Справа
№22-ц-637 2007 р.
Категорія - відшкодування шкоди
інстанції - Помазан В. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року судова
колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду

Харківської області в складі:

Головуючого :                          Табачної Н. Г.

Судців :                                      Коровіна
С. Г.

Кірсанової Л. І.

При секретарі:        Коваленко
Д. С

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 4 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до управління житлово-комунального господарства, 3-й особі Лозівській
ремонтно-будівельній дільниці про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2003 року позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Він посилався на
те, що 9 липня 2003 року ОСОБА_2,
керуючи своїм автомобілем М-2140, їхав через перехрестя автодороги Мерефа-Павлоград
і вулиці Миру в м. Лозова Харківської області. Грубо порушивши п. 16.12 Правил
дорожнього руху, ОСОБА_2 допустив зіткнення з його автомобілем ВАЗ-21061.

Внаслідок
зіткнення його автомобілю заподіяні механічні ушкодження, а йому -матеріальна
шкода.

Водій ОСОБА_2
притягнутий до адміністративної відповідальності і цим встановлена його вина в
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та заподіянні йому шкоди.

Позивач просив
стягти з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 764 грн. 29 коп. і витрати
по справі.

Вподальшому
позивач свої позовні вимоги уточнив, заявивши їх і до управління
житлово-комунального господарства.

Він вказував, що
зіткнення сталося не тільки з вини відповідача ОСОБА_2., а і з вини міського
управління житлово-комунального господарства, яке обслуговує на автодорозі
світофори.

Йому стало
відомо про те, що в час їхнього руху, на вказаній ділянці дороги загорілося
одразу два світофори, він і водій ОСОБА_2 почали рухатися одночасно і тому
сталося зіткнення.

Позивач просив
стягти з обох відповідачів солідарно заподіяну йому матеріальну шкоду, витрати
по справі та ще 500 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від
26 січня 2005 року в якості 3-ї особи по справі
притягнуто Лозівську ремонтно-будівельну дільницю.

2

ІНФОРМАЦІЯ_1
відповідач ОСОБА_2 помер.

Позивач свої
позовні вимоги уточнив і підтримував їх в частині вимог до управління
житлово-комунального господарства, зазначивши про те, що у зв"язку зі
смертю відповідача по справі ОСОБА_2. він вносить зміни до складу відповідачів.

Відповідач і 3-я
особа проти заявлених позовних вимог заперечували.

Рішенням
Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 4 грудня 2006 року в їх
задоволенні відмовлено.

Позивач рішення
суду оскаржує, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення
позову. Він вважає, що висновки суду зроблені без урахування всіх обставин по
справі і необгрунтовані.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла
наступного.

Відповідно до
вимог ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів
справи вбачається, що 9 липня 2003 року за участю
водіїв ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. в м. Лозова Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої автомобілю позивача заподіяні механічні ушкодження.

Вважаючи винним
в тім, що сталося ОСОБА_3., позивач заявив до нього позовні вимоги про
відшкодування шкоди. Потім він свої вимоги доповнив, заявив їх і до другого
відповідача - управління
житлово-комунального підприємства з тих підстав, що відповідач також винен в
тім, що сталося тому, що неналежним чином виконував обов'язки по обслуговуванню
автодороги.

В період
розгляду справи відповідач ОСОБА_2помер і позивач викреслив його з числа
відповідачів, вимоги ж відносно другого відповідача підтримував.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог відносно другого відповідача, суд виходив з того, що
факту порушення роботи світофору в час дорожньо-транспортної пригоди не
встановлено і даних на підтвердження цього факту суду не надано.

Такі висновки суду містяться на матеріалах справи і
наданих доказах.

Судом
встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини обох водіїв, які
рухаючись по автодорозі, порушили Правила дорожнього руху.

Будь-яких
доказів на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини
відповідача управління житлово-комунального підприємства або 3-ї особи внаслідок
неналежної роботи світофорів суду не надано.

За такими обставинами в задоволенні позовних вимог
відмовлено обгрунтовано.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 303,
304, 307,308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити. Рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської області від 4 грудня 2006
року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом 2 місяців.

Головуючий :

Судді: