overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-65/07 p. РІШЕННЯ Ім'ям України
6 лютого 2007 року                                                             м. Жашків.
Жашківський районний суд Черкаської
головуючого судді -
Томашевський В.М. при секретарі -  Чумак P.M. розглянув у відкритому судовому засіданні міста Жашкова заяву за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.
В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем і від спільного
проживання з яким має неповнолітню дочку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживає з нею і знаходиться на
Так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, прохає стягнути з нього аліменти в сумі 1/4 частині всіх видів заробітку на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 яка проживає з нею
і знаходиться на її утриманні.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю і прохає задовольнити їх в повному обсязі
Будучи допитаним в якості відповідача ОСОБА_2 позов визнав повністю і дав
згоду на виплат аліментів на утримання дочки в розмірі 14 частини
всіх видів заробітку.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав повністю і дав згоду на утримання з нього аліментів на утримання дочки в розмірі і частини всіх
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.
Як встановлено в судовому засіданні сторони, згідно представленої копії
свідоцтва про реєстрацію шлюбу, знаходяться в зареєстрованому шлюбі від якого,
згідно представлених копії свідоцтва про
народження, мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. І вона знаходяться
на утримані позивачки.
народження відповідач записаний батьком дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно ст. 180 -184 СК України, батьки зобов'язані
утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Керуючись ст.ст.180 - 184 СК України, та керуючись
ст..ст..213- 215 ЦПК України суд,
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Жашкова Черкаської області, проживаючого місто АДРЕСА_1 , не працюючого,, на користь ОСОБА_1 проживаючої місто АДРЕСА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку але не
менше встановленого законом мінімуму до досягнення нею повноліття починаючи з 25 січня 2007 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в сумі 51 гривню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь територіального управління державної судової адміністрації Черкаської області сім гривень 50 коп. витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільної справи
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду
через Жашківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 20 днів, після подання заяви про
апеляційне оскарження яка Аодається протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
СправаНОМЕР_2-144 2007
РІШЕННЯ

іменем
України

22 січня 2007 року                                                                                                                          м.Косів

Косівський
районний суд, Івано-Франківської області в складі головуючого судді Турянського
І.Є., з секретарем Лазорик Л.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косові справу за позовом прокурора Косівського району в
інтересах держави в особі ДП "Кутське лісове господарство" до ОСОБА_1 про стягнення шкоди заподіяної неналежним виконанням
службових обов"язків в сумі 4003
грн. 80 коп.,

встановив:

позивач звернувся до відповідача з
даним позовом.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав і пояснив, що у червні - серпні місяці 2006 року на території Космацького
лісництва працівниками державної лісової охорони було проведено перевірку
дотримання природоохоронного законодавства на обходів НОМЕР_1 і НОМЕР_2, які знаходилися під охороною ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1. В результаті перевірки
було виявлено незаконні рубки дерев загальною
кубомасою 16,60 м. куб., чим державі, через
неналежне виконання своїх обов'язків відповідачем, було заподіяно шкоду в
розмірі 4003 грн. 80 коп. Оскільки, згідно з договором, відповідач несе повну матеріальну
відповідальність за заподіяну на його обході шкоду, просить позов
задоволити.

Представник Кутського ДЛГ Бойчук І.М. також підтримав позовні вимоги і
пояснив, що відповідачу було запропоновано добровільно відшкодувати
заподіяну шкоду і пропозиція відповідачем не була взята до уваги.

Відповідач в судовому засіданні вину свою визнав частково і пояснив, що
проживає далеко від обходу, який йому дано під
охорону, а тому не міг прослідкувати всі самовільні рубки. Крім того у
нього хворіла дружина, з якою змушений був сидіти вдома. У зв"язку з
тяжким матеріальним станом просить зменшити розмір відшкодування.

Вислухавши позивача, представника Кутського ДЛГ, відповідача та вивчивши
матеріали справи суд вважає встановленою і
доведеною вину відповідача у неналежному виконанні своїх посадових обов'язків, які передбачені посадовою інструкцією, що
стверджується актом передачі обходу, матеріалами раптових перевірок на обходах,
які знаходилися під охороною відповідача і заподіянні таким чином шкоди, яка згідно приведеного в матеріалах справи
розрахунку становить 4003 грн. 80 коп. з урахуванням вартості деревини. Беручи до уваги важкі
матеріально-побутові умови проживання відповідача, які зазначені в акті
обстеження, суд вважає, що позов слід задоволити частково.

На підставі ст.ст. 105 - 107 ЛК України, ст.ст. 130, 134 КЗпП України, ст. 1166, 1193 ЦК України та
керуючись ст.ст. 213-215
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 на користь держави в особі ДП "Кутське лісове
господарство" 1500 грн. 00 коп. заподіяної шкоди та в дохід держбюджету 51
грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного
суду Івано-Франківської області через

Косівський райсуд шляхом подачі в 10-ти денний строк, з моменту
проголошення, заяви про

апеляційне оскарження і подання
після цього, в 20-ти денний строк апеляційної скарги з
подачею її

копій.
Справа № 2 - О - 4 2007
РІШЕННЯ
Іменем України

22 січня 2007 року                                                                                                                        м.Косів

Косівський районний суд,
Івано-Франківської області в складі головуючого судді Турянського І.Є.,
народних засідателів Кучерової Л.Т., Ковалюк М.І., з секретарем Лазорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косові справу за
заявою ОСОБА_1 про визнання недієздатним ОСОБА_2,

встановив:

заявниця
звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною її сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому
засіданні заявниця підтримала викладені вимоги і пояснила, що її син ОСОБА_2
страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та
керувати ними. Просить заяву задоволити.

Представник
відділу опіки і піклування Косівської РДА Швець Г.О. підтримала вимоги заявниці і ствердила, що дійсно ОСОБА_2 потребує
обмеження в дієздатності.

Вислухавши
доводи заявниці, представника органу опіки і піклування та вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими такі
факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.39
ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок
хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх
дій та (або) керувати ними.

Як
вбачається з довідки Косівської ЦРЛ № 428 від 26.10.2006 р. ОСОБА_2 дійсно знаходиться на диспансерному обліку в
психоневрологічному кабінеті і страждає шизофринією, внаслідок
перенесеної травми (а.с.).

Відповідно до
проведеної судово-психіатричної експертизи від 20.12.2006 p.,
підтверджено встановлений лікувальним закладом діагноз захворювання ОСОБА_2 і у
висновку зазначено, що він страждає стійким психічним розладом у формі
епілептичної деменції з частими великими судомними нападами і в силу свого
захворювання не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином,
зібрані і досліджені по справі докази дають суду підстави для визнання ОСОБА_2,
недієздатним.

На підставі ст.39 ЦК України та керуючись ст.ст.240, 241 ЦПК України, суд
-

вирішив:

Заяву задоволити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і
жителя м.Косів, Косівського р-ну, Івано-Франківської обл., визнати
недієздатним.

Копію рішення,
після набрання ним законної сили, направити органу опіки і піклування для
призначення ОСОБА_2 опіки.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через

Косівський районний суд шляхом подачі, в 10-ти денний
строк з дня проголошення, заяви про

апеляційне
оскарження і подання після цього, в 20-ти денний строк, апеляційної скарги з

подачею
її копій.

Головуючий суддя :                Турянський І.Є.

Народні
засідателі:               Кучерова Л.Т.        Ковалюк МІ.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 травня 2007
року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф., Сеніна Ю.Л., Шабуніна В.М..

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу та
дарування квартири частково недійсними, зустрічним позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1,
ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він, будучи
неповнолітнім, разом з матерю ОСОБА_2 проживав у квартирі АДРЕСА_1 як член
сім”ї наймача, 15 квітня 1992 року ОСОБА_2 уклала договір купівлі-продажу цієї
квартири, а згодом  (4.03.97 р.)
подарувала її ОСОБА_3, чим було порушено його права, ці обставини йому стали
відомі в серпні 2005 року.

ОСОБА_3 звернулася до суду з
зустрічним позовом, просила виселити ОСОБА_1 з членами сім”ї з квартири,
посилаючись на порушення ними її права власності.

Рішенням Ізмаїльського
міськрайонного суду від 30 травня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Одеської області від                21 листопада 2006 року, позов
ОСОБА_1 задоволено, у задоволенні зустрічного позову  відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати ухвалені у справі судові рішення і постановити нове рішення про
задоволення її позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав для
висновку, що судами при її розгляді
допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які
передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині
також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи  до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення
ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3
відхилити, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 30 травня 2006 року
та  ухвалу Апеляційного суду Одеської
області від 21 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України
:
Є.Ф.Левченко

Ю.Л.Сенін

В.М.Шабунін
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

15 травня 2007 року                                           м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :

головуючого     -                  Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                   Патрюка М.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом відкритого акціонерного товариства
“Одесаобленерго” в особі північного району електричних мереж до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення завданих порушенням збитків,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси від 14 липня 2006 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного
суду Одеської області від 30 листопада 2006 року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову та стягнення з
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ВАТ “Одесаобленерго” в особі північного
району електричних мереж суму збитків у розмірі 1000 грн., а також витрати
пов'язані з подачею позовної заяви у розмірі 51 грн.

У касаційній скарзі
відкрите акціонерне товариство “Одесаобленерго” в особі північного району
електричних мереж просить скасувати постановлене рішення апеляційної інстанції
та постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на
необгрунтованність та порушення норм матеріального і процесуального права при
його прийнятті.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно з ч.2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги
не дають підстав для висновку, що при розгляді справи суд неправильно
застосував норми матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. 338
ЦПК України, як підстави для зміни або скасування судових рішень. Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариство “Одесаобленерго” в особі північного району електричних
мереж відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 30 листопада 2006 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

М.В.
Патрюк

М.П. Пшонка
У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 травня 2007
року                                                                         м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України в складі:

головуючого                           Данчука В.Г.,

суддів:                                    Берднік І.С.,

Косенка В.Й.-

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1
на рішення
апеляційного суду Полтавської області від 15 листопада 2006 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та  газифікації “Полтавагаз” про поновлення на
роботі, скасування незаконних актів,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повернення профспілкових внесків та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о
в и л а:

Рішенням Київського
районного суду м. Полтави від                                      21
вересня 2006 року позовні вимоги задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на
посаді ІНФОРМАЦІЯ_1, скасовано наказ  від
3 жовтня 2005 року про звільнення ОСОБА_1. Постановлено стягнути з відкритого
акціонерного товариства по газопостачанню та
газифікації “Полтавагаз” 5860 грн. 24 коп. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, 500 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги
про скасування постанови профспілки від 21 червня 2005 року залишено без
розгляду.

Рішенням апеляційного
суду Полтавської області
від                                    15
листопада 2006 року рішення суду першої
інстанції скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1., в
задоволенні позовних вимог відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
ставить питання про скасування рішення апеляційного суду, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального
права, порушення судом норм процесуального права.

Згідно ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального  чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від                                        15 листопада 2006 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                         Данчук
В.Г.

Судді:                                                                   Берднік
І.С.

Косенко В.Й.
У Х В А Л А  ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

4 травня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Лященко Н.П., Романюка Я.М.,

розглянувши справу за позовом
дочірнього підприємства АТП «Транском» КП «Фірма»Агропостачбуд» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бородянського
районного суду від 17 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 14 листопада 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2005 року підприємство звернулося в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що з вини їхнього працівника ОСОБА_1 при виконанні ним
трудових обов'язків було недотримано умов схоронності та цілісності отриманого
вантажу, внаслідок чого підприємству була спричинена шкода. Остаточно уточнивши
свої позовні вимоги, просили стягнути з відповідача на її відшкодування 21 132
грн. 11 коп.

Рішенням Бородянського районного суду від 17
травня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 листопада 2006
року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь дочірнього
підприємства АТП «Транском» КП «Фірма»Агропостачбуд» на відшкодування шкоди
9368 грн. 86 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судових рішень
з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні
касаційної скарги.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду від 17 травня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області від 14 листопада 2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

Н.П. Лященко     Я.М. Романюк
Справа №2-172/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року                                                                                  Хустський районний суд

Закарпатської області

В складі:
головуючого-судді Данюк В.В.

при секретарі:            Марченко А.В.

з участю позивача:            ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за позовом:

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

суд-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем уклали шлюб 17.11.1981 року в АДРЕСА_1 за а/з НОМЕР_1. За час спільного
проживання у них народилося двоє дітей, які є повнолітніми. Причиною розірвання
шлюбу є те, що вони є люди різних характерів та поглядів на життя, через що
разом не проживають на протязі шести років. В даний час бажає створити нову
сім'ю. Просить суд шлюб між ним та відповідачем, укладений в АДРЕСА_1 розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 30.01.2006
p., 12.02.2007 р.
не з'явилася. Про день, час та розгляд справи повідомлялася належним чином. На
підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права
і взаємовідносини сторін, справу слухати у відсутності ОСОБА_2, ухваливши
заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 17.11.1981
року, який зареєстровано в АДРЕСА_1
Закарпастької області за а/з НОМЕР_1.
Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які є повнолітніми. Дана
обставина стверджена в судовому засіданні оглянутим свідоцтвом про реєстрацію
шлюбу між сторонами. В судовому засіданні позивач категорично наполягає на
розірванні шлюбу, ствердивши неможливість існування шлюбу між ними у такій
формі. З пояснень позивача встановлено, що шлюб між ними існує формально.

Майнового спору
позивачем не заявлено.

За таких обставин суд констатує, що сім'я сторін
розпалася і не має підстав для її збереження.

Керуючись ст.ст. 10,
60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 104,105,112 Сімейного Кодексу України, суд-

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволи ти.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17 листопада 1981 року в АДРЕСА_1 Закарпастької
області за актовим записом НОМЕР_1
розірвати.

2

Стягнути при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 8,5
гривень державного мита.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а також може бути подана апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
апеляційного суду Закарпатської області.

На рішення суду відповідач -
ОСОБА_2 може подати заяву про його перегляд протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Головуючий:                     підпис:                                        В.В.
Данюк

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду                                                                    В.В. Данюк

Секретар суду                        Комар
К.В