Справа
№2-3513
РІШЕННЯ

іменем України

30 листопада
2007 року   Торезький міський суд
Донецької області у складі:

Головуючого-судді                                                                  Сенчишина
Ф.М.

При секретарі                                                                           Лук'яновій
І.Ю.

за участю
представника позивача                                          Притули
А.П.

відповідача                                                                               ОСОБА_1

представника
відповідача                                                       ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тореза цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Донецькобленерго" в особі Харцизьких електричних мереж до
ОСОБА_1про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позову,
16 жовтня 2007 року робітниками Харцизьких електричних мереж складений акт про
звіряння взаєморозрахунків № 140819139 по сплаті за спожиту елетроенергію з
побутовим абонентомОСОБА_1 Споживач не звернувся до енергопостачальника із
заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну
оплати, тому на 01 жовтня 2007 року фактична заборгованість складає 1097
гривень 64 копійки.

Позивач просить
стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та понесені ним судові
витрати.

Представник
позивача Притула Анатолій Петрович в судовому засіданні підтримав позовні
вимоги та фактичні обставини, на яких вони грунтуються

Відповідачка
ОСОБА_1 у судовому засіданні визнанал фактичні обставини, защзначені в позиві,
заперечила проти задоволення позовних вимог позивача, просить суд до позовних
вимог застосувати трирічний строк позовної давності, оскільки борг виник ще в
2002 році.

Представник
відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні також заперечив проти задоволення
позовних вимог у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Згідно вимог ст.
61 ЦПК України, суд вважає доказаними як такі, що визнані сторонами у справі
наступні фактичні обставини:

Відповідачка -
ОСОБА_1 мешкає за адресоюАДРЕСА_1та є побутовим споживачем електричної енергії.
Позивач з вересня 1999 року по жовтень 2007 року поставляв відповідачці
електричну енергію, яку відповідачка споживала. Позивачем, згідно затверджених
тарифів здійснювалося нарахування за поставлену електроенергію, яке
відповідачкою оплачувалося частково. ВАТ "Донецькобленерго" в особі
Харцизьких електричних мереж за вказаний період була нарахована та станом на 01
жовтня 2007 року не сплачена відповідачкою заборгованість за спожиту
електроенергію у сумі 1097 гривень 64 копійки. Заборгованість виникла в 2002
році, оскільки відповідачем здійнювалася оплата лише поточних платежів за
спожиту електроенергію.

Аналізуючи
правовідносини, що є предметом судового розгляду суд враховує наступне: Згідно
ч. 1 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" № 575/97-ВР від 16
жовтня 1997 року, споживання споживачем енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.

Згідно ст. 714 ЦК України, за
договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу
одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та
дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також
забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До
договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір
поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин
сторін.

Згідно п. 20
"Правил користування електричною енергією для населення",
затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999
року, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої
електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом
розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа
наступного місяця,

якщо договором
не встановлено іншого терміну.

Згідно ч. 1 ст.
692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття,    якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 208 ЦК України
правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно ст. 219 ЦК України,
недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не
має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, суд
виходить з того, що сторони уклали договір постачання позивачем відповідачці
електричної енергії, оскільки позивач поставляв відповідачці електричну енергію
за місцем її помешкання, а відповідачка споживала її. Отже сторони досягли
згоди щодо істотних умов договору постачання, а саме, що позивач буде постачати
відповідачу за плату електричну енергію. Враховуючи, що норми якості
електричної енергії та тарифи оплати за неї визначаються не домовленістю
сторін, а нормативно - правовими актами, суд вважає доведеним факт погодження
сторонами цих істотних умов з моменту досягнення згоди щодо самого факту
постачання, у межах, визначених нормативно-правовими актами, чинними у
відповідний період. Оскільки відсутні письмові докази на підтвердження
узгодження сторонами строку внесення платежів, судом встановлено, що
розрахунковим періодом для оплати спожитої електроенергії є календарний місяць,
а плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься
не пізніше 10 числа наступного місяця. Нарахування позивачем оплати за
поставлену електричну енергію відповідає затвердженим тарифам та відповідачкою
не оспорювалося.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 4 ст.
267 ЦК України,
сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Таким чином,
судом встановлено, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення
заборгованості за поставлену відповідачці електричну енергію, яка виникла до 18
жовтня 2004 року , тобто поза межами строку позовної давності. Суд не вбачає
поважних причин пропущення позовної давності, тому у задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити.

Керуючись п. 20
"Правил користування електричною енергією для населення",
затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999
року, ст.ст. 208, 219, 256, 257, 267, 714 ЦК України, та ст.ст. 10, 11, 60,
174, 212 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позовних Відкритого акціонерного товариства "Донецькобленерго" в
особі Харцизьких електричних мереж до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за
спожиту електричну енергію - відмовити.

На рішення може
бути подана заява про апеляційне оскарження у Апеляційний суд Донецької області
через Торезький міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а
апеляційна скарга може бути подана у тому ж порядку протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається в строк, встановлений для подання такої заяви.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього
строку.

У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.