонд соціального
страхування до 130 (ста
тридцяти) грн. 52 коп.

Рішення суду
набирає законної сили після десяти днів з дня проголошення рішення, якщо заяву
про апеляційне оскарження не було подано, або через двадцять днів ..після подачи заяви про
апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може
бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через
Дружківський міський суд протягом десяти днів після проголошення рішення, або
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис З оригіналом згідно: суддя        Г.В. Молібога