УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007
року                                                                                           м. Феодосія

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у
складі:

головуючого судді:
Іщенка В.І.,

суддів   Мамасуєвої Л.О., Полянської В.О., при секретарі:
Брежнєвій O.K.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Феодосії справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії з трудових спорів
ДП „Керченський морський торговельний порт" та до ДП „Керченський морський
торговельний порт" про скасування акту розслідування нещасного випадку,
акту про нещасний випадок, не пов'язаного з
виробництвом, рішення комісії з трудових спорів та наказу № 446 від 13
червня 2006 р. про стягнення матеріального збитку, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 12
червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до Комісії з трудових спорів ДП „Керченський морський
торговельний порт" та до ДП „Керченський морський торговельний порт"
про скасування акту розслідування нещасного випадку, акту про нещасний випадок,
не пов'язаного з виробництвом, рішення комісії з трудових спорів та наказу №
446 від 13 червня 2006 р. про стягнення матеріального збитку. Позовні вимоги
мотивовані тим, що 23 січня 2006 р. автомобіль „Тойота", держ. номер 642-22 КР,
під керуванням ОСОБА_1 зробив на 80 км. пробігу менше, ніж зазначено позивачем
у відповідних документах, однак, 21 січня 2006 р. цей жне пробіг був зроблений
в інтересах ДП „Керченський морський торговельний порт" у зв'язку з
оформленням документів для теплоходу „Порт Керч". За твердженням позивача,
не заподіював він збитку підприємству і тим, що 23 січня 2006 р. поїхав до ТОВ
„Крим-Прайс-Лист ЛТД" для проведення ремонту автомобіля, під час руху до
якого з автомобілем сталася ДТП,
оскільки того дня був сильний мороз - -22С, що вплинуло на необхідність
проведення ремонту автомобіля. На думку позивача, правильність та
обгрунтованість його дій щодо направлення автомобіля для ремонту також підтверджується тим, що при виїзді з гаражу
жодних несправностей виявлено не було, а несправності виникли внаслідок
екстрених погодних умов, крім того, позивач вважає, що про правильність його
дій свідчить і те, що він не був притягнутий до адміністративної
відповідальності працівниками міліції за використання службового
автомобілю   в   особистих
цілях.   13   червня
206   р.   ДП
„Керченський   морський

Справа. № 22-ц-1331-Ф/07р.                            Головуючий у першій інстанції

Шкуліпа В.І. Суддя-доповідач
Іщенко В.І.

2

торговельний
порт" був виданий наказ № 446 за яким позивачу об'являлася догана та він був притягнутий до матеріальної відповідальності у
розмірі 104 грн. 12 коп. Даний наказ ОСОБА_1 був оскаржений до КТС
підприємства однак рішення зазначеного органу від 27 червня
2006 р. оскаржений наказ скасований не був через те, що голоси розділилися порівну. Наказ № 446 та рішення КТС грунтуються на
акті про нещасний випадок, не пов'язаний з
виробництвом № 1 від 01 лютого 2006 р. та акті розслідування нещасного випадку від 02 лютого 2006 p., які позивач вважає такими, що не відповідають вимогам трудового законодавства України
та просить їх скасувати, оскільки ніякого збитку підприємству він не заподіював.

Рішенням Керченського міського суду АР Крим від 12 червня 2007 р. у позові ОСОБА_1 було відмовлено і стягнуто
з нього на користь держави судовий збір у розмірі 08 грн. 50 коп. та
витрати на ІТЗ - 07 грн. 50 коп.

ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду і подав на нього апеляційну скаргу, в
якій просить оскаржуване ним судове рішення скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. В
обгрунтування своїх вимог апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального і процесуального права, неповне
з'ясування суттєвих обставин по справі і надання неналежної
правової оцінки доказам, які надавалися апелянтом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у
судове засідання, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані останнім акти
про розслідування нещасного випадку та про нещасний випадок, не
пов'язаного з виробництвом, рішення КТС та наказ про об'явлення позивачу догани та стягнення матеріального збитку
відповідають вимогам норм трудового
законодавства, провина ОСОБА_1 у заподіяні збитків ДП „Керченський морський торговельний порт" знайшли своє підтвердження
при розгляді справи, а нещасний випадок, який стався з
ОСОБА_1 не пов'язаний з виробництвом, крім того, останнім
був пропущений строк для оскарження рішення КТС, який
поновленню не підлягає.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони
зроблені на підставі ретельно досліджених
доказів, яким надана належна правова оцінка. Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, характер спірних
правовідносин і постановлене рішення, яке
відповідає вимогам матеріального і процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 січня 2006 р. автомобіль „Тойота",
держ. номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 зупинився на
дорозі по напрямку Гагарінське кільце - завод ім. Войкова через поломку автомобіля. Позивач включив аварійну сигналізацію і знаходився у кабіні автомобіля, а
через деякий час автомобіль „Опель", держ. номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2., зіткнувся з його автомобілем,
через що „Тойота" отримала
незначні ушкодження. Після ДТП
ОСОБА_1 звертався до травмпункту Керченської міської лікарні № 1, однак, на підприємство, де він працює, жодних відомостей про стан
здоров'я від позивача не надходило.

Відповідно до вимог Порядку
розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою
КМУ № 1112 від 25 серпня 2004 р. наказом начальника ДП „Керченський морський торговельний порт" № 68 від 24 січня 2006 р.
була створена комісія з розслідування нещасного
випадку і направлено відповідне повідомлення до ВВД ФССвНВнВтПЗ у м. Керч, а 02 лютого 2006 р. був затверджений акт
розслідування зазначеного нещасного випадку, за результатами якого були
встановлені вищезазначені обставини. 02 лютого 2006 р.  начальником ДП  „Керченський морський Торговельний порт"
також був

3

затверджений акт № 1 про нещасний
випадок, не пов'язаний з виробництвом, а наказом № 446 від 13 червня 2006 р. ОСОБА_1 була об'явлена
догана та стягнуто з нього матеріальний збиток у розмірі 104 грн. 12 коп.

Відповідно до
зазначених актів розслідування нещасних випадків та про нещасний випадок,
і це знайшло своє підтвердження при розгляді справи в суді першої інстанції, ОСОБА_1 у шляховому
листі № 842084 від 23 січня 2006 р. приписав зайві маршрути загальною відстанню
80 км. і сума заподіяного збитку за списання палива та використання транспорту
у невиробничих цілях склала - 104 грн. 12 коп. Вказане було визнано і самим
позивачем, який у рапорті від 31 травня 2006 p., зазначив,
що ним були списані 80 км. маршруту і 23 січня 2006 р. він рухався до
сервісного центру „Лідер" для усунення
поломки автомобіля, при цьому, не повідомивши про це механіка автоколони. Отже,
колегія суддів погоджується з висновкам суду першої інстанції про
обгрунтованість актів про розслідування нещасного випадку та про нещасний
випадок, а також наказу № 446, оскільки позивачем були порушені п.п.1.6, 2.2,
3.1 Інструкції з охорони праці № 192 „Для водія автомобіля", якими
встановлено, що водій при виявлені несправності автомобіля повинен повідомити
про це механіка гаражу та перервати роботу, при підготовці автомобіля до виїзду
перевірити його технічний стан; виконувати роботу, доручена адміністрацією
господарства.

Погоджується
колегія суддів і з рішенням суду першої інстанції щодо необґрунтованості
посилання ОСОБА_1 про пропущення керівництвом ДП „Керченський морський
торговельний порт" строку, встановленого трудовим законодавством для
притягнення працівника до матеріальної відповідальності.

Ст. 136 ч.2 КЗпП
України встановлено, що розпорядження власника або уповноваженого ним органу,
або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох
тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не
раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не
згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою
розглядається в порядку, передбаченому законодавством.

Такий строк
керівництвом порту пропущений не був, оскільки після нещасного випадку, що
стався 23 січня 2006 р. у період з 24 по 31 січня 2006 р ОСОБА_1 знаходився на
лікарняному, а з 01 лютого 2006 р. по 31 травня 2006 р. - у навчальній
відпустці, лише в рапорті від 31 травня 2006 р. визнавши факт приписки, через
що проводилося додаткове розслідування за фактом використання автомобіля в
особистих ціялх.

Окрім
зазначеного, ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду з заявою про
оскарження рішення комісії з трудових спорів порту, оскільки згідно зі ст.228 КЗпП України у разі незгоди з рішенням
комісії по трудових спорах працівник чи власник або уповноважений ним
орган можуть оскаржити її рішення до суду в десятиденний строк з дня вручення
їм виписки з протоколу засідання комісії чи його копії. Виписку з протоколу
засідання КТС ДП „Керченський морський торговельний порт" ОСОБА_1 отримав 10 липня
2006 p., однак, з відповідною адміністративною позовною заявою
звернувся до суду лише 31 липня 2006 р.,
за якою провадження у справі було закрито.

Таким чином,
колегія суддів вважаючи рішення суду правильним та таким, що ухвалено з
дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, з урахуванням
всіх суттєвих обставин по справі та наданням дослідженим доказам належної
правової оцінки, не вбачає підстав для скасування судового рішення за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

На підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1
п.1, 308 ч.1, 313-315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів
судової палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим у м. Феодосії,

4

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Керченського міського суду
Автономної Республіки Крим від 12 червня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців до суду касаційної інстанції.