УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007р.                                                                     м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді                Соколовського В.М.,

суддів:                                    Ясеновенко
Л.В., Шишка А.І.,

секретаря                               Пилипчук Н.П.,

з участю:                                апелянтки
ОСОБА_1.,

її
адвокатаОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3., його
представника ОСОБА_4,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від 19
жовтня 2006 року, -

встановила:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5
про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права на
спадкове майно та скасування договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1. 16 жовтня 2006 року позивачка
подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони для ОСОБА_5
вчиняти певні дії по відчуженню квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19 жовтня
2006 року в задоволенні вище зазначеної заяви ОСОБА_1. відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_1. подала
апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постановлена міським судом ухвала є
незаконною, порушує її право на захист охоронюваних законом прав та інтересів,
а також суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, статтям 27, 151, 153 ЦПК України.
Вимоги скарги мотивує тим, що суд не взяв
до уваги її доводів про те, що співвідповідач ОСОБА_5 при укладанні договору купівлі-продажу
від ІНФОРМАЦІЯ_1 знав про судовий спір стосовно квартири АДРЕСА_1, законність
успадкування якої оспорюється. Тому будучи власником спірної квартири та знаючи про судовий спір, ОСОБА_5 може
відчужити квартиру іншій особі, що може призвести до затягування
судового процесу та унеможливить винесення справедливого рішення і його
виконання.

В судовому засіданні апелянтка та її адвокат підтримали вимоги скарги з
вище зазначених мотивів та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник вимоги апеляційної скарги не
визнали, вважають ухвалу законною і обґрунтованою, а скаргу - безпідставною,
оскільки апелянткою не наведено доказів того, що ОСОБА_5 має намір відчужити
спірну квартиру.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких
підстав.

Справа №22-ц-17/2007

Категорія 26

2

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви
ОСОБА_1. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що заявником не представлено доказів про те, що
ОСОБА_5 має намір відчужити вище вказану квартиру іншій особі. Тому не має підстав вважати, що невжиття заходів
забезпечення позову зробить неможливим чи утруднить виконання рішення
суду, з чим погоджується і колегія суддів.

Статтею 151 ЦПК
України передбачено, що вжиття заходів забезпечення позову - це право суду, а
не його обов'язок.

Суд першої інстанції права ОСОБА_1 не порушив і постановив ухвалу з
додержанням вимог процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 19 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.