РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

"25 " січня 2007року                     Гайсинський районний суд
Вінницької області

в складі:
головуючого - судді Панасюка О.С.

при секретарі
Отрошко Н.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Гайсині справу за позовом

ОСОБА_1 до редакції газети «Гайсинський Вісник»,
ОСОБА_2про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної
шкоди, -

Встановив:

15.06.2006р. до суду подано цей позов.

В позовній заяві вказано, що в 25.05.2006р. в тижневому виданні
Гайсинської районної ради «Гайсинський Вісник» за підписом ІНФОРМАЦІЯ_1-
псевдонім кореспондента газети ОСОБА_2, в рубриці «Долі людські» надрукована
стаття ІНФОРМАЦІЯ_2, в якій без зазначення прізвища вказується колишній зять
ОСОБА_3, жительки с. Носівці
Гайсинського району, ОСОБА_1. Зокрема у статті зазначено: «Не згадував він про
доньку три роки. А коли не стало ОСОБА_4 й керівництво РЕМу пообіцяло
компенсацію для сиріт, всі наперебій - і перший, і другий чоловік, і навіть
свекор почали вимагати права на опікунство. ОСОБА_1 взявся за цю «справу» найсерйозніше, зробив усі довідки, щоб відсудити
у бабусі внучат. І на проблеми із житловою площею не зважав, бо ж мешкає
із другою дружиною і двома її дітьми в одній невеликій кімнаті. Де ж іще двох
розмістити? Втім, це для нього було неважливо, бо висновок напрошувався сам по
собі - комфортом і затишком дітей він не дуже переймався. ... Та по совісті
зізнатися самому собі, що опікун з нього
ніякий, ОСОБА_1 не міг. Жага до грошей осліпила його, отож і подав на ОСОБА_3
до суду, хоча сам на дитину навіть аліментів не платив. ... В п'яному дурмані
прибіг до колишньої дружини, влаштував не лише скандал, а й побив свою тещу -
ОСОБА_3, а її матері ОСОБА_5 (майже 80-річній) вибив зуби. До ОСОБА_4 ж кричав: «зніми аліменти, бо в мене є жінка і
ще двоє дітей, яких треба годувати!» ось це і може красномовніше вказати
на батьківську турботу. Та, напевне, коротка пам'ять в чоловіка, якщо після
того, як довідався про компенсацію, заспівав по іншому. ... постає ще одне запитання:
чи може ОСОБА_7на з кримінальним минулим стати опікуном? ... збитий з
пантелику, запитував: «А гроші що, бабі?..». Незважаючи на відсутність прізвища
позивача в статті, стверджував, що її зміст очевидно вказує на нього, зазначені
відомості є неправдивими і принижують його честь, гідність і ділову репутацію,
а їх оприлюднення в районній газеті спричинило моральні страждання у виді
тривалих і інтенсивних негативних переживань обурення, сорому, приниження; значного
погіршення життєвих зв'язків, якості та рівня його життя для відновлення яких
необхідні додаткові час зусилля та кошти.

В судовому засідання позивач вимагав визнати зазначені
відомості неправдивими, вибачитись перед ним, спростувати їх шляхом
опублікування в газеті «Гайсинський Вісник» спростування з вибаченням
наступного змісту:

2

«Редакція газети «Гайсинський Вісник» в особі головного
редактора Балан Лариси Іллівни та ОСОБА_2, яка виступає в газеті під
псевдонімом ІНФОРМАЦІЯ_1, приносить свої вибачення жителю с. Носівці ОСОБА_1,
його сім'ї та родині за опубліковані недостовірні факти в нашій газеті за
25.05.2005р. в рубриці «Долі людські» в статті ІНФОРМАЦІЯ_2, які були взяті з
неперевірених пояснень жительки с. Носівці ОСОБА_6.

Як було встановлено під час судового засідання в
Гайсинському районному суді, винуватцем розпаду сім'ї  ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_1 та покійної
ОСОБА_4  - була остання, яка забрала
дітей і перейшла жити до іншого чоловіка.
Після цього ОСОБА_1 завжди шукав способи спілкування з дітьми.

ОСОБА_1 завжди турбувався про своїх дітей,
займався їх вихованням та утриманням, в тому числі ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яку він
під час шлюбу з ОСОБА_4 удочерив і тільки восени 2005 року за рішенням Гайсинського районного суду був встановлений інший
біологічний батько.

Після розлучення з ОСОБА_4 на обох дітей ОСОБА_1 сплачував регулярно аліменти аж до жовтня 2005 року, коли ОСОБА_3 в
період слухання справи в суді за позовом ОСОБА_1 про відібрання дітей,
щоб показати себе з кращої сторони і виглядіти безкорисливою, відмовилася від стягнення аліментів. Однак і після цього він не
переставав допомагати своїй рідній дочці ОСОБА_7.

Невірним є твердження в статті газети про погані побутові умови, в яких
проживає ОСОБА_1 і неможливість проживання там інших членів сім'ї, навпаки,
побутові умови - житло та обійстя у ОСОБА_3гірші, ніж у ОСОБА_1

Бажання ОСОБА_1 забрати свою дочку ОСОБА_7 після
смерті її матері диктувалося виключно батьківськими почуттями, адже найріднішою
ОСОБА_7 для дитини поряд з матір'ю являється батько і батьківської
ласки та виховання дитині ніхто на замінить.

Це бажання ніяк не пов'язано з будь-якими грошовими чи іншими матеріальними
інтересами. Для утримання дочки ОСОБА_1 має всі умови - він постійно працює,
має достатній і стабільний заробіток, веде підсобне господарство, проживає з дружиною (в ОСОБА_1 друга дружина і сім'я, які дуже
поважають його) не «в одній невеликій кімнаті», а у двох нормальних і за
розміром і за облаштуванням. Крім того, він позитивно характеризуюся як по місцю проживання так і по місцю роботи,
користується повагою і заслуженим авторитетом.

Підтвердженням цього є рішення НОМЕР_1 опікунської
ради Гайсинської районної державної адміністрації про доцільність проживання
дочки ОСОБА_7 біля батька ОСОБА_1

Видумкою автора статті є також те, що ОСОБА_1 наче
б то колись зі злості за те, що з нього стягнули аліменти, побив ОСОБА_3
та її мати ОСОБА_5 і що наче б то в ОСОБА_1 є «кримінальне минуле». ОСОБА_1 ніколи не був судимий і до будь-якої
відповідальності він ніколи не притягувався.

Сама ж ОСОБА_3, яка в даний час подала позов до
Гайсинських ЕМ з вимогою стягнення 70000
(сімдесят тисяч) гривень за смерть дочки наче б то на користь дітей, в
судовому засіданні офіційно відмовилася давати будь-які свідчення з приводу
опублікованої статті і в зв'язку з цим судом винесена окрема ухвала про
передачу матеріалів прокурору Гайсинського району про

з

відмову свідка давати покази для
вирішення питання        про        притягнення ОСОБА_3до кримінальної
відповідальності».

Також позивач вимагав стягнути з
відповідачів 1500 грн. Відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Представник редакції газети
«Гайсинський Вісник» позову не визнала, тому що вважала, що оскільки в статті не зазначено прізвище позивача, то його
честь, гідність і ділова репутація, викладеними у ній фактами,
принижені не були. Обставини щодо
неналежного виконання ним батьківських обов'язків доведені рішенням Гайсинського районного суду від
10.02.2006р. про відмову у задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_3про відібрання дитини. Міркування щодо корисливих мотивів його звернення до суду з цим
позовом логічно випливають з дій позивача після смерті його колишньої
дружини.

Відповідачка ОСОБА_2 до суду не з'явилась, подала заяву про розгляд справи
у її відсутності.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог з таких міркувань.

Беззаперечно доведено, що в статті ІНФОРМАЦІЯ_2, надрукованій в 21-му
номері газети «Гайсинський Вісник» 25.05.2006р. (а.с.б) під іменем «ОСОБА_1»
зазначаються відомості про ОСОБА_1, жителя с Носівці Гайсинського району. Цього факту відповідачі не
заперечували, а зі змісту публікації, в
якому він вказаний, як другий чоловік дочки ОСОБА_3, батько її онучки
ОСОБА_7, який звертався до суду із позовом до ОСОБА_3про відібрання дитини,
витікає очевидний для членів сім'ї, родини та близьких знайомих ОСОБА_1
висновок, що цією особою не може бути будь-хто інший окрім позивача.

ОСОБА_1, згідно
з довідкою Гайсинського РВУ МВС України у Вінницькій області (а.с 36), раніше
не судимий, а факт порушення щодо нього кримінальної справи за ч.1 ст.125 КК
України, яка була закрита за примиренням підсудних з потерпілими, не може
свідчити про «кримінальне минуле» позивача, оскільки його не було визнано винуватим
у скоєнні цього злочину. ОСОБА_1 виключно
позитивно характеризується за місцем проживання і роботи (а.с.13 - 17,
26). З 25.10.2002р. по червень 2005р., відповідно до довідки Гайсинського
центру електрозв'язку №1 ВАТ «Укртелеком» (а.с.27), сплачував аліменти в
розмірі 1/3 частини заробітку на користь ОСОБА_4 Спірні правовідносини
регулюються:

·
ч.4   ст.32   Конституції
України,   згідно   з
якою   кожному

гарантується
судовий захист права спростувати недостовірну

інформацію   про
себе   і   членів
своєї   сім'ї   та
права   на

відшкодування   матеріальної   і
моральної   шкоди,   завданої

збирання,     зберіганням,     використанням     та
поширенням

недостовірної
інформації;

·
ч.1 ст.277, ч.3 ст.297, за змістом яких фізична особа, особисті

немайнові права
якої порушено внаслідок поширення про неї

недостовірної   інформації,
має   право   на
спростування   цієї

інформації і право на звернення до суду про захист гідності   і

честі;

·
ст.23   ЦК
України,
відповідно  до  якої
особа має  право  на

відшкодування
моральної шкоди у разі приниження її честі,

гідності, а також ділової репутації;

·
ст.47-1 Закону України «про інформацію», якою передбачена

заборона
притягнення до відповідальності за висловлювання

оціночних
суджень.

4

Оскільки, поширені в статті ІНФОРМАЦІЯ_2, надрукованій в
21-му номері газети «Гайсинський Вісник» 25.05,2006р. відомості про
«кримінальне минуле» ОСОБА_1 та ухилення ним від сплати аліментів не
відповідають дійсності, принижують його честь та гідність, а зміст цієї статті,
не дивлячись на відсутність у ній прізвища позивача, очевидно для членів його сім'ї,
родини та близьких знайомих вказує, що ці відомості стосуються саме ОСОБА_1 то з
метою захисту особистих немайнових прав позивача, відповідача - редакцію газети
«Гайсинський Вісник», необхідно зобов'язати вибачитись перед ОСОБА_1 та
опублікувати спростування цих відомостей.

Крім того, в результаті поширення таких недостовірних
відомостей ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду у виді негативних переживань
обурення, сорому, приниження; погіршення життєвих зв'язків, якості та рівня
його життя для відновлення яких необхідні додаткові час зусилля та кошти. Тому
з огляду на глибину і тривалість цих страждань, а також недостатню
обґрунтованість визначеного позивачем розміру відшкодування моральної шкоди,
суд вважає розумним і справедливим її розміром 300 грн., які необхідно стягнути
з редакції газети «Гайсинський Вісник», оскільки ОСОБА_2 на час виходу статті
працювала штатним кореспондентом цієї газети і перебувала в трудових відносинах
з нею; з пояснень представника редакції газети «Гайсинський Вісник» - її головного
редактора Балан Л.І., вбачається узгодженість позицій кореспондента ОСОБА_2 та
редакції, про що також свідчить відсутність справжнього імені автора статті,
що, відповідно до роз'яснень а.2 п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України
від 31.03.1995р. № 4 (зі змінами, внесеними Постановою від 25.05.2001р. № 5)
«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,
вказує на те, що вину за поширення цих відомостей редакція взяла на себе.

Як роз'яснено в а.1 п.11 зазначеної Постанови Пленуму Верховного суду
України, критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, критичні
рецензії творів не можуть бути підставою для задоволення вимог про
відшкодування моральної шкоди. Тому міркування автора статті про корисливі мотиви
звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_3, про відібрання дитини, його
недостатнє матеріальне забезпечення для створення належних умов її життя,
розвитку та виховання, байдуже до неї ставлення, є оціночними судженнями,
викладеними кореспондентом газети ОСОБА_2 за результатами
бесіди з ОСОБА_3 та ознайомлення з рішенням Гайсинського районного суду від
10.02.2006р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3про відібрання дітей та
зустрічним позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, а
також ухвали апеляційного суду Вінницької області від 25.04.2006р., якою це
рішення залишено без змін.

З редакції газети «Гайсинський Вісник» на користь позивача падлягають
стягненню понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрат на оплату
юридичних послуг адвоката, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.
10,11,213,214,215,216 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати такими, що не відповідають дійсності, принижують
честь та гідність ОСОБА_1 опубліковані в статті ІНФОРМАЦІЯ_2 за   підписом
ІНФОРМАЦІЯ_1   у   НОМЕР_2
газети

5

«Гайсинський
Вісник» відомості про те, що ОСОБА_1 не сплачував
аліментів на утримання дітей та є особою з кримінальним минулим.

Зобов'язати редакцію газети «Гайсинський Вісник» в
місячний строк з часу набрання рішенням законної сили опублікувати в лівому
куті третьої сторінки тим же шрифтом, що стаття ІНФОРМАЦІЯ_2, вибачення перед
ОСОБА_1 за приниження його честі і гідності, опублікованими у цій статті
неправдивими відомостями про те, що він не сплачував аліментів на утримання
дітей та є особою з кримінальним минулим, а також спростування цих неправдивих
відомостей, в якому зазначити, що ОСОБА_1, про якого зазначалося в статті
ІНФОРМАЦІЯ_2 під ім'ям ОСОБА_1, опублікованій в НОМЕР_2 газети «Гайсинський Вісник» не є «особою з кримінальним минулим», він
постійно справно сплачував аліменти на утримання малолітньої дочки
ОСОБА_7, матеріал у вказаній статті та судження щодо мотивів звернення ОСОБА_1
до суду з позовом до ОСОБА_3 про відібрання дітей, викладено зі слів та суджень
ОСОБА_3..

Стягнути з редакції газети «Гайсинський Вісник» на користь ОСОБА_1 300
(триста) грн. відшкодування моральної шкоди та судові витрати у виді судового
збору в сумі 25 (двадцять п'ять) грн. 50к.,
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15
(п'ятнадцять) грн. та витрат на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 550
(п'ятсот п'ятдесят) грн.

В решті позовних
вимог відмовити через безпідставність.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з часу оголошення рішення, а апеляційну скаргу на рішення
суду може бути подано протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження; апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Вінницької області
через Гайсинський районний суд.