АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року липня місяця 24 дня колегія суддів судової
палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м.
Феодосії в складі:

Головуючого,
судді :    - Іщенка В.І.

Суддів:                             - Мамасуєвої Л.О.,
Полянської В.О.

при секретарі:                  - Цендра О.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Феодосії цивільну справу за заявою прокурора м. Керч в інтересах ОСОБА_1 про
визнання недієздатним ОСОБА_2, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Керченського міського суду АР Крим суду від 15 лютого 2007
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор м.
Керчі в інтересах ОСОБА_1 22.01.2007 року звернувся до суду з заявою, в якій
просив визнати ОСОБА_2, 1961
року народження недієздатним з 1 червня 2004 року та встановити над ним опіку.

Вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 страждає на психічний розлад здоров'я, внаслідок
стійкого психічного розладу постраждав від осіб, які використовуючи його психічний стан змусили підписати його у 2004 році
договори купівлі - продажу квартир. Згідно висновку стаціонарної судово
- психіатричної експертизи від 4 липня 2006 року, проведеною Київським міським
центром судово - психіатричної експертизи в зв'язку з розслідуванням
кримінальної справи по факту відчуження ОСОБА_2 вказаного нерухомого майна,
останній виявляє ознаки органічного ураження головного мозку травматично -
інтоксикаційного ґенезу з вираженими інтелектуально - мнестичними та емоційно -
вольовими порушеннями, судорожним синдромом. По своєму психічному стану не може правильно сприймати обставини, які
мають значення для справи, що також стосується терміну до якого відносить
укладення угод - 16 червня та 12 грудня 2004 року. Рішенням Керченського
міського суду АР Крим від 15 лютого 2007 року заяву задоволено, визнано ОСОБА_2 недієздатним з
1 червня 2004 року.

На вказане рішення суду ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про його скасування з
направленням справи на новий розгляд.

Апелянт вказує
на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ч. 1 ст. 239 ЦПК України,
розглянув справу без призначення судової експертизи.

Справа № 22-ц-812- ф/2007                                                    Головуючий
в першій інстанції

суддя Муратова Ж.А.. Суддя-доповідач      Мамасуева Л. О.

-2-

На апеляційні
скарги подані заперечення ОСОБА_1 та прокурором м. Керчі, які вважають рішення
суду обгрунтованим та законним, тому просять залишити його без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з
вимогами частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України під час
розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи
заяву прокурора м. Керчі, суд першої інстанції в обгрунтування рішення
посилається на висновок стаціонарної судово - психіатричної експертизи від 4
липня 2006 року, проведеною Київським міським центром судово - психіатричної
експертизи у зв'язку з розслідуванням кримінальної справи по факту відчуження
ОСОБА_2 нерухомого майна, згідно якої ОСОБА_2 виявляє
ознаки органічного ураження головного мозку травматично - інтоксикаційного
генезу з вираженими інтелектуально - мнестичними та емоційно - вольовими
порушеннями, судорожним синдромом. По своєму психічному стану не може правильно
сприймати обставин, які мають значення для справи.

Судом при вирішенні даної справи експертиза не
призначалася.

Таким чином суд
не виконав вимоги, передбачені ст. 239 ЦПК України, відносно до якої, суд за
наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи
призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Зазначена норма
носить обов'язковий характер .Висновок стаціонарної судово -психіатричної експертизи від 4 липня 2006 року,
не може бути положено в основу рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним, оскільки експертиза була проведена
Київським міським центром судово - психіатричної експертизи в
зв'язку з розслідуванням кримінальної справи.

Крім того
зазначений висновок, не може надати повної відповіді на питання, які повинні
вирішуватися судом при розгляді справ, про визнання особи недієздатною.

Згідно з
роз'ясненнями п.4 Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в
справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від
28.03.1972 року № 3, на вирішення експертів мають бути поставлені такі питання:
чи хворіє даний громадянин на психічну хворобу; чи розуміє він значення своїх
дій та чи може керувати ними. Останнє питання вказаною експертизою не
досліджувалось.

Таким чином
доводи апеляційної скарги спроможні і обгрунтовані, суд першої інстанції
розглядаючи питання щодо дієздатності ОСОБА_2 порушив
норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення з
направленням справи на новий розгляд.

На підставі
викладеного і керуючись статтями 303,307.311 Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АР
Крим у. Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на рішення Керченського міського суду АР Крим суду від 15 лютого
2007 року - задовольнити.

Рішення
Керченського міського суду АР Крим суду від 15 лютого 2007 року -скасувати,
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

-3-

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її
проголошення, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання законної сили.