Справа № 2
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2007 року                                                                                                          м. Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова у складі: головуючого - судді Карапута Л.В., при секретарях -
Товстенко Н.М., Школьній О.М., з участю: сторін та їх представників,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку
спадкування за законом та позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину квартири,

встановив:

19.10.2005 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на
1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті
сина ОСОБА_4.

В обґрунтування
позову зазначила, що її сину ОСОБА_4 на підставі договору міни від 25.07.1995
року належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після
його смерті позивачка не може оформити документи на частину квартири в порядку
спадкування за законом, в зв'язку з відсутності технічної документації на
квартиру.

30.01.2006 року
третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання
права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В ході розгляду
справи ОСОБА_3 подав до
суду додаткову позовну заяву і просив встановити юридичний факт проживання з
ОСОБА_4 однією сім'єю у період з квітня 1994 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити
юридичний факт перебування на утриманні ОСОБА_4 у період з квітня 1994 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати право власності на
1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

У судовому
засіданні ОСОБА_1  та її представник  позов підтримали та наполягали на його
задоволенні, а позов ОСОБА_3
не визнали і просили відмовити в його задоволенні.

Третя  особа із
самостійними  вимогами ОСОБА_3
та його
представник позов підтримали і наполягали на його задоволенні, позов
ОСОБА_1 не визнали.

Відповідачка
ОСОБА_2 та її представник   позов ОСОБА_1
не визнали і просили відмовити в його задоволенні, позов ОСОБА_3 підтримали.

Треті особи -
виконавчий комітет Чернігівської міської ради, КП „Чернігівське міжміське бюро
технічної інвентаризації", Перша Чернігівська державна нотаріальна контора
в судове засідання не з'явилися та надали письмові заяви про розгляд справи у
їх відсутності.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено в
судовому засіданні, ОСОБА_4 є сином ОСОБА_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження ( а.с. 5 ). Згідно договору міни від 25.07.1995 року
ОСОБА_4 належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

Згідно з ч.2 ст.
21 СК України, проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є
підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6.

Згідно зі ст.
549 ЦК України
в редакції 1963 року, визнається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України в
редакції 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу
відкриття спадщини.

Як свідчить із
матеріалів справи ( а.с. 22 ) позивачка 25.09.2000 року подала заяву про
прийняття після померлого сина ОСОБА_4 спадщини.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що позивачка подачею відповідної заяви до нотаріальної
контори прийняла спадщину після ОСОБА_4 у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, що належала померлому відповідно до
договору міни.

Відповідно до
вимог ст. 1296 ЦК України
редакції 2003 року, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину. Виходячи з цього суд приходить до висновку, що не видача свідоцтва про право на спадщину в
2000 році нотаріусом не позбавила позивача права на спадщину. Тому
посилання відповідача та третьої особи на застосування строків позовної
давності в даному конкретному випадку не мають юридичного значення.

Згідно зі ст.
1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на
спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення
їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її
прийняття.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом мають батьки спадкодавця.

Оскільки з боку
ОСОБА_3 не було
представлено доказів стосовно проживання, матеріального забезпечення, надання
допомоги та знаходження його на утриманні у померлого, то у суду відсутні
підстави для зміни черговості у спадкуванні.

Крім того,
згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 03.04.1987 року
„Про практику застосування судами житлового законодавства", вирішуючи
питання про визнання членом сім'ї наймача інших осіб ( крім подружжя, дітей,
батьків ), суд зобов'язаний з'ясувати характер їх відносин із наймачем, членами
сім'ї, зокрема, встановити чи мали місце ведення спільного господарства (
загальні витрати ), надання взаємної допомоги, інші обставини, що свідчать про
наявність сімейних відносин.

Так як, ОСОБА_3 не надав жодного
з доказів, щодо визнання членом сім'ї ОСОБА_4 та в зв'язку з відсутністю доказів щодо ведення спільного
господарства, а саме загальних витрат та будь-яких інших обставин, що свідчать
про наявність сімейних відносин між ОСОБА_3 та померлим, то
суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та підтвердження
їх доказами.

Крім того, ОСОБА_3 у встановлений законом строк після смерті ОСОБА_4 не
звернувся до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття
спадщини в порядку ст. 549 ЦК
України в редакції 1963 року та й взагалі не здійснював будь-яких дій, які
б свідчили його намір прийняти майно - квартиру
АДРЕСА_1 у спадщину.    За викладених підстав в задоволенні позову
ОСОБА_3    слід відмовити.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 є матір'ю померлого ОСОБА_4, то підлягає визнанню право
власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 1258,
1261, 1264, 1268, 1296 ЦК України в редакції 2003 року, ст. ст. 549, 548 ч. 2, 553 ЦК України, в редакції 1963 року, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 03.04.1987
року „Про практику застосування судами житлового
законодавства", суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом
задовольнити.

В задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту проживання з
ОСОБА_4 однією сім'єю, встановлення юридичного
факту перебування на утриманні та визнання права
власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 - відмовити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської
області. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може
бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.