Справа № 2-886/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 травня 2007 року Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської об­ласті у складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі -
Сиверин Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим приміщен­ням,

встановив:

12.04.2007 року позивачка ОСОБА_1., яка є власницею житлового бу­динку
АДРЕСА_1, звер­нулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання її втратившою
пра­во на користування вказаним житловим приміщенням.

Позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог у позові зазначала, що у
1996 році відповідачка, як дружина її сина, була прописана у вищевказаному
будинку, який належить її на праві приватної власності, відповідно до свідоц­тва
про право на спадщину за законом від 04.07.1998 року. З серпня 2005 ро­ку і по
цей час відповідачка, шлюб якої з сином позивачки розірвано у вересні 2005
року, перебуваючи на реєстраційному обліку за вказаною адресою, фак­тично
мешкає у житловому будинку № 15 по вул. Гайдая
у с. Прибужани Воз-несенського району Миколаївської області, у своїх
батьків. Небажання коли­шньої невістки добровільно знятися з реєстрації місця
проживання та зареєст­руватися за місцем фактичного проживання створює
перешкоди для реалізації прав позивачки як власниці.

В судовому
засіданні позивачка позовні вимоги просила задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, належним чином повідом­лена
про час та місце слухання справи, поважної причини своєї неявки суду не надала.
За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, відповідно до
вимог, передбачених ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи: ВГІРФО Вознесенського МРВ УМВС України у
Миколаївській області, у заяві на ім'я суду просив слухати справу у його від­сутності,
не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1., визнавши ОСОБА_2
такою, що втратила право користування вказаним жи­тловим приміщенням.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог,
відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до наступного.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом,
посвідченого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою 04.07.1998
року, позива­чка ОСОБА_1. є власницею житлового будинку АДРЕСА_1. За вказаною
адресою зареєстровані позивачка, її син - Черненко О.В. та відповідачка ОСОБА_2
(24.12.1996 року - дата постановки її на облік).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадянин
України протягом десяти днів

після прибуття до нового місця проживання зобов'язаний зареєструвати своє
місце проживання.

Місце проживання фізичної особи визначено у ст. 29 ЦК України., за
якою - це житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання
в ньому у відповідному населеному пункті, у якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово. Факт постійного проживання відповідачки
ОСОБА_2 з 2005 року та по цей час у житловому будинку АДРЕСА_2 підтве­рджується
довідкою голови вуличного комітету від 12.12.2006 року, актом, складеним
депутатом Вознесенської міської Ради Миколаївської області від 01.03.2007 року
та актом, складеним депутатом Прибужанівської сільської Ради Вознесенського
району Миколаївської області.

Враховуючи обставини даної справи, зокрема те, що спірні правовідноси­ни
стосуються права позивачки вільно розпоряджатися майном, що їй нале­жить на
праві приватної власності, та неможливість вирішення зазначеного спору
відповідно до вимог, передбачених ЖК України, застосуванню підля­гають норми ЦК
України.

Так, згідно ст. 386 ЦК
України, ст. 2,48 Закону України "Про власність" власник може
вимагати усунення будь-яких порушень його права щодо нале­жного йому на праві
приватної власності майна. В даному випадку позивачка має право вимагати
визнання відповідачки ОСОБА_2 втратившою право на користування житловим
будинком АДРЕСА_1.

Ст. 405 ЦК України
передбачено, що члени сім'ї власника житла мають право користуватися цим
помешканням відповідно до закону. При цьому, дане право не залежить від
фактичного стану сімейних відносин. Його припинення можливе в разі відсутності
його суб'єкта без поважних причин понад один рік.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, суд прийшов до висновку, що по­зовні
вимоги ОСОБА_1. обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.
ст. 10,11,209,212,213,214,215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившою право на користування житловим будинком
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів після проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.