У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя
Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши 16 березня 2007 року касаційну
скаргу ОСОБА_1 на
рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 червня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2006 року в справі за
позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3, про поділ спільного майна
подружжя, встановлення порядку користування квартирою і ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про визнання права власності й визнання частково недійсними державного
акта про право власності на землю, витягу з реєстру про право власності на
нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
автогаражний кооператив "Космос", ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про поділ
спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебував у шлюбі з ОСОБА_1,
під час якого було набуто майно, у тому числі дачний будинок, квартиру та
здійснено депозитні вклади у банках.

Шлюб між ними було розірвано
14 вересня 2004 року, після чого стали часто виникати конфлікти з приводу
користування спільним майном.

Просив поділити дачний
будинок,  депозитні вклади, встановити
порядок користування квартирою, виділивши йому кімнату площею 11,7 кв. м.,
ОСОБА_1 - кімнату площею 10 кв. м., ОСОБА_3, який мешкає із своєю сім'єю, -
кімнату площею  17,9 кв. м.

ОСОБА_4 звернувся до
суду із позовом, в якому просить визнати
частково недійсними державний акт про право власності на землю і витяг з
реєстру про право власності  на нерухоме
майно, видані на ім'я ОСОБА_1, визнати за ним
право власності на половину земельної ділянки і будинку, обгрунтовуючи
свої вимоги тим, що вказані земельна ділянка і будинок були придбані та
реконструйовані також і за рахунок його особистих коштів.

ОСОБА_1 звернулася до
суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на
гаражний бокс у кооперативі "Космос", автомобіль, половину
дивідендів, акції відкритого акціонерного товариства "Львівське
спеціалізоване будівельно-монтажне управління № 1" в сумі            8 000 грн., які були придбані за
спільні кошти подружжя, а потім відчужені ОСОБА_2; включити до спільного майна
подружжя мисливські рушниці, сейфи до них та поділити їх і решту спільного
майна.

Рішенням Залізничного
районного суду м. Львова від 29 червня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2006 року, позов ОСОБА_2 і
зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано за ОСОБА_2 право
власності на ½ частину садового
будинку і земельної ділянки, грошові кошти від відчуження простих іменних акцій
на суму 16 732 грн. та мисливські рушниці, всього на суму 30 109 грн. 50 коп.;
визнано за ОСОБА_1 право власності на ½
частину
садового будинку і земельної ділянки та грошові вклади, всього на суму 31 082
грн. 05 коп.; постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію
різниці у вартості майна в розмірі 486 грн. 28 коп. та з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на
користь держави судовий збір; встановлено порядок користування квартирою; в
задоволенні  позову ОСОБА_4 відмовлено,
постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь держави кошти в розмірі  42 грн. 78 коп.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1  посилається на невідповідність і
необгрунтованість висновків судів обставинам справи, неправильне застосування
норм матеріального права і порушення норм процесуального права  та ставить питання про скасування судових
рішень в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на ½
частину
садового будинку й земельної ділянки.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов
ОСОБА_2 й зустрічний позов
ОСОБА_1 та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4,  суд першої інстанції та апеляційний суд,
погоджуючись з ним, встановили обсяг спільно нажитого подружжям ОСОБА_2 майна,
з'ясували джерело і час їх придбання та виходили з того, що при поділі майна
частки майна дружини і чоловіка є рівними, включили до спільного майна подружжя
садовий будинок і земельну ділянку, оскільки їх фактично було придбано у 1998
році під час перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у шлюбі; автомобіль до спільного
майна подружжя включено не було, оскільки зазначений транспорт придбано ОСОБА_2
під час його окремого проживання з
ОСОБА_1; гаража та іншого нерухомого майна у кооперативі
"Космос" ОСОБА_2 не має, дивіденди по акціях за період з 1996 року до
2005 року не виплачувалися; ОСОБА_4 не надав достатніх доказів на підтвердження
своїх вимог.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовами
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3, про поділ спільного майна подружжя,
встановлення порядку користування квартирою і ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
визнання права власності й визнання частково недійсними державного акта про
право власності на землю, витягу з реєстру про право власності на нерухоме
майно та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: автогаражний
кооператив "Космос", ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про поділ спільного майна
подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду
м. Львова від 29 червня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської
області від 11 грудня 2006 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного
Суду України                                                      А.Г. Ярема