Справа №2-2235/2007
21 грудня 2007 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді" Васіної Л.А.
при секретарі Снаговській М. О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, цивільну справу за позовом Особа-1 до Особа-2, Особа-3, третя особа П'ята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру,
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Особа-1 до Особа-2, Особа-3 в якій позивачка просить суд визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру Адреса-1 в м. Дніпропетровську в розмірі по 1/2 частини квартири за Особа-4 та Особа-2.
В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, 15 травня 2005 року помер її батько Особа-4 і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини двокімнатної квартири Адреса-1 в м. Дніпропетровську.
Вказана квартира належала батькові та матері на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 30 серпня 1993 року.
Заповіту батько не залишив.
Окрім позивачки спадкоємцями першої черги за законом є її мати Особа-2 та її брат Особа-3.
У встановлений законом строк позивачка подала заяву про прийняття. спадщини до нотаріальної контори, а брат на час відкриття спадщини постійно проживав і був . зареєстрований разом із спадкодавцем і вважається таким, що прийняв спадщину.
Мама також на час відкриття спадщини постійно проживала і була зареєстрована із спадкодавцем, але протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки.
У червні 2008 року позивачка звернулась до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус в усній формі відмовив у видачі цього свідоцтва у зв'язку з тим, що частка померлого у спільній власності на квартиру не визначена, а тому позивачка вимушена звернутись до суду.
Батьки проживали у вказаній вище квартирі, спільно володіли та користувались нею і вважали, що їх частки в спільній власності є рівними. Ніяких інших домовленостей між ними або рішення суду з цього приводу не було. Батьки не знали про можливість укласти у письмовій формі та нотаріально посвідчити договір про визначення часток у праві спільної власності на квартиру, а зараз зробити це вже неможливо.
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд .задовольнити їх.
Відповідачка Особа-2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечувала.
Відповідач Особа-3 в судове засідання не з'явився незважаючи на виклики, а тому ухвалою суд встановлено заочний розгляд справи. .
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом по справі встановлено факт, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.08.1993 року квартира Адреса-1 в м. Дніпропетровську належить на праві спільної сумісної власності Особа-4 та Особа-2, що підтверджується копією свідоцтва.
Відповідно до ст. ст. 368, 370 ЦК України спільна власність двох осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Як встановлено в судовому засіданні між Особа-4 та Особа-2 не було домовленості про поділ квартири, а також не приймалось рішення про її поділ, оскільки вони проживали в цій квартирі спільно, користувались нею, сплачували комунальні послуги та підтримували в належному стані.
Таким чином 1/2 частина квартири Адреса-1 в м. Дніпропетровську належить на праві приватної власності Особа-2, а інша 1/2 частина вказаної квартири належить на праві приватної власності Особа-4, який помер 15.05.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.
Після смерті Особа-4 відкрилась спадщина у вигляді його частки квартири, яку .позивачка Особа-1, як спадкоємець першої черги, не може прийняти, оскільки частки в праві спільної сумісної власності не визначені.
Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 1226 ЦК України, ст. ст. 10-12, 27, 30, 58-62, 209, 212-215, 226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Особа-1 до Особа-2, Особа-3, третя особа П'ята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру задовольнити повністю.
Визначити частки у праві спільної часткової власності і встановити, що Особа-2 належить на праві приватної власності 1/2 частина квартири Адреса-1 в м. Дніпропетровську, а померлому 15.05.2005 року Особа-4 належала на праві приватної власності інша 1/2 частина квартири Адреса-1 в м. Дніпропетровську.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідачів, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження, та протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження - апеляційної скарги.