Справа №22а-259/2007 р.
1-й інстанції: Кудря
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2007 року квітня
місяця 18 дня         м. Полтава

Колегія  суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Полтавської
області в складі:

Головуючого: Гальонкіна С.А.

Суддів: Абрамова
П.С., Бондаревської С.М.

при секретарі :            Коротун І.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 12
грудня 2006 року

по
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_1про визнання права власності на
жилий будинок і стягнення моральної шкоди , зустрічному позову ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання договору найму жилого приміщення та договору
купівлі-продажу недійсними і виселення.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Шишацького районного суду Полтавської області від 12 грудня 2006 року позов
ОСОБА_2, ОСОБА_3задоволено частково.

Визнано
право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на домоволодіння в АДРЕСА_1.

Стягнуто
з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2., ОСОБА_3. судові витрати в сумі 29 грн. 65 коп.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1відмовлено.

Стягнуто
з ОСОБА_1на користь держави державне мито в сумі 51 грн. і витрати на ІТЗ в
сумі 30 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. рішення суду вважає невірним, просить його
скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи та мотиви скарги приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню.

У
відповідності п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати
рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно
п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухваленням нового рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального
права або процесуального права.

Судом
вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 14.04.1976 року
ОСОБА_4 придбала розташований в с
Ковалівка Шишацького району Полтавської області житловий будинок.

На
підставі домовленості між правлінням КПСП ім. Жовтневої революції та КПСП
«Ковалівка» в листопаді 1997 року ОСОБА_4. була прийнята в будинок ветеранів
розташований в с. Куйбишево Шишацького р-ну Полтавської області.

Згідно
договору від 28.05.1998 року правлінням КПСП « Ковалівка» вищевказаний будинок
наданий як квартира для тимчасового користування терміном на п'ять років
ОСОБА_5. на сім"ю із чотирьох чоловік ( а.с. 15)

25.10.1999
року рішенням правління КПСП «Ковалівка» ОСОБА_5. отримав дозвіл на викуп
даного житлового будинку ( а.с 16).

В 2000
році в рахунок викупу будинку ОСОБА_2. було сплачено 500 грн.(а.с 18-19).

Враховуючі
викладнені обставини, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2.
частково, визнав за нею право власності на вищевказане домоволодіння .

Проте
такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Як
вбачається з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1. в засіданні суду
апеляційної інстанції, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його бабуся ОСОБА_4.

Після її
смерті відкрилась спадщина на домоволодіння розташоване в АДРЕСА_1 та земельну
частку ( пай).

Оскільки
він є єдиним спадкоємцем після смерті своєї бабусі ОСОБА_4 , то у встановлені
законом строки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття
спадщини.

8.09.2000
року ОСОБА_1. отримав свідоцтво про право на спадщину, але позбавлений
можливості розпоряджатись та користуватись домоволодінням, оскільки в 1999 році
КПСП «Ковалівка» безпідставно передало його у власність сім"ї ОСОБА_2.

Згідно
ст 4 Закону України «Про власність» власник має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для
здійснення господарської та іншої не забороненої законом діяльності, зокрема
передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування, а також у
довірчу власність іншим особам.

Статтею
227 ЦК України
( в редакції 1963 року ) передбачено, що договір купівлі-продажу житлового
будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є
громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору .

Договір
купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті
місцевої Ради народних депутатів.

У
відповідності до ст. 47 ЦК
України ( в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове
лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної
форми тягне за собою недійсність угоди

Згідно
ст. 244 ЦК України
до договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 цього
Кодексу.

Відповідно
до ст. 242 ЦК України
до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу,
якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Враховуючи
викладене, колегія суддів приходить до висновку, що КПСП «Ковалівка» при
оформелнні в будинок ветеранів ОСОБА_4. не дотримано вимог нотаріального
оформлення відчудження ( купівлі-продажу, дарування, міни, тощо) належного їй
домоволодіння. Таким чином у КПСП «Ковалівка» не виникло права власності на
вищевказане домоволодіння, що потягло за собою безпідставне укладання з
ОСОБА_5. договору найму житлового приміщення та прийняття рішення стосовно
продажу будинку.

Враховуючи
викладене рішення суду підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_2., ОСОБА_3.

Оскільки
фактично договір купівлі-продажу будинку ні ОСОБА_5 ні ОСОБА_2. не укладався, а
було прийнято лише рішення правління КПСП «Ковалівка» від 25.10.1999 року про
надання дозволу на викуп домоволодіння ОСОБА_5. колегія суддів вважає за
можливе визнати не дійсним лише вищевказане рішення.

Тому
зустрічний позов ОСОБА_1. про визнання договору найму жилого приміщення та
договору купівлі-продажу недійсними і виселення підлягає частковому
задоволенню.

На
підставі вищевикладеного, керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст.11. п.3,
4 ч. ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів , -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення
Шишацького районного суду Полтавської області від 12 грудня 2006 року   скасувати та ухвалити нове рішення .

В
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_1про визнання права власності на
жилий будинок і стягнення моральної шкоди - відмовити.

Зустрічний
позов ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання договору найму жилого приміщення
та договору купівлі-продажу недійсними і виселення - задовольнити частково.

Визнати   недійсним
договір   найму   житлового
приміщення   від 28.05.1998 року
укладений між КПСП «Ковалівка» та ОСОБА_5.

Визнати   недійсним
рішення   правління   КПСП
«Ковалівка»   від  25.10.1999        року
про надання дозволу ОСОБА_5. на викуп домоволодіння АДРЕСА_1 Виселити ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_6 з будинку АДРЕСА_1без надання іншого житлового приміщення .

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.