Справа №2-154107
РІШЕННЯ

іменем України

08 листопада
2007 року

Красноперекопський
міськрайонний суд АР Крим

у
складі: головуючого судді                                                                        Литвиненко
В.П.

при
секретарі                                                                                               Гірській
Н.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Красноперекопську цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до ОСОБА_5,  ОСОБА_6 про визнання угоди куплі-продажі
квартири недійсною,  треті особи -
ОСОБА_7,  АКБ „Укрсоцбанк",

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду з позовом до суду до відповідачів про визнання угоди
куплі-продажі квартири АДРЕСА_1,
укладеної 14.12.2006 року між ними,
як продавцями і покупцем ОСОБА_5,
посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 - недійсним,  мотивуючи вимоги тим,  що на праві власності у рівних частках вони
мали вищевказану квартиру. За домовленністю з відповідачем - ОСОБА_6 вони
погодилися розміняти свою квартиру на одну однокімнатну і одну двокімнатну
квартиру.

Грошей
від ОСОБА_5 ніхто з них не отримав,
оскільки їх повинен був отримати ОСОБА_6 і придбати для них ці дві
квартири. Зі слів ОСОБА_5 їм стало відомо,
що ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 75000 гривень для покупки житла для
позивачів. Але до теперешнього часу квартири їм не придбані,  в зв'язку з чим вони повинні були звернутися
до правоохоронних органів і суду.

Вважають,  що ця угода була укладена під впливом обману
з боку відповідачів,  тому повинна бути
визнана недійсною. Крім того,  позивачі
просять зобов'язати ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 - 75000 грн.

В
судовому засіданні позивачі - ОСОБА_1,
ОСОБА_4,  представник
позивачів-ОСОБА_8 підтримали вимоги позову і наполягають на їх
задоволенні,  крім того,  вказують,
що укладена між ними угода вчинена без наміру створення правових
наслідків,  які обумовлювалися цим
правочином,  оскільки на їх думку повинен
був укладений інший договір - договір міні. А його неможливо було укласти,  оскільки як у ОСОБА_5 та і у ОСОБА_6 на праві
власності були відсутні квартири,  які
вони могли запропонувати для обміну їх квартири. При укладанні договору у
нотаріуса на прохання ОСОБА_6 вони сказали,
що гроші від покупця отримали. Також позивачі просять стягнути з
відповідачів судові витрати,  пов'язані з
розглядом справи.

Відповідач
ОСОБА_5 з вимогами позову згодний,
мотивуючи тим,  що дійсно при
укладенні договору куплі-продажі він гроші позивачам не давав,  а після отримання кредиту в банку АКБ „Укрсоцбанк"
під заставу цієї квартири передав ОСОБА_6 75000 грн. для покупки житла для
позивачів. Квартиру перед покупкою він не оглядав,  по теперішній час в ній проживають позивачі,  в квартиру він не вселявся,  за комунальні послуги оплату не проводив.

Відповідач
ОСОБА_6 з вимогами позову згодний частково,
не заперечує щодо визнання договору куплі-продажу квартири
недійсним,  оскільки фактично позивачі по
справі не продавали ОСОБА_5 своєї квартири,
а звернулися до нього за допомогою

розміняти її на
дві різні. В той же час до нього звернувся ОСОБА_5 з проханням знайти для нього
3-х,  або 4-х кімнатну квартиру. За усною
домовленністю з ОСОБА_5 він вирішив продати належну позивачам квартиру ОСОБА_5,  а за отримані від нього гроші придбати дві
квартири для позивачів,  для чого він
сказав позивачам,  що необхідно оформити
договір купівлі-продажу у нотаріуса,  для
чого необхідно буде сказати йому,  що
гроші вони за квартиру отримали. Після укладання угоди,  ОСОБА_5 передав йому гроші,  але квартири для позивачів по наступний час
ОСОБА_6 не придбав з причини різкого підвищення на них цін. З вимогами
позивачів щодо зобов'язання повернення ним ОСОБА_5 суми 75000 грн. не згодний.

Третя
особа - приватний нотаріус ОСОБА_7 рішення залишає на розсуд суду,  оскільки в судовому засіданні було
виявлено,  що грошей від покупця позивачі
не отримали,  але вважає,  що в момент укладання угоди та її посвідченні
нею як нотаріусом були дотрримані всі вимоги чинного законодавства про
нотаріат,  тому з боку нотаріуса ніяких
порушень закону не було.

Представник
АКБ"Укрсоцбанк" ОСОБА_9 з вимогами позову не згодна,  але рішення залишає на розсуд суду,  мотивуючи тим,  що угода,
яку оспорюють позивачі,
взаємопов'язана з договором іпотеки,
оскільки вищевказана квартира знаходиться у заставі банку від видачу
кредиту ОСОБА_5

Суд,  вислухавши позивачів - ОСОБА_1,  ОСОБА_4,
представників позивачів-ОСОБА_8,
відповідачів,  третіх осіб,  дослідивши матеріали справи,  відмовний матеріал Красноперекопського МРВ ГУ МВС України в АРКрим
№1218,  вважає за необхідне позовні
вимоги позивачів задовольнити частково з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що станом на 13.12.2006
року за позивачами у Красноперекопському міжрайонному бюро технічної
інвентарізації було зареєстровано право власності по 14 частині на
квартируАДРЕСА_1.  (а.с. 25).

Вищевказану
квартиру позивачі продали за договором куплі-продажу від 14.12.2006 року -
покупцю ОСОБА_5 53000 грн. (а.с. 4)

Перед
укладанням угоди купівлі-продажу квартири,
будь-які підстави щодо неможливості посвідчення цієї угоди нотаріусом
були відсутні (а.с.  37-40),  крім того,
сторони в судовому засіданні підтвердили,  що з боку нотаріуса ніяких порушень не
було,  вони до нього претензій не мають.

Проте,  як пояснив в судовому засіданні відповідач
ОСОБА_5,  грошей у нього для покупки
квартири не було,  а кредит він отримав
через декілька днів після укладання угоди,
гроші передав ОСОБА_6,  тому його
дії суд розцінює як обман покупців щодо замовчування обставин,  що мали істотне значення для придбання
квартири,  яку він перед покупкою не
оглядав,  а після укладання угоди по
наступний час не вселився,  тобто вчинив
угоду без наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином,
що у відповідності до  ст.  234 ЦК України уклав фіктивний правочин,  який суд визнає недійсним.  Чинним законодавством обман визначений як
певні винні,  навмисні дії сторони,  яка намагається запевнити іншу сторону про
такі властивості та наслідки правочину,
які насправді наступити не можуть.

Помилковими
є твердження представника позивачів про визнання правочину удаваним,  оскільки у відповідності до  ст.
235 ЦК України,  удаваним є правочин,  вчинений сторонами для приховання іншого
правочину,  який вони насправді вчинили.
Відповідачі,  не маючі на праві власності
взагалі ніяких квартир для укладання договору міни,  реально не могли його укласти,  тому даний правочин не може бути визнаний
судом удаваним.

Стаття
215 ЦК України
визначає загальні правові засади визнання правочинів недійсними,  зокрема підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог,  які встановлені в частинах 1-3, 5-6  ст.
203 ЦК України.

Стаття 216 ЦК України містить
положення про те,  що за недійсним
правочином,  сторони повертаються у
первісний стан,  який мав місце до
вчинення недійсного правочину.

З
урахуванням наведеного,  суд вважає за
необхідне визнати угоду куплі-продажі квартири АДРЕСА_1,  укладену 14.12.2006 року між позивачами та
відповідачем ОСОБА_5 недійсною і повернути сторони у первісний стан.

У
задоволенні вимог позивачів про зобов'язання ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 - 75000
грн.,  суд вважає за необхідне
відмовити,  оскільки у відповідності до  ст.  З
ЦПК України,  ОСОБА_5 не позбавлений
права звернутися в суд за захистом свого порушеного права.

Судові
витрати,  пов'язані з оплатою державного
мита у сумі - 526, 00 грн. на підставі п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №3 від 28.04.1978 року „Про судову практику в справах про визнання угод
недійсними",  та витрат пов'язаних з
оплатою інформаційно-технічного розгляду справи в суді у розмірі - 30 грн. на
підставі  ст.  ст.
79,  88 ЦПК України необхідно
стягнути з відповідачів на користь позивачів солідарно.

Керуючись  ст.
ст.  3-11,  30,
60,  79,  88,
208-209,  212-215 ЦПК
України,   ст.  ст.
203,  213,  215, 216, 230, 234 ЦК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5,  ОСОБА_6 про
визнання угоди куплі-продажі квартири недійсною,  треті особи - ОСОБА_7,  АКБ „Укрсоцбанк",  - задовольнити частково.

Визнати
договір куплі-продажі квартири АДРЕСА_1,
укладений 14.12.2006 року між продавцями - ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 та покупцем -
ОСОБА_5,  -недійсним.

Повернути
сторони у первісний стан.

Стягнути
з ОСОБА_5,  ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 судові витрати,  пов'язані
з оплатою державного мита у розмірі -526 грн. та витрат,  пов'язаних з інформаційно-технічним
забезпеченням судового розгляду у розмірі - 30 грн. солідарно.

У задоволенні
інших вимог відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Красноперекопський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч.4  ст.  295 ЦПК України.