Справа  №2-5 (2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня   2007 року

м. Бучач

Бучацький
районний суд Тернопільської області

в складі:    Головуючого судді     Кузевича Й.Я.,

при секретарі                                        Малій М.П.,

з участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 інтересах ОСОБА_5 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, в якому просить суд стягнути з
відпові­дача на користь ОСОБА_5 майнову
шкоду в розмірі 861,51 грн., та моральну шкоду в сумі 1000 гривень ,завдану йому ушкодженням здоров'я, мотивуючи тим, що 21 липня 2006 року ОСОБА_3 в м.Бучачі по вул.
Б.Хмельницького поблизу Бучацького інституту менеджменту і
аудиту, керуючи моторолером "Скутер - Дефіант", здійснив наїзд на її сина ОСОБА_5, в цей же день у
зв'язку із сильними головними болями у сина та короткочасною втратою пам'яті, вона звернулася із сином за
медичною допомогою в травматологічне відділення Бучацької ЦРЛ. За даним фактом водія моторолера ОСОБА_3 Бучацьким РВ УМВС України
в Тернопільсь­кій області притягнуто до
адміністративної відповідальності за ч.4 ст.127 КУпАП. Незва­жаючи на це, ОСОБА_3 відшкодувати
завдану її сину майнову та моральну шкоду відмовляється. Внаслідок неправомірних дій відповідача, сину завдано
моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 1000 грн., яка
полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він за­знав у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, а також  перебуває
у стані постійного морального пригнічення та дискомфорту.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні  позов  в частині відшкодування мораль­ної шкоди підтримала, суду пояснила, що 21 липня 2006
року  ОСОБА_3 в м.Бучачі по вул. Б. Хмельницького, керуючи моторолером ,здійснив
наїзд на її сина ОСОБА_5а Воло­димира Степановича, внаслідок
наїзду син отримав тілесні ушкодження, для лікування сина вона затратила чималі кошти, відповідач відшкодувати витрати в
добровільному по­рядку відмовився, крім того, внаслідок неправомірних дій
відповідача сину було завдано моральну шкоду, яка проявилася у
фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав вна­слідок ушкодження здоров'я, він постійно перебуває у стані морального
пригнічення та дискомфорту, тривалий час змушений
був перебувати на стаціонарному лікуванні, а тому моральну шкоду
вона оцінює в сумі 1000грн.

Позивач ОСОБА_5 позов в частині
відшкодування моральної шкоди підтримав, суду пояснив, що 20 липня 2006 року
біля 23 год. 30 хв. він разом із ОСОБА_6 і ОСОБА_7 перебували на території Бучацького інституту менеджменту і аудиту, в ту мить , коли він підійшов до велосипеда, який знаходився
навпроти лавки, де вони сиділи, він побачив світло фари якогось
транспортного засобу, що було далі, не пам'ятає. Пізніше його привезли в лікарню, де він проходив курс лікування, в лікарні
він приймав уколи, вживав таблетки, йому ставили
капельницю, йому завдано моральну шкоду, яка проявилася у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав внаслідок
ушкодження здоров'я, а також він постійно перебуває у стані морального
пригнічення та дискомфорту, тривалий час змушений був перебувати
на стаціонарному лікуванні, а тому моральну шкоду він оцінює в сумі 1000грн., в день ДТП алкоголю не вживав, але
напередодні здавав екзамен і випив пива.

Відповідач
ОСОБА_3 позов заперечив, суду пояснив, що 21 липня 2006 року біля 00 год. 30 хв. він ,керуючи власним моторолером
"Скутер- Дефіант" на дальньому світ­лі фар, їхав по вул. Б.Хмельницького, що в м.Бучачі із швидкістю біля 20 км
/год, де бі­ля інституту менеджменту і аудиту
його мав чекати ОСОБА_8. На території інституту по лівій стороні було четверо чоловік, по правій від них знаходився
велосипед. Проїз-джаючи  повз велосипед, за два метри перед скутером
раптово на дорогу вибіг ОСОБА_5, якого він зачепив лівою
ручкою моторолера, від чого ОСОБА_5 впав на асфальт спиною. Він разом із ОСОБА_8 допоміг ОСОБА_5 помити обличчя, так як
з носа останнього текла кров, та відвезли
його в лікарню, ОСОБА_5 просив не викликати мі­ліцію і говорив, що сам винен у тому, що трапилося, а також те, що Не хоче
мати про­блеми, оскільки перед тим вживав алкогольні напої.

Допитана в
якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що вона з подружкою сиділи на лавці на території Бучацького інституту менеджменту і
аудиту, і бачила як моторо­лером в двір інституту над'їхав
ОСОБА_3 і рулем збив ОСОБА_5, який стояв від них на відстані одного метра, і протягнув його по дорозі,
хоча міг обминути, потім по­терпілого відвезли в лікарню, по дорозі в
машині  ОСОБА_5 було погано , вона з ним говорила,
щоб він не втратив свідомість.

Свідок ОСОБА_6
ствердив, що біля 24 год.
21.07.2006 року він знаходився на площадці перед Бучацьким Інститутом менеджменту та
аудиту, там разом із дівчатами перебував ОСОБА_5, його велосипед
знаходився поряд навпроти лавочки, де вони знаходи­лися, появилося
світло однієї фари транспортного засобу, що до них наближався. ОСОБА_5 пішов до велосипеда, щоб його забрати, в цей час його
зачепив скутер і ОСОБА_5 впав на асфальт. Його підняли, ОСОБА_5
просив не викликати на місце події працівників міліції, моти­вуючи тим, що він вживав спиртні напої і не хоче мати
неприємностей.  ОСОБА_5 відвезли в
лікарню.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що
біля 00
год . 30 хв. 21.07.2006 року його покликали на місце події; там він побачив потерпілого ОСОБА_5, який сидів на лавці. При роз­мові потерпілий пояснив, що він біг забрати велосипед, вискочив на дорогу,
де його збив мопед під керуванням ОСОБА_3,
потерпілий говорив , щоб не викликати мі­ліцію, бо він
вживав спиртне, свідок повіз його в лікарню, де лікар надав допомогу і сказав
залишитися йому в лікарні.

Допитаний в
якості свідка ОСОБА_9 суду пояснив, що ОСОБА_5 21.07.2006 року поступив до чергового лікаря ОСОБА_10, його госпіталізували,
наступного дня по­терпілого для лікування було
передано йому, виписали 27.07.2006 року в задовільному стані і рекомендували для проходження подальшого
обстеження в Тернополі, ліки та ме­дичні
препарати для лікування ОСОБА_5 були придбані його матір'ю ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що
вона працює лікарем- невропатологом в Бучаць-кій ЦРЛ, ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні  з діагнозом посттравматична енцеклопатія, що є загостренням здоров'я в наслідок
травми, отриманої під час ДТП, для подальшого обстеження та
лікування був направлений в Тернопільський обласний психоневрологічний
диспансер.Будучи допитаний в якості свідка
ОСОБА_12, суду пояснив, що він перебував на стаціонарному лікуванні разом
із  ОСОБА_5 в одній палаті три - чотири
дні, і той говорив йому, що його
болить голова і що його збив моторолером ОСОБА_3, при спілкуванні ОСОБА_5 почував себе нормально.

Допитаний в
якості свідка ОСОБА_13 суду пояснив, що в Бучацький РВ УМВС України поступило повідомлення про ДТП, і він разом із
ОСОБА_14 вночі 21.07.2006 року прибули на місце
події, однак там нікого не було, наступного дня біля 11год. прийшов в лікарню,
відбирав пояснення у ОСОБА_5 по факту наїзду на нього, батьків ОСОБА_5 не було, ОСОБА_5 говорив, що того дня вживав алкогольні
напої, того ж дня разом із ОСОБА_14 вони
приїхали на місце події, де було проведено обміри і
складено схему ДТП, протокол складав ОСОБА_14.

Свідок
ОСОБА_14 дав суду подібні свідчення, крім того,
пояснив суду, що за наслідками перевірки 30.07.2006 року
в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3 ним було відмовлено на підставі ст.6 п.2 КПК, а також ним було складено
про­токол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_3 за
ч.4 ст.127 КУпАП.

Вислухавши
сторони , свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини
:

20 липня 2006 року біля 24  год. відповідач ОСОБА_3, керуючи моторолером „Скутер-Дефіант", по вул. Б.Хмельницького, 15 в м.
Бучачі  перед Бучацьким інститутом менеджменту та аудиту, здійснив наїзд на пішохода
ОСОБА_5, після чого покинув місце пригоди.

Із отриманими травмами ОСОБА_5
доставлено в травматологічне відділення Бучац-кої ЦРЛ, де він перебував на стаціонарному лікуванні  з 21 по 27 липня 2006 року з тілес­ними ушкодженнями у вигляді рани та синця на голові, які
кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Потерпілий
перебував на стаціонарному лікуванні з 1 по 15 серпня 2006 року в невроло­гічному відділенні Бучацької ЦРЛ з приводу
поттравматичної енцеклопатії.

З висновку Бучацького РВ УМВСУ видно, що ДТП сталася з вини водія мопеда
ОСОБА_3, який в порушення п.п. 2.10,6.8,12.2 правил дорожнього руху України в
темну пору доби не обрав швидкості руху такої , щоб мати
змогу зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги у разі виникнення
небезпеки для руху, після чого на місці пригоди не залишився, а покинув його, не повідомивши про дорожно-транспортну
пригоду підрозділ міліції.

Відповідно до п.6.8 Правил дорожнього руху України водії мопедів повинні
виконувати вимоги інших пунктів цих Правил, що стосуються водіїв.

П.п. 12.2,12.3. Правил визначено, що у темну пору доби та в умовах
недостатньої ви­димості швидкість руху повинна бути
такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. У разі виникнення небезпеки для руху або
перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний
виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших
учасників руху об'їзду перешкоди.

За порушення вимог п.п 2.10,6.8, 12.2 Правил дорожного руху України 05.09.2006 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.127 КУпАП до 85 грн. штрафу.

Ст. 1166 ЦК України передбачено , що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала,
якщо шкоди завдано каліцтвом, ін­шим ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним
засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання
або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідачем ОСОБА_3 не доведено,
що шкода була завдано внаслідок непере­борної сили або умислу потерпілого
ОСОБА_5.

На підставі
викладеного ,суд прийшов до висновку , що відповідач ОСОБА_3 , будучи власником джерела підвищеної небезпеки, завдав
ушкодження здоров'ю потерпілого ОСОБА_5, а тому  вимога
позивачки  про  відшкодування моральної шкоди є право­мірною ,

Цивільний
позов про  стягнення моральної шкоди
підлягає до часткового задоволення. При визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує тяжкість тілесних ушкоджень, характер та обсяг заподіяних позивачу  душевних страждань, яких він за­знав у зв'язку із ушкодженням здоров'я, тривалість
фізичних страждань від болю, порушен­ня на деякий
час привичного життєвого ритму в зв'язку із перебуванням в лікарні, а також враховує майновий стан відповідача , вимоги розумності   та справедливості.

Керуючись ст.
ст. 55,124
Конституції України, ст.ст. 10,11,60,81,88,209,212 ,218 ЦПК України,
ст.ст. 23,1166,1167,1187
ЦК України ,    суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.   Стягнути із
ОСОБА_3 на ко­ристь ОСОБА_5  800 (вісімсот) грн. моральної шкоди та 400(чотириста )грн. судових витрат, всього - 1200 (одну тисячу двісті) гривень.
Врешті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3   17 грн. судового збору в дохід держави та 30 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження подається апеляційному суду Тернопільської області через Бучацький районний суд на протязі 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга на
протязі 20 днів після подання апеляційної
заяви або без попереднього подання такої заяви в строк, встановлений
законом.

Суддя:       Й.Я.Кузевич