Справа № 22ц-6318/2007                                    Головуючий
в І інстанції - Литвиненко
Категорія 19/21                                                                      Доповідач - Прозорова М.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07
серпня 2007 року Колегія судців судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропе­тровської області в складі:

головуючого -
Можелянської З.М. суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л. при секретарі -
Білоконь Н.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виро­бництві
та професійних захворювань України в м. Павлограді на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2007 року за позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страху­вання від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді про стягнення недонарахованих щомісячних страхових виплат,

ВСТАНОВИЛА:

В
березні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив
стягнути на його користь недоплату по щомісячним страховим виплатам з
01.03.2002 року по 28.02.2007 рік в сумі 9 549, 18 грн., а також просив
встановити щомісячні страхові виплати з 01.03.2007 року у розмірі 1 091, 03
грн. з послідуючими їх перерахунками відповідного до чинного законодавства
/а.с. 2-4/. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що
постановами Фонду було зроблено перерахунок належних йому страхових виплат, пов'язаних
з втратою здоров'я на виробництві, з застосуванням коефіцієнтів: в 2002 році -
1,193, в 2003 році - 1,182, в 2004 році - 1,152, у 2005 році -1, 238, у 2006
році - 1, 203, встановлених на підставі постанов правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України «Про перерахунок сум що­місячних страхових виплат потерпілим (членам їх
сімей)» /а.с. 10-18/. Він вважає, що даний перерахунок здійснено з грубим
порушенням чинного законодавства, оскі­льки відповідач застосував коефіцієнт
реальної заробітної плати, а не середньої заробітної плати за да­ними органу
виконавчої влади з питань статистики, як це передбачено ст.29 Закону України
«Про зага­льнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійно­го захворювання, які спричинили втрату
працездатності». Тому при проведені перерахунку повинні бути застосовані
коефіцієнти Державного комітету статистики України, які складають: в 2002 році
- 1,352, в 2003 році - 1,210, в 2004 році - 1,228, в 2005 році - 1, 275, в 2006
році - 1, 367

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.05.2007
року позов був задоволений повністю /а.с. 40-43/. В апеляційній скарзі
відповідач ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права /а.с.46-49/. Перевіривши законність та обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апе­ляційної скарги та заявлених
вимог, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до виснов­ку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що для перерахунку страхових виплат позивачеві необхідно застосовувати
коефіцієнти зростання середньої заробітної плати, які вказуються Державним
комітетом статистики України і складають в 2002 році - 1,352, в 2003 році
-1,210, в 2004 році - 1,228, у 2005 році - 1, 275, в 2006 році - 1, 367.
Застосування саме таких коефіцієн­тів, а не коефіцієнтів встановлених
відповідачем, відповідає вимогам ст.29 Закону України «Про загаль­нообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Згідно 4.2
ст.29 зазначеного вище Закону, перерахунок сум щомісячних страхових виплат
здійс­нюється також у випадку зростання в попередньому календарному році
середньої заробітної плати в га­лузях національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади з питань статистики.

2

Такий
перерахунок проводиться з першого березня наступного року. При цьому визначена
раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. Тому ця норма
закону містить обов'язкову умову застосування для перерахунку саме зростання у
попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики, а не реальної заробітної плати, оскільки вона вказує на
необхідність перерахунку саме за таким механізмом, а не тим, який визначений
Правлінням Фонду соціального страхування. Тому суд обґрунтовано врахував ці
вимоги закону.

Застосування
вказаних коефіцієнтів відповідачем суперечить вимогам ч.2 ст.29 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Крім
того, постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2005
року визнано недійсними постанови правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №15 від
14.03.2002 року «Про перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим
(членам їх сімей) з 01.03.2002 року» та №3 від 04.03.2003 року «Про перерахунок
сум щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) з 01.03.2003
року».

Ухвалою
колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 06.09.2006 року постанову
Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2005 року залишено без
змін з зазначенням, що вказані вище постанови не відповідають вимогам ч.2 ст.29
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності».

Посилання
представників відповідача на те, що постанови Фонду про проведення перерахунку
страхової виплати з застосуванням коефіцієнтів 1,193; 1,182; 1,152; 1, 238; 1, 203
не визнані недійсними не можуть бути взяті до уваги, оскільки з врахуванням
встановлених обставин суд обгрунтовано, з посиланням на норми матеріального
права визнав неправильним саме застосування вказаних коефіцієнтів та розрахунок
щодо розміру страхової виплати.

Твердження
про порушення судом норм матеріального права безпідставні. Рішення суду
відповідає встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює вказані
правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись
ст.ст.307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 травня
2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.