УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007р.                                                                                       м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області
в складі:

головуючого                                                    Соколовського
В.М.,

суддів                                                               Фединяка
В.Д., Горблянського Я.Д.,

секретаря                                                          Логажевської
М.Б.,

з участю:                                                          апелянта
ОСОБА_1., його представника

ОСОБА_6.,
апелянта ОСОБА_3., їх адвоката ОСОБА_7., відповідача ОСОБА_4., його
представника ОСОБА_6., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3на рішення Долинського районного суду від 19
лютого 2007 року, -

Встановила:

Рішенням
Долинського районного суду від 19 лютого 2007 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Долинської державної нотаріальної контори, Управління юстиції
Івано-Франківської області про визнання недійсним договору дарування -
відмовлено за недоведеністю позовних вимог. Продовжено ОСОБА_2та ОСОБА_3 строк
для звернення до суду. В зустрічних позовах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Долинської державної нотаріальної контори про визнання недійсним договору
дарування - відмовлено за недоведеністю позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_4 200грн. судових
витрат.

Не погоджуючись
з таким рішенням, ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3подали апеляційну скаргу, в якій
зазначили, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням судом норм
матеріального права та з порушенням норм цивільно-процесуального права, а тому
не може вважатись законним і обґрунтованим та підлягає скасуванню. Вимоги
скарги мотивували тим, що суд розглянув справу без представника управління
юстиції Івано-Франківської області - відповідача, якого суд сам залучив до
справи, не маючи жодних доказів про його оповіщення про час і місце судового
розгляду у встановленому законом порядку. Окрім того, в матеріалах справи
мається заява представника управління юстиції ОСОБА_5, де не вказано хто вона і
які її повноваження, без дати і реєстрації, в якій вона просить слухати справу
у відсутності

Справа №
22-ц-621/2007р.                                      Головуючий
у 1 інстанції Андрусів І.М.

Категорія 13                                                             Доповідач
Соколовський В.М.

2

представника
відповідача - управління юстиції. Однак, судом не враховано того, що відповідно
до ст.42 ЦПК України, документом, що посвідчує повноваження представника
юридичної особи, є довіреність юридичної особи або документи, що посвідчують
службове становище і повноваження її керівника. ОСОБА_5. не є першим керівником
обласного управління юстиції, тому без відповідних повноважень не може писати
подібні заяви. Документів, які б стверджували, що ОСОБА_5. є повноважним і
законним представником управління юстиції Івано-Франківської області в
матеріалах справи не має, тому особа, яка не має повноважень не може писати
суду заяви про те, щоб суд розглянув справу у відсутності представника юстиції,
а суд не має права приймати такі заяви до уваги. Відповідно до п.3 ч.1 ст.311
ЦПК України, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть
участь у справі, належним чином не повідомлених про час і місце судового
засідання, то це є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і
передачі справи на новий розгляд. При таких обставинах не має змісту описувати
ті порушення, які допущені судом при застосуванні матеріального права.

Просили
оскаржуване рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд суду першої
інстанції.

В судовому
засіданні апелянт ОСОБА_1., його представник ОСОБА_6., апелянт ОСОБА_3., їх
адвокат ОСОБА_7. вимоги апеляційної скарги підтримали з вище зазначених мотивів
та просили задовольнити її в повному об'ємі.

Відповідач
ОСОБА_4. та його представник ОСОБА_6. вимоги скарги не визнали, вважають її
безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим та
таким, що постановлене на всебічно і повно досліджених обставинах справи.
Просили апеляційну скрагу відхилити, а рішення залишити в законній силі.

Апелянт ОСОБА_2.
та представники Долинської державної нотаріальної контори і Управління юстиції
Івано-Франківської області в судове засідання не прибули, хоча належно були
повідомлені про розгляд справи.

Вислухавши
доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1., його представника ОСОБА_6., апелянта
ОСОБА_3., їх адвоката ОСОБА_7., заперечення відповідача ОСОБА_4. та його
представника ОСОБА_6., перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається із
матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1року помер ОСОБА_9, якому та його дружині
ОСОБА_8на праві спільної сумісної власності в АДРЕСА_1належав житловий будинок.
На половину цього будинку померлого ОСОБА_9. відкрилась спадщина.

Спадкоємцями
цього майна були: дружина - ОСОБА_8. та сини ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4і
ОСОБА_1. Спадкоємці у встановленому законом порядку прийняли спадщину, однак,
оформили право на спадщину тільки 15 грудня 1993 року. Так, ОСОБА_8Долинська
державна нотаріальна контора видала свідоцтво про право власності на 1/2
частину будинку за реєстром №2537, ОСОБА_8, ОСОБА_2і ОСОБА_4нотаріальна контора
видала свідоцтво про право на спадщину на 4/10 частини будинковолодіння, по
1/10 кожному, за рестром №2539. ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину
на 1/10 будинковолодіння 07 травня 2003 року за реєстром №Д-527.

Згідно договору
від 28 січня 1994 року ОСОБА_8, ОСОБА_2і ОСОБА_3 подарували, а ОСОБА_4прийняв у
дар 9/10 часток житлового дерев'яного, критого бляхою будинку житловою площею
42кв.м. з відповідною часткою господарських будівель (стайні, стодоли), що
знаходяться в АДРЕСА_1. Далі в договорі зазначено, що ці 9/10 часток житлового
будинку з відповідною частиною господарських будівель належать дарителям  ОСОБА_8,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2

3

на підставі записів в по господарській книзі
виконкому Оболонської сільської ради за №№194, 135, 136, що стверджується
довідками про право власності цього ж виконкому від 25 січня 1994 року за №№84,
81, 82. Отже, дарителям насправді
належить 8/10 часток будинковолодіння, а не 9/10, як зазначено в договорі, що
було виправлено в договорі нотаріальною конторою на підставі рішення
Долинського районного суду від 27 лютого 2001 року.

При таких даних,
суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, з чим погоджується і
колегія суддів, що договір дарування на час виникнення даних правовідносин було
укладено на підставі діючого на той час цивільного законодавства та
нормативно-правових актів і без порушень, а тому є дійсним і чинним, що не було
спростовано доводами позивачів, в зв'язку з чим їм і було відмовлено в
задоволенні позовів про визнання такого договору недійсним за їх недоведеністю.

Апелянти в
скарзі посилались на те, що основною підставою для скасування рішення суду є
розгляд даної справи в районному суді за відсутності представника управління
юстиції Івано-Франківської області, якого не було належним чином повідомлено
про час і місце судового засідання.

Однак, як
встановлено матеріалами справи, судом було залучено як співвідповідача
управління юстиції (ухвала суду від 20.10.2005 року, а.с.51) і належно
повідомлялось його представника про розгляд справи, про що свідчать його явки
до суду з належно оформленою довіреністю на ім'я ОСОБА_5, що і зазначено в протоколі
судових засідань ( а.с. 89, 90). Згідно ж поданої заяви до суду від ОСОБА_5.,
остання клопотала про розгляд справи у відсутності представника юстиції, тобто
у її відсутність (а.с. 112), а після з'ясування думки учасників судового
процесу, суд продовжив розгляд справи за відсутності представника управління
юстиції. Таке право суду надано ст.169 ЦПК України, згідно якої неявка
представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про
причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Отже, посилання апелянтів
на вище зазначену обставину як на безумовність скасування рішення суду є
безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу.

На підставі
викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом першої
інстанції постановлено на всебічно і повно досліджених доказах, яким дано вірну
юридичну оцінку на підставі норм матеріального та процесуального законодавства,
тому відсутні підстави для його скасування, а доводи апеляційної скарги не
спростовують його законності і обґрунтованості

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, відхилити.

Рішення
Долинського районного суду від 19 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.