Справа
інстанції - Парфенюк B.I.
Категорія:   32                                                                                                                 Доповідач
СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15 серпня 2007 року колегія
суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду
Волинської області в складі: Лончука В.Г., Стрільчука В.А., Русинчука М.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики за касаційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 30 серпня 2005
року,

встановила:

ОСОБА_1.
звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2. про стягнення боргу за договором
позики, посилаючись на те, що 28
серпня 2002 року
відповідач позичила в неї 800
доларів США, які
зобов'язалася повернути в короткий термін, однак свого зобов'язання не
виконала. Тому просила стягнути на свою користь суму позики - 4236 грн. 80 коп., З % річних за кожен
прострочений рік в сумі 317
грн. 76 коп. та 5000 грн. моральної
шкоди.

Рішенням
Чортківського районного суду від 2
червня 2005 року
позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 040 грн. боргу за
договором позики, 292,90
грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання та 51 грн. сплаченого нею
державного мита. В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від ЗО серпня 2005 року рішення
місцевого суду залишено без змін.

У касаційній
скарзі відповідач просить скасувати ухвалу апеляційного суду Тернопільської
області від 30 серпня 2005 року та передати
справу на новий розгляд, покликаючись на неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального і процесуального права.

В запереченні на
касаційну скаргу позивач ОСОБА_1. просить її відхилити як безпідставну і
залишити судові рішення без змін, зазначаючи, що вони відповідають вимогам
законодавства.

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення відсутні, виходячи
з наступного.

Задовольняючи
позов частково, місцевий суд підставно виходив з того, що між сторонами був
укладений договір позики, що підтверджується наявними у справі доказами, і
оскільки відповідач в обумовлений договором строк не повернула борг, то вона
повинна нести встановлену законом цивільно-правову відповідальність за
порушення грошового зобов'язання.

Залишаючи
рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд обґрунтовано погодився
з таким його висновком.

Відповідно до ч.
2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті

ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм
матеріального і процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи
не спростовують висновок суду.

Керуючись ст.
ст. 332, 366 ЦПК
України, колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку
апеляційного суду Волинської області

ухвалила:

Касаційну скаргу відповідача
ОСОБА_2 відхилити. Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від ЗО
серпня 2005 року,
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.