Справа № 5/2-632/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

27 березня 2007
р.   Вишгородський
районний суд Київської області в складі :

головуючої -
судді Божок С.К.

при секретарі -
Мартинко Ю.М., Грищенко К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Вишгороді за участю позивача позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи - ОСОБА_5 про усунення
порушень права користування земельною ділянкою

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про
усунення порушень права користування земельною ділянкою , посилаючись на те, що після смерті чоловіка вона оформила спадщину на
житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Для обслуговування даного будинку була закріплена земельна ділянка у
розмірі 0,
15 га. Вона звернулася до виконкому Гаврилівської сільської
ради про передачу їй у приватну власність земельної ділянки розміром 0,15 га ,
яка знаходиться біля даного будинку. При здійсненні
замірів земельної ділянки було встановлено, що земельна ділянка становить 0, 13 га. Вважає, що відповідач самозахватом захватила її земельну ділянку
розміром 0,2 га. В добровільному порядку відповідач не хоче повернути 0,2 га землі .
Захвачені відповідачкою 0,2 га земельної ділянки перешкоджають їй заїхати на земельну ділянку, чинять
перешкоди у користуванні нею.

В судовому засіданні позивачка доводи позовної заяви
підтримала, додавши ,
що для обслуговування житлового будинку було закріплено 0,15 га земельної ділянки без урахування покосу. Якщо рахувати покіс, то має
бути 0,17
га земельної ділянки. Підтвердила, що земля була надана
для обслуговування житлового будинку, межа не змінювалася, фактично
користується земельною ділянкою, межі земельної ділянки встановлені межовими
знаками; земля не вилучалася. Просила суд усунути порушення її права
користування земельною ділянкою з боку відповідачки та зобов»язати її повернути
0,02 га земельної ділянки та стягнути з відповідача на її користь понесені
судові витрати у розмірі 400 грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечувала.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти позову позивачки, вважаючи, що
відповідач ніяким чином не порушила права позивача на земельну ділянку і не
перешкоджає їй користуватися земельною ділянкою, а 0,02 га землі це якраз та земля, яку позивачка не обробляла і вона заросла,
ніякого покосу там не має. Розмір земельної ділянки визначений межовими
знаками, фактично позивач користується тією земельною ділянкою, якою і користувалася
завжди, земля у неї не вилучалася.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні
заперечував проти позову, стверджуючи, що земельна ділянка розміром 0,15 га надана в користування для обслуговування житлового будинку, це
присадибна земельна ділянка . Ніхто земельну ділянку
не вилучав. Відповідно до останнього обліку земельної ділянки ОСОБА_1, то вона має фактично більший розмір земельної ділянки, ніж виділено їй в
користування за рішенням сільської ради. Позивач не довела в судовому
засіданні, що відповідач самозахватила
0,02 га землі, що належали їй. Просив відмовити в задоволенні
позовниї вимог.

Представник третьої особи ОСОБА_7, голова сільської ради . в судовому засіданні показав, що ніякого самозахвату землі з боку відповідача не має.сторони користуються земельними ділянками , межі земельних ділянок встановлені межовими знаками, земля позивачу була
надана для обслуговування житлового будинку , земля не
вилучалася. В користуванні померлої ОСОБА_8 згідно погосподарської книги станом
на 01.01.1996
р. знаходилася земельна ділянка розміром 0, 33 га. Була проведена інвентаризація землі і за ОСОБА_9 була закріплена
земельна ділянка в розмірі 0,35 га. Розмір земельної
ділянки збільшився за рахунок сінокосу. На підставі заяви ОСОБА_9 про відмову
від земельної ділянки з його землекористування була надана земельна ділянка
розміром 0, 20 га ОСОБА_10, яка є дочкою позивачки. Тобто, після смерті ОСОБА_9
для обслуговування житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , була закріплена земельна ділянка розміром 0, 15 га за позивачем. За ОСОБА_11 згідно погосподарської книги була закріплена
земельна ділянка розміром 0,30 га. Коли було проведено
інвентаризацію землі, то було становлено, що земельна ділянка ОСОБА_11
збільшилася на 0,04
га за рахунок сінокосу. ОСОБА_11 здійснила обмін
будинками зі своєю дочкою ОСОБА_3. Після обміну за ОСОБА_3 була закріплена
земельна ділянка розміром 0, 35 га АДРЕСА_2. Права позивачки щодо користування земельною ділянкою   відповідачем не порушуються.

Представник третьої особи ОСОБА_5.землевпорядник, в
судовому засідання показала, що згідно земельно-кадастрової книги у позивачки
рахується 0,15
га земельної ділянки для обслуговування житлового
будинку. 24.03.2007 р. комісія в складі голови земельної комісії та членів
земельної комісії виходила на місце та зробили заміри земельної ділянки ОСОБА_1
та ОСОБА_3 та встановили межові знаки. Згідно замірів, які проводилися
безпосередньо за участю сторін у справі, було встановлено, що земельна ділянки
ОСОБА_1 налічує площу 0, 163 га присадибної земельної ділянки, а по
земельно-кадастровій книзі за нею рахується земельна ділянка розміром 0,15 га.
Згідно земельно-кадастрової книги за ОСОБА_3 рахується 0, 072 га для ведення особистого селянського господарства. При замірах було
встановлено, що земельна ділянка, якого користується відповідач, становить 0,09 га.Для обслуговування будинку за ОСОБА_3 рахується 0,27 га. Були встановлені межові знаки на земельних ділянках сторін. Був
складений відповідний акт, який підписали як ОСОБА_1 так і ОСОБА_3 Тобто,
фактично сторони мають у користуванні більшу земельну ділянку, ніж виділено їм
по земельно-кадастровим книгам.

2

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши їх дозоди
доказами, суд

Встановив :

Згідно рішення виконавчого комітету Гаврилівської
сільської ради за №
21 від 05.03.1998 р. ОСОБА_9 передана земельна ділянка розміром 0,35 га у приватну
власність для обслуговування житлового будинку з послідуючим уточненням площ
при виготовленні державних актів на право приватної власності на землю.

Дана обставина підтверджується рішенням виконавчого
комітету Гаврилівської сільської ради за № 21 від 05.03.1998 p. , копія якого знаходиться
в матеріалах справи.

ОСОБА_9 відмовився від земельної ділянки , подавши письмову заяву, і з його землекористування була надана земельна
ділянка розміром 0,20
га ОСОБА_12 .

Дана обставина підтверджується рішенням виконавчого
комітету Гаврилівської сільської ради № 23 від 30.03.1999 p., копія якого знаходиться
в матеріалах справи.

Тобто, для обслуговування житлового будинку, який
знаходиться за адресою :
АДРЕСА_1 була надана в користування земельна ділянка розміром 0, 15 га.

Позивач отримала в спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_9
житловий будинок з надвірними будівлями , що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1.

Дана обставина підтверджується Свідоцтвом про право на
спадщину за законом, виданим 10.12.2003 р. Вишгородською
державною нотаріальною конторою, реєстр за № 8062., копія свідоцтва про право на спадщину за законом знаходиться в матеріалах
справи.

Позивачу була передана у приватну власність земельна
ділянка розміром 0,
15 га для обслуговування житлового будинку та господарських
будівель з послідуючим уточненням площ при виготовленні державних актів на
право приватної власності на землю в АДРЕСА_1.

Дана обставина підтверджується рішенням сесії
Гаврилівської сільської ради за № 124 від 15.08.2005 p., копія якого знаходиться
в матеріалах справи.

Рішення сесії Гаврилівської сільської ради за № 124 від 15.08.2005
р. позивачем не оскаржувалося.

Дана обставина не заперечувалася і позивачем в судовому засіданні.

Згідно земельно-кадастрової книги у відповідача ОСОБА_3
рахується 0,
072 га для ведення особистого селянського господарства.

Земельна ділянка у позивача не вилучалася. Встановлені межові знаки на
земельній ділянці.

24.03.2007
р. земельною комісією, за участю сторін у справі, були
здійснені заміри земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та встановлені межові
знаки на їх земельних ділянках. При замірі земельної ділянки ОСОБА_1 було
виявлено, що її присадибна ділянка становить 0,163 га, у ОСОБА_3 - 0,09 га .
Складений відповідний Акт, який був підписаний як ОСОБА_1 так і ОСОБА_3
Зауважень, заперечень щодо Акту ні від ОСОБА_1 ні від ОСОБА_3 не надходило.

Дана обставина підтверджується Актом від 24.03.2007 р. та викопіровкою земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які знаходяться в
матеріалах справи.

Дана обставина не заперечувалася і позивачем.

Відповідно до ч.І ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог вищезазначеної статті позивач ОСОБА_1
не довела в судовому засіданні те, що порушено її право користування земельною
ділянкою відповідачем .

Суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача не підлягають
задоволенню.

України.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача понесені  нею судові витрати не підлягають задоволенню
в силу ст. 88
ЦПК

Керуючись ст. ст. З, 10,
11, 60, 209, 88, 212,213,215 ЦПК України, ст. 158, 116, 12, 92 ЗК України, суд

Вирішив :

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через Вишгородський районний суд Київської області.