СПРАВА
№  2-308
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

12 лютого 2006 року Козівський міськрайонний суд
Харківської області у складі головуючого судді Жмуд Н.М., при секретарі Клименко
О.В., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в
місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання     шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2007 року позивач
звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що з
відповідачем по справі вона знаходиться в шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_2року, який
зареєстровано міськвідділом ЗАГС м. Лозова Харківської області, актовий запис № НОМЕР_1. Від даного шлюбу
у них є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4року
народження. Шлюбні відносини з відповідачем припинились у липні 2006 року, подальше
сумісне життя та збереження сім'ї позивач вважає неможливим, відповідач не
бажає матеріально утримувати сім'ю, має неврівноважений характер, що
проявляється у погрозах фізичної розправи і образах, тому позивач   прохає
суд,   даний  шлюб
з  відповідачем  розірвати.

У попередньому
судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просив задовольнити
його вимоги, а також просив покласти
на  нього  усі
судові   витрати  по
справі.

Відповідач  проти
позову  не  заперечує
проти  задоволення  позову.

Виходячи з того,
що у досудовому порядку спір між сторонами за даною цивільною справою
врегульовано, позивач наполягає на задоволенні її позовних вимог, а відповідач
позов визнав повністю, відповідно до ч.4
ст.130 ЦПК
України, в порядку встановленого ст.174
цього ж Кодексу та виходячи з вищєнаведеного, суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання за
наявності,  для  того
законних  підстав  для
задоволення  позову.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає,   що
позов   підлягає   задоволенню.

У судовому
засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до
свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.№4),
дійсно встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який
зареєстровано       ІНФОРМАЦІЯ_2 року,       актовий       запис      №НОМЕР_1

міськвідділом ЗАГС міста Лозова Харківської області. Від
шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4року
народження, який  проживає  з
позивачкою

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється  в
наслідок  його  розірвання.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам  одного   з
них,   що  мають
істотне   значення.

Таким чином,
оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між
сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім
інтересам.

Витрати при
реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивача за її   заявою
(а.с.№17),   а
відповідача   -
звільнити.

Враховуючи
викладене,      керуючись      ст.ст.104      ч.2;                            112      ч.2

Сімейного Кодексу України ст.ст.7, 10, 11, 15, ч.4 ст.130, 174, 208,    209,
212,   218   ЦПК
України   суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до
ОСОБА_2про  розірвання     шлюбу
-   ЗАД0В0ЛВНИТИ.

Шлюб     між     ОСОБА_1,     ІНФОРМАЦІЯ_1
року    народження     та
ОСОБА_2,      ІНФОРМАЦІЯ_3року    народження, зареєстрований    ІНФОРМАЦІЯ_2року    міськвідділом    ЗАГС
міста Лозова  Харківської   області,
актовий  запис  №  НОМЕР_1-
РОЗІРВАТИ.

При отриманні в
органах РАГСУ - свідоцтва
про розірвання шлюбу - стягнути
з ОСОБА_1на користь держави державне мито у розмірі 17 гривень, ОСОБА_2
від  сплати  державного
мита  звільнити.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної   інстанції
або  в  порядку
ч.4   ст.295   ЦПК
України.