Справа № 2-129/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року                                                                                                         м. Городня

Городнянський
районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Березовського
О.Д., при секретарі Пятковській Т.І., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Трясухо
З.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за
позовомОСОБА_1 до відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації
Чернігівської області щодо стягнення компенсації втрати частини заробітної
плати у зв"язку з затримкою термінів її виплати, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2006
року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до відділу освіти Городнянської
районної державної адміністрації в Чернігівській області щодо стягнення
компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням
термінів її виплати на
виплачену заборгованість за 1997 -2002 роки.

Позивач в
позовній заяві зазначила, що у жовтні 2006 року їй була виплачена згідно рішення
суду заборгована частина її заробітної плати за 1997-2002 роки. При виплаті цієї
заборгованості заробітної плати, відповідно до ст. 34 Закону України „Про оплат
праці", п. 5 „Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини
заробітної
плати у зв"язку з порушенням термінів її виплати", їй повинні були нарахувати та
виплатити компенсацію втрати частини заробітної платив зв"язку з порушенням термінів її виплати, але
цього зроблено не було.

Враховуючи
вищевикладене, просить суд стягнути з відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації в Чернігівській області компенсацію втрати частини заробітної плати у зв"язку з
порушенням термінів її виплати на виплачену заборгованість за 1997-2002 роки.

Ухвалою судді від 18 грудня 2006 року
провадження у зазначеній справі відкрито.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, уточнила період
за який підлягає нарахуванню компенсація, а саме просить суд стягнути з
відповідача на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати за період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року. Пояснила, що за
період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року їй своєчасно не нараховувалась
та не виплачувалась гарантована доплата за стаж роботи і допомога на оздоровлення. В
зв"язку з цим, вона в 2003 році звернулася до суду з позовом про стягнення з відділу освіти
Городнянської райдержадміністрації на її користь заборгованості по виплаті надбавки за стаж роботи та допомоги на
оздоровлення. Городнянським районним
судом Чернігівської області 04.02.2004 року винесено рішення щодо
стягнення з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації на її користь заборгованості по
виплаті надбавки за стаж роботи та допомоги на оздоровлення. У жовтні
2006 року їй була виплачена остаточна заборгована
частина її заробітної плати визначена рішенням суду, однак компенсація втрати частини заробітної плати у зв"язку з
порушенням термінів її виплати їй нарахована та виплачена не була. З
наданою представником відділу освіти Городнянської
райдержадміністрації довідкою про нарахування компенсації втрати частини заробітної плати за період з 01.01.19898
року по 31.08.2002 року, нарахованою сумою компенсації та порядком нарахування
компенсації ОСОБА_1 згодна Просить суд
задовольнити позов та стягнути з відділу освіти суму компенсації втрати частини
заробітної плати у зв"язку з
порушенням термінів її виплати нараховану за період з 01.01.1997 року по
31.08.2002 року на суму заборгованості.

2

Представник
відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимога не визнав.
Пояснив, що дійсно в період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась
надбавка за стаж роботи та допомога на оздоровлення.
Визначена рішенням Городнянського районного суду від 04.02.2004 року сума заборгованості по виплаті надбавки за стаж
роботи та допомога на оздоровлення була
повністю виплачена в жовтні 2006 року. Підтвердив, що при виплаті позивачеві суми заборгованості, компенсація втрати частини
заробітної плати у зв"язку з порушенням
строків її виплати не нараховувалась та позивачу не виплачувалась. Вказав, що згідно Закону України ,Про
реструкіуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України ,Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних
закладів" сума заборгованості перед
вчителями по виплаті надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення була визнана кредиторською
заборгованістю держави. Цим законом також
було встановлено порядок погашення заборгованості протягом 5 років рівними частинами. Згідно листа-роз'яснень Міністерства
освіти і науки України, Мінфіну України
за погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним казначейством України від 30.11.2005 року
№1/9-681 ця заборгованість визнана разовою
виплатою державного бюджету протягом 5 років. Відповідно до нормативних документів, які регулюють нарахування компенсації,
визначено, що компенсація не нараховується на разові виплати, тому компенсація
позивачеві і не нараховувалась. Надбавка
за вислугу років та допомога на оздоровлення позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась в період з 01.01.1997 року по
31.08.2002 року також тому, що пункти
ст. 57 Закону України ,Про освіту" було призупинено і з бюджету коштів на
ці виплати не надходило.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З дослідженої в
судовому засіданні довідки Державної виконавчої служби у Городнянському районі за № НОМЕР_1
року встановлено, що ОСОБА_1 на викання
рішення Городнянського районного суду, ухваленого у 2004 році, отримала грошові кошти, як заборгованість по
зарплаті (надбавка за вислугу років, допомога на оздоровлення) у червні
та жовтні 2006 року (а. с. 3).

Дослідженням у
судовому засіданні рішення Городнянського районного суду Чернігівської
області від 04.02.2004 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти
Городнянської райдержадміністрації про стягнення заборгованості по зарплаті за 1997-2002 роки,
встановлено, що на її користь з відділу освіти Городнянської райдержадміністрації
стягнуто заборгованість по виплаті надбавки за вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення
(а.с. 13). року.

Згідно довідки
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації сума компенсації
ОСОБА_1 втрати частини заробітної плати в зв"язку з порушенням строків їхньої
виплати з 01.01.1998 року по 31.08.2002 року складає 871, 19 грн. З 01.09.2002
року по 31.08.2006 року надбавка за вислугу років відділом освіти нараховувалась і виплачувалась
щомісячно (ах. 11).

Відповідно до частини 2 статті 233
КЗпП України у разі порушення законодавства
про оплату праці працівник має право звернугися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком.

Статтею 55
Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Стаття 22
Конституції України наголошує, що при прийнятті нових законів або внесенні змін
до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

3

Стаття 43 Конституції України проголошує, що кожен має
право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не
нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю
захищається законом.

В статті 57
Закону України „Про освіту", якою визначені гарантії держави педагогічним,
науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних
закладів, визначено, що держава забезпечує вказаній категорії працівників виплату
надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної
плати) залежно від стажу педагогічної роботи та виплату допомоги на оздоровлення у
розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати ) при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до
ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов
виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його
праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і
максимальним розміром не обмежується. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України
„Про оплату праці", додаткова заробітна плата, це - винагорода за пралю понад
установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Таким чином, суд
прийшов до висновку, що позивачу неправомірно своєчасно не виплачувалась надбавка
за вислугу років, яка є частиною її заробітної плати, чим порушено її
конституційне право на своєчасне одержання винагороди за працю.

З 01.01.1997
року введена в дію стаття 34 Закону України ,Про оплату праці", якою
передбачена компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням
строків її виплати, яка проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі
товари і тарифів на послуги та у порядку, встановленому чинним законодавством.

Цей порядок
врегульовано законодавством, зокрема Законом України „Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати"
від 19 жовтня 2000 року № 2050-Ш, Постановою КМУ від 20 грудня 1997 p. № 1427 „Про затвердження Положення
про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати",
Постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. № 159 „Про
затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати".

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що надбавка за
вислугу років та допомога на оздоровлення не
виплачувалась у зв'язку з тим, що дію ст. 57 Закону України „Про освіту" було призупинено, було відсутнє
фінансування на реалізацію цієї норми, а Законом
України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту"
педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям
працівників навчальних закладів,, зазначену заборгованість було визначено як кредиторську заборгованість Державного
бюджету України і вона погашається протягом
5 років рівними частинами, і цим Законом не передбачено виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати, оскільки вони не
відповідають дійсності і суперечать Конституції України, норми якої є нормами прямої дії. Зазначений Закон встановлює та
регулює правовідносини, що склалися у
зв'язку з не фінансуванням з бюджету виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту", а не порядок
компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених
строків їх виплати.

Закон України , Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту"
педагогічним, науково-педагогічним та іншим

4

категоріям працівників навчальних закладів" було
прийнято 09.09.2004 року, правовідносини що склалися між позивачем та відділом
освіти, і які досліджуються судом, відбувались в період 1997-2002 років,
рішення суду про захист прав позивача прийнято у березні 2004 року і, таким
чином, зазначений Закон не може якимсь чином обмежувати права позивача,
оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України він не має зворотної дії у
часі.

Роз'яснення
Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці
та соціальної політики України, Державним казначейством України від ЗО. 11.2005
року №1/9-681, на яке посилається представник відповідача, у тій частині, що
виплата по ст.57 Закону України ,Про освіту" є разовою виплатою державного
бюджету, суперечить вимогам ч. 1 ст. 5 Закону України „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про
освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників
навчальних закладів", оскільки кредиторська заборгованість погашається
працівникам помісячно разом з виплатою поточної заробітної плати.

Враховуючи
вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню та підлягає стягненню з відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації нарахована позивачу компенсація втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 22, 43, 55, 58 Конституції. України, ст. 57 Закону України ,Про
освіту", ст. 2, ст. 34 Закону України ,Про оплату пращ", ст. 94,233
КЗпП України, Законом України , Про компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року
№ 2050-Ш, Постановою КМУ від 20 грудня 1997 р. № 1427 ,Про затвердження
Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням термінів її виплати", Постановою КМУ від 21 лютого
2001 p. № 159 ,Про затвердження Порядку проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх
виплати", суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимогиОСОБА_1 - задовольнити повністю. Стягнути з
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської
області на користьОСОБА_1 871 грн. 19 коп. компенсації втрати частини
заробітної плати у зв"язку з порушенням термінів її виплати за період з
01.01.1997 року по 31.08.2002 року, без врахування податків та обов'язкових
платежів, що підлягають утриманню.

Стягнути з
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації 51 грн. 00 коп.
судового збору на користь держави.

Стягнути з
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. для
зарахування на рахунок № 1170 Територіального управління Державної судової адміністрації в Чернігівській області, , УДК в Чернігівській області, МФО 853592.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Чернігівської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарга, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку,ч.4 ст.295 ЦПК України.