Справа  № 2-2392007р. (№ 2-46292006р.)
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2007 року

Харцизький міський суд Донецької
області у складі: судді-Щебуняєвої Л. Л., при секретарі-Псаревої Г.В., з
участю адвоката-ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Харцизьку

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у місті Харцизьку про стягнення
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ: 13 грудня 2006 року
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань у місті Харцизьку про стягнення моральної шкоди ,вказуючи, що він в
період з 1983 року по 31 травня 2006 року працював на підземних роботах у
шахтах. Останнім часом перебував у трудових відносинах в ОП шахта
„Тловайська" ГП „Шахтарськантрацит". Працюючи тривалий час в
підземних умовах він піддавався дії комплексу шкідливих виробничих чинників:
вугільно -порідний пил, локальна вібрація, шум, важка фізична праця,
несприятливі метеофактори, періодичне обводнення. В результаті тривалих робіт в
підземних умовах ,у липні 2005 року йому встановлено професійне захворювання у
вигляді -хронічної попереково -крестцової радикулопатії в стадії загострення з
статико - динамічними порушеннями та больовим компонентом .Згідно з висновком
МСЕК від 19 липня 2005 року йому встановлено втрату 40% професійної
працездатності та встановлено 3 групу інвалідності. В серпні 2006 року йому
знову встановлено професійне захворювання у вигляді -хронічного бронхіту другої
стадії у фазі ремісії, прикореневого пневмосклерозу , легеневої недостатності
першої стадії. Згідно з висновком МСЕК від 10 жовтня 2006 року, за сукупність
захворювань, йому встановлено втрату 60 % професійної працездатності та
встановлено 3 групу інвалідності безстроково. Він звернувся до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещадних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м. Харцизьку із заявою про
призначення страхових виплат у зв'язку з втратою професійної працездатності при
виконанні трудових обов'язків ,постановою Фонду йому було призначено щомісячні
страхові виплати , одноразова допомога.

Позивач вважає,
що він має право на відшкодування моральної шкоди, завданої умовами
виробництва, оскільки він отримав тяжкі професійні захворювання, що викликало
та продовжує викликати моральні ,фізичні, душевні страждання та переживання у
зв'язку з цим, порушилися його нормальні життєві зв'язки та стосунки через
неможливість продовження активного громадського життя. Отримані професійні
захворювання завжди дають про себе знати - постійні болі в пояснично -
крестцовому відділені хребта, затруднення
при ходьбі, німіють пальці на ногах, внаслідок чого прихрамує на ліву ногу, болі
в грудях, одишка та кашель. Він вимушений постійно приймати ліки, випробує постійну слабкість, довго не може ходити. Через
отримані професійні захворювання він не може повноцінно працювати, хоча
йому тільки 46 років, займатися чоловічою роботою по дому, що викликає в його почуття безпорадності та безсилля, не кажучи
вже про фізичний біль.   Він   вимушений
прикладати   значні   зусилля
для   організації   свого
життя, користуватися сторонньою допомогою
вдома, не в силах в повній мірі матеріально забезпечити себе та свою сім'ю
неповнолітню дитину, яка також знаходиться на його утриманні, значний час знаходиться на лікуванні в зв'язку з отриманими
захворюваннями.

В зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь в
відшкодування моральної шкоди 60000 грн.

Представник відповідача - відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Харцизьку- Самаріна О.М. у судовому засіданні
позив не визнала та пояснила, що відповідно
до ст.77 ,п.27 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006
рік" призупинена у 2006 році дія ст..ст. 1,21,28,34 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування нещасного випадку на виробництві і професійному захворюванні, що спричинили втрату
працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей, тому позивач не
має права на відшкодування моральної
шкоди в зв'язку з встановленими йому в липні 2005 року та в серпні 2006 року професійними захворюваннями. Також вважає, що
позивач не довів доказів його моральних
страждань в зв'язку з професійними захворюваннями. Вказує, що на медіко -соціальні експертні комісії покладено обов'язки ,в
тому числі, встановлення факту спричинення
моральної шкоди працівнику , виплата страхових виплат за моральну шкоду проводиться Фондом на підставі -.заяви
потерпілого, рішення суду про відшкодування моральної шкоди, висновків медичних органів. Однак
позивач не звертався до них з заявою
про відшкодування йому моральної шкоди, тому відділення Фонду не мало можливості направити його до МСЕК з метою
встановлення факту спричинення йому моральної шкоди. Крім того, вважають, що
сума моральної шкоди позивачем завищена.

Заслухав пояснення позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обгрунтованим і підлягаючим частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 в період з 20
червня 1983 року по 31 травня 2006
року перебував у трудових відносинах на підприємствах - ДВАТ шахта „Іловайська" ДПДХК „Жовтеньвугілля", ОП шахта „Іловайська"
ГП „Шахтарськантрацит", де він працював
на підземних роботах в якості - ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверждуються копією його
трудової книжки.

Із акта розслідування хронічного професійного
захворювання по ОП шахта „Іловайська" від 5 липня 2005 року вбачається, що під час виконання
трудових обов'язків при виконанні
тяжкої фізичної праці в підземних умовах, в умовах неблагосприятливого мікроклімату, дії шкодливих виробничих факторів
позивач ОСОБА_2 отримав професійне
захворювання - хронічна попереково - крестцова радикулопатія в стадії загострення з статико - динамічними порушеннями та
больовим компонентом .

Із акта розслідування хронічного професійного захворювання по ОП шахта „Іловайська" від 30 серпня 2006 року
вбачається, що під час виконання трудових обов'язків при виконанні тяжкої фізичної праці в підземних умовах, в
умовах неблагосприятливого
мікроклімату,тривалової роботи в умовах дії шкідливих виробничих факторів,дії вугільно-породної пилі позивач
ОСОБА_2 отримав професійне захворювання - хронічний бронхіт другої
стадії у фазі ремісії, прикореневий пневмосклероз, легенева недостатність
першої стадії.

Із
медичних виписок, епікризів,
амбулаторної карти вбачається, що позивач ОСОБА_2 знаходився тривалий час на стаціонарному та
амбулаторному лікуванні у зв'язку з отриманими
професійними захворюваннями - крестцова радикулопатія в стадії загострення з статико - динамічними порушеннями та
больовим компонентом та хронічний
бронхіт другої стадії у фазі ремісії, прикореневий пневмосклероз , легенева недостатність першої стадії.

Таким чином вищевказані докази свідчать про те, що під
час виконання трудових обов'язків позивач отримав вищевказані професійні
захворювання.

Проти цих обставин не заперечує і
представник відповідача.

Згідно з висновком МСЕК від 19 липня 2005 року позивачу ОСОБА_2 встановлено втрату 40% професійної працездатності
та він був визнаний інвалідом 3 групи
в зв'язку з отриманим професійним захворюванням - хронічна попереково -крестцова радикулопатія в стадії загострення з
статико - динамічними порушеннями та больовим компонентом.

Згідно з висновком МСЕК від 10 жовтня 2006 року, за
сукупністю захворювань-вищевказаного
та хронічний бронхіт другої стадії у фазі ремісії, прикореневий пневмосклероз , легенева недостатність першої
стадії, позивачу встановлено втрату 60 % професійної працездатності та встановлено 3 групу інвалідності безстроково.

Відповідно до статей 1,3,21,43 ч.4,46 ч.І ,2 Конституції
України, Україна, як соціальна держава, зміст і спрямованість якої визначають
права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці,
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника тощо. Право на
соціальний захист гарантується ,зокрема,
загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел соціального
забезпечення.

Згідно зі ст.21 ч.І п.1 підпункт „є" Закону України „ Про
загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" до страхових виплат належать, зокрема, грошова сума, яка виплачується
застрахованому за моральну шкоду при наявності факту заподіяння цієї
шкоди потерпшому.

Відповідно до вимог ст.28 ч.З Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасливого випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" при наявності факту заподіяної моральної шкоди потерпілому проводиться страхова виплата
за моральну шкоду.

Згідно ст.34 ч.З вищевказаного Закону також зазначено, що
право на відшкодування моральної
шкоди, заподіяної умовами виробництва, має потерпілий.

З Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004
року №1-рп/2004 у справі в зв'язку
з конституційним звертанням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасливих випадків на виробництві
та професійних захворювань України
в Кіровоградській області про офіційне тлумачення положень частини третьої
статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасливого випадку на виробництві
та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (справа про відшкодування
моральної шкоди) вбачається,п.3.2 Рішення,
що з огляду на особливості захисту здоров'я потерпілого, потерпілому у результаті нещасливого випадку на виробництві
професійного захворювання відшкодовується
моральна шкода.

Відповідно до ст. ст. 23,1167 Цивільного кодексу України
моральна шкода потерпілого від
нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема,
у фізичному болю, фізичних та
душевних стражданнях, яких він зазнає. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричиняє
порушення таких особистих немайнових
прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про
судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди „ від 31.03.1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001
року №5) розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визнає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо),яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд вважає, що в наслідку отриманих професійних
захворювань позивачу ОСОБА_2 заподіяна моральна
шкода, яка вважається у наступному.

Позивач отримав тяжкі професійні захворювання, в зв'язку
з якими тривалий час знаходився на
стаціонарному та амбулаторному лікуванні, іспитував та до наступного часу продовжує іспитувати моральні страждання у
зв'язку з самим фактом ушкодження здоров'я
, фізичну біль, став інвалідом 3 групи безстроково. Отримані професійні захворювання викликали порушення нормальних життєвих
зв'язків позивача через неможливість
продовження активного громадського життя.

Через отримані захворювання позивач не може повноцінно
працювати, будучи людиною працездатного
віку, він не має можливості продовжувати нормальне особисте життя, зруйнувався його звичайний життєвий устрій, він
вимушений прикладати зусилля для організації свого
життя.

Його душевні страждання пов'язані з тим, що він вважає
себе безпомічним та малорухомим
чоловіком, оскільки не може обходитися без сторонньої допомоги, виконувати по дому чоловічу роботу, не в силах в
повній мірі матеріально забезпечити Свою сім'ю,
неповнолітню дитину .

Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на
користь позивача заподіяну моральну
шкоду в зв'язку   з отриманими
професійними захворюваннями.

Доводи представника відповідача про те, що позивач не має
права на відшкодування моральної
шкоди, оскільки професійні захворювання йому встановлені в липні 2005 року та в серпні 2006 року, а відповідно до ст.77 ,п.27
Закону України „Про Державний бюджет
України на 2006 рік" призупинена у 2006 році дія ст..ст.1,21,28,34 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування нещасного випадку на виробництві і професійному захворюванні, що спричинили
втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим та членам їх сімей не можуть бути взятими до уваги, вони не мають правового значення,
оскільки вищевказана стаття закону
є неконституційною, протиречить ст..ст. 1,3,21,43 ч.4,46 ч.І ,2 Конституції України. Крім того, вищевказані виплати
сплачуються не з державного бюджету України.

В зв'язку з чим суд вважає доводи представника
відповідача про те, що факт моральної шкоди позивача є недоведеним, а також про
те, що він не має права на відшкодування моральної шкоди
безпідставними.

Згідно зі ст.ЗЗ п.З Закону України „ Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" моральна шкода ,яка
спричинила втрату професійної працездатності
відшкодовується Фондом соціального страхування і сума страхової виплати за моральну шкоду враховується судом, але
не може бути більше 200 розмірів мінімальної заробітної
плати, встановленої на день виплати.

Вирішуючи питання про розмір страхового відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що з урахуванням ступеню втрати
працездатності, інвалідності, характеру, глибини та обсягу фізичних, душевних страждань позивача, погіршення його
здоров'я, а також виходячи з принципу
розумності і зваженості, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 16000 гривень.

Відповідно до ст.83,88 ЦПК України суд також вважає
необхідним стягнути з відповідача
на користь позивача понесені ним витрати на правову допомогу адвокатом ОСОБА_1 При обчисленні конкретного розміру витрат
на правову допомогу позивачу
адвокатом суд враховує також дію п..1 Постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року „Про граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави" ,згідно якого такі витрати
стягуються у розмірі 40% мінімальної заробітної плати за 1 годину праці .Ця справа розглядалася судом
протягом 1-ї години 20 хвилин, тому
необхідно з відповідача на користь позивача стягнути витрати на правову
допомогу адвокатом ОСОБА_1
у розмірі 200 гривень ,як і просить позивач ,що не перевищує встановлених граничних розмірів (400
грн.х40 %х 1 ч.20м.=213 грн.ЗЗ коп).

Керуючись ст.ст.1,3,21 ч.І п."е",43 ч.4,46
ч.1,2 Конституції України,ст.ст.1,21 ч.І п.І підпункт „е",28 ч.3,33 п.3,34 ч.З Закону України „
Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" ,ст.ст.23,1167 Цивільного кодексу України, п. 1 Постанови
Кабінету Міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року „Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації
за рахунок держави" ст.ст.10,11,83,88,209,212,214,215 ЦПК України
,суд,

ВИРІШИВ: Позов ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Харцизьку про стягнення моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Харцизьку (р/рахунок №0088 в УПС
Донецької області,МФО 834016,КОД ОКПО
25967996 ) на користь ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в селищі Широкому м. Харцизька Донецької
області, у відшкодування моральної шкоди 16000
(шістнадцять тисяч) гривень, а також витрати на правову допомогу адвокатом в сумі 200 гривень,а всього в
загальній сумі 16200 гривень ; витрати з інформаційно -технічного забезпечення
розгляду справи в розмірі 1 грн. 50 коп. на рр1000 в УДК Донецької області, МФО 834016, ОКПО 26288796, отримувач: ТУ ДСА в Донецькій області, призначення
платежу: ТТЗ до Харцизького міського суду Донецької
області, код суду 37.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької
області через Харцизький міський суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви і поданням після
цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги.

Суддя: підпис

копія вірна: суддя