Справа № 22ц-3
774/07                                                  Головуючий
інстанції: Соловей Р.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого:
Парінової І.К. суддів: Іванової І.П.,  Галан Н.М. при секретарі: Красносельській Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора
Брянківського професійного електромеханічного ліцею ОСОБА_1 на рішення
Брянківського міського суду Луганської області від 10 квітня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Брянківського професійного
електромеханічного ліцею,  директора
Брянківського професійного електромеханічного ліцею ОСОБА_3 про поновлення на
роботі,  стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу,  відшкодування
моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у грудні 2006 р. звернувся до суду з позовом до Брянківського
професійного електромеханічного ліцею,
директора Брянківського професійного електромеханічного ліцею ОСОБА_3
про поновлення на роботі,  стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди.

Уточнивши свої позовні вимоги,
просив поновити на роботі в якості майстра виробничого навчання
Брянківського професійного електромеханічного ліцею,  стягнути з ліцею на його користь оплату за
час вимушеного прогулу до винесення рішення судом ,  а також моральну шкоду в сумі 1500 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав,
що його було незаконно звільнено наказом №53/вк від 14.11.2006 року за
п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважної причини,  хоча він був відсутній на роботі менше 3
годин через нездужання та з дозволу виконувача обов'язків директора ліцею.

Рішенням Брянківського міського суду від 10 квітня 2007 року вимоги
позивача задоволені частково. Суд поновив ОСОБА_2 на роботі на посаді майстра
виробничого навчання Брянківського професійного електромеханічного ліцею; стягнув
з Брянківського професійного електромеханічного ліцею на користь позивача плату
за час вимушеного прогулу з 15 листопада 2006 року по 10 квітня 2007 року в
сумі 2430 грн.06 коп.,  моральну шкоду в
сумі 350 грн.,  а також витрати на
юридичну допомогу в сумі 100 грн.

Зобов'язав      ОСОБА_1      відшкодувати      Брянківському      професійному електромеханічному ліцею   спричинену шкоду   у зв'язку з оплатою ОСОБА_2 часу

вимушеного
прогулу в сумі 2430 грн. 06 коп. Рішення у частині поновлення ОСОБА_2 на роботі
підлягає негайному виконанню.

Не погодившись з рішенням суду,  директор Брянківського професійного
електромеханічного ліцею ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,  в якій вважає рішення незаконним і
необгрунтованим,  оскільки судом
неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права,  просить рішення суду скасувати і постановити
нове рішення,  яким відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає апеляційну скаргу
такою,  що підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи рішення,  суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що відсутність позивача на робочому місці 20.10.2006 року не є прогулом
без поважних причин,  а тому звільнення
його з роботи за п.4 ст. 40 КЗпП України є незаконним.

Висновки щодо поновлення позивача на роботі і стягнення
на його користь середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу не
спростовуються доводами апеляційної скарги,
рішення суду в цій частині постановлене з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Рішення суду в частині стягнення з директора Брянківського професійного
електромеханічного ліцею ОСОБА_1 на користь Брянківського професійного
електромеханічного ліцею 2430 грн. шкоди у зв'язку з оплатою ОСОБА_2 за час
вимушеного прогулу є незаконним і підлягає скасуванню.

У відповідності до вимог ст. 134 п.8,
237 КЗпП України суд правильно притягнув до участі у справі про
поновлення на роботі у якості третьої особи керівника ліцею ОСОБА_1 Разом з
тим. притягнути до матеріальної відповідальності у межах розгляду цієї справи
неможливо,  тому що поновленому на роботі
працівнику стягнуті рішенням суду гроші ще не виплачені і шкода ліцею ще не
спричинена. Крім того,  стягнути можливо
з відповідача,  а не з третьої
особи,  у якості якої директор ліцею
ОСОБА_1 притягнутий до участі у справі.

Суд повинен розглядати справу тільки у межах заявлених вимог,  а суд вийшов за межі,  стягнувши суму з ОСОБА_1,  тому у цій частині рішення суду необхідно
скасувати.

Керуючись ст.ст.
303. 307 ч.1 п.3,  309 ч.1 п.5,  313, 314,
316 ЦПК України,    -

ВИРІШИЛА6:

Апеляційну     скаргу директора
Брянківського  професійного  електромеханічного ліцею ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення
Брянківського міського суду Луганської області від 10 квітня 2007 р. в частині
відшкодування з ОСОБА_1 шкоди в сумі 2430 грн. 06 коп. на користь Брянківського
професійного електромеханічного ліцею скасувати. В іншій частині рішення суду
зали шити без змін..

Рішення апеляційного
суду набирає чинності негайно,  але може
бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.