Справа  №  2-6446/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26/06/
2007 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачовій О.О. ,

при
секретарі   Охрімєнко А.Л.,

у відкритому
судовому засіданні в приміщенні  суду в
м.  Харкові розглянувши

цивільну справу
за   позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Державна виконавча служба Московського районного управління

юстиції м. Харкова про звільнення майна з-під арешту, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, в
якому зазначила, що на виконання рішення Влизнюківського районного суду
Харківської області від 30.08.2001
року, ДВС Московського району м. Харкова відкрито виконавче провадження по
примусовому виконанню рішення щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 матеріальних
збитків та моральної шкоди у розмірі 5115,85
гривень. На підставі акту ДВС Московського району м. Харкова на майно, яке
знаходилось в квартирі АДРЕСА_1
накладений арешт, але все зазначене в акті опису майно  є власністю позивача.

В судовому засіданні в обґрунтуванні своїх доводів позивач пояснила, що на
підставі рішення Влизнюківського районного суду Харківської області від 30.08.2001 року ДВС
Московського району м. Харкова відкрито виконавче провадження по примусовому
виконанню рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 матеріальних збитків та моральної
шкоди. ДВС Московського району м. Харкова був складений акт опису майна в
квартирі, яка належить матері позивача ОСОБА_3., за адресою: АДРЕСА_1 В
квартирі були описані мікрохвильова піч, пральна машина, телевізор, на загальну
суму 1200,00 гривень,
що належать позивачеві, яка також мешкає в даній квартирі. Відповідач за
адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрований та не мешкає. Позивач просила позов
задовольнити,  звільнити майно з під
арешту.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, та пояснив, що дійсно
рішенням Влизнюківського районного суду Харківської області від 30.08.2001 року з нього
стягнуті суми матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених ОСОБА_4 та
ОСОБА_5. До теперішнього часу він не виконав рішення суду. За адресою: АДРЕСА_1
мешкає його мати та сестра, він за даною адресою не зареєстрований та не
проживає, його речей в квартирі немає.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява щодо
розгляду справи у її відсутності.

Суд вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка ОСОБА_6,
дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги
обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Так, згідно копи рішення Влизнюківського районного суду
Харківської області від 30.08.2001
року з ОСОБА_2 стягнуті на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5. в рахунок
відшкодування матеріальних збитків -
2615,85 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди по 2500,00 гривень кожному,
(а.с.7).

З копи договору купівлі-продажу від 19.09.2006
року та витягу КП „ХМВТІ" від 05.10.2006
року вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (а.с.4-5).

Згідно копи довідки Житлово-експлуатаційної дільниці № 120 м. Харкова від 20.03.2007 року, в квартирі
АДРЕСА_1
зареєстрована та постійно проживає
ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2  (а.с. 8).

З копи акту опису й арешту майна від 20
березня 2007 року
встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 в м.
Харкові проведено опис майна, описано та накладено арешт на мікрохвильову піч „LG
MD 66521" б/у,
пральну машину „LG WD 80250
NP" б/у, телевізор „SAMSUNG PLAWD" б/у,
загалом на суму 1200,00 гривень,
(а.с.10-11).

Позивачем в підтвердження належності їй описаного майна
надані копи гарантійних талонів на мікрохвильову піч „LG MD 66521" , пральну машину „LG
WD 80250 NP",
телевізор „SAMSUNG PLAWD", видані на ім'я
покупця ОСОБА_1. (а.с.12-14).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6. також підтвердила
доводи позивача щодо належності позивачу спірного майна, зазначивши, що описані
речі належать ОСОБА_1., вона їх
купувала за власні кошти, але зберігає у матері.

2

Таким
чином, судом з достовірністю встановлено, що позивачеві належить
майно, яке було описано, та на яке накладено арешт ДВС Московського району м.
Харкова.

Відповідно до вимог ст.
50 ЗУ „Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника
звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим
документом. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті ( опису),
вилученні та примусовій реалізації.

Згідно вимог ст. 59
ЗУ „Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно,
на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з
позовом про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ст.ст. 316, 317 ЦК України , ст.ст. 50, 59 ЗУ „Про виконавче
провадження", ст.ст. 10,
60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1  -
задовольнити.

Звільнити з-під арешту майно: мікрохвильову піч „LG MD 66521" б/у, пральну
машину „LG WD 80250
NP" б/у, телевізор „SAMSUNG PLAWD" б/у
згідно акту опису та арешту майна від 20.03.2007
року Державної виконавчої служби Московського районного управління юстиції
м. Харкова, яке належить за правом власності ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської
області через

Московський районний суд м. Харкова протягом двадцяти
днів після подання заяви про

оскарження рішення.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти
днів  з дня проголошення рішенням

Суддя