АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-43/2007 р.                                         Головуючий
Суддя-доповідач: Гальонкін С
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007
року січня місяця 31 дня м.  Полтава
Колегія суддів судової палати у

цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:                                         Гальонкіна
С. А.

Суддів:                                                    Карнауха
П.М.  Корнієнка В.І.

при
секретарі                                          Барило
Я.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.  Полтаві цивільну справу за

апеляційною
скаргою              ОСОБА_1    на
рішення

Котелевського
районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2006 року за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3,  Котелевської
селищної ради Полтавської області,
виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської
області,  Колективного підприємства
«Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор»,  відділу колективного підприємства «Полтавське
бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» у Котелевському районі про
покладення обов'язку прибрати незаконно встановлені ворота з проїжджої частини
вулиці,  забезпечення вільного доступу
користувачів до земельних наділів,
встановлення земельного сервітуту та покладення обов'язку дотримуватись
правил земельного сервітуту,  забезпечити
встановлену норму ширини вулиці.

Колегія   суддів,
заслухавши   доповідь   судді-доповідача   апеляційного

суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Котелевського районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2006 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,  Котелевської селищної ради Полтавської
області,  виконавчого комітету
Котелевської селищної ради Полтавської області,
Колективного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації
«Інвентаризатор»,  відділу колективного
підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» у

2

Котелевському районі про покладення обов'язку
прибрати незаконно встановлені ворота з проїжджої частини вулиці,  забезпечення вільного доступу користувачів до
земельних наділів,  встановлення
земельного сервітуту та покладення обов'язку дотримуватись правил земельного
сервітуту,  забезпечити встановлену норму
ширини вулиці - відмовлено повністю .

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  рішення суду
вважає невірним,  просить його
скасувати,  посилаючись на постановления рішення без
врахування належних доказів та порушення норм матеріального права.

Заперечення
на апеляційну скаргу надала ОСОБА_2 в яких рішення суду вважає законним і
обґрунтованими,  прохає апеляційну скаргу
позивача відхилити,  а рішення суду
залишити без змін.

Колегія суддів,  заслухавши
доповідача,  пояснення осіб,  які беруть участь у справі,  перевіривши матеріали справи та мотиви скарги
приходить до висновку,  що скарга
підлягає задоволенню.

У
відповідності п. 2 ч. 1  ст.  307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Згідно
п. п.3,  4 ч. 1  ст.
309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухваленням нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам
справи,  порушення або неправильне
застосування норм матеріального права або процесуального права.

Постановляючи
рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  суд виходив з того,  що офіційно проїзд між садибами НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 АДРЕСА_1 не існував,  був
утворений стихійно й на сьогоднішній час облаштування його неможливо.

Проте такий
висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Як
вбачається з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1,  в 1977 році згідно рішення Селищної ради йому
було виділено земельний наділ за господарством ОСОБА_4.

В 1978
році ОСОБА_4.3гідно рішення № 274 Котелевської районної ради від 27.12.1977
року та плану про забудівлю,  побудував
другий будинок НОМЕР_2.

В плані
земельної ділянки і червоних ліній забудови,
виготовлений технічним бюро на підставі рішення № 274 виконкому
Котелевської районної ради чітко передбачено розміщення будинку НОМЕР_2 в 10
метрах від проїжджої частини вулиці і зазначено проїзд до колгоспного поля.

На весні
2003 року ОСОБА_4 без дозволу було встановлено ворота,  що стало перешкодою для вільного доступу до
земельних наділів. Для

з

усунення
вказаної перешкоди позивач був вимушений звернутися до Селищної ради із заявою
про самовільний захват ОСОБА_4 частини вулиці та незаконним встановлення воріт.

Селищною
радою для розгляду заяви позивача було створено комісію,  результатами розгляду якої згідно акту від
29.01.2003 року було встановлено,  що
ОСОБА_4. самовільно встановив ворота на проході між садибами НОМЕР_1 та
НОМЕР_2. За наслідками розгляду ОСОБА_4. був попереджений про зняття воріт для
надання вільного доступу до земельних наділів,
але зваживши на його прохання,  не
знімати ворота та обіцянки не створювати перепон користувачам наділів в проході
і проїзді до належних їм земельних ділянок,
членами комісії та користувачами було вирішено залишити ворота ( т. 1 а.
с.  129).

При
цьому акт містить відомості про те,  що
ОСОБА_4. надавав комісії обрис його земельної ділянки за часів колгоспу «
ім.  Жданова»,  де був
вказаний проїзд понад господарством до колгоспного поля.

Зафіксована наявність проїзду і актом обстеження спірного проїзду до
городів по вул.  Матросова від 17.05.
2005 року з якого вбачається,  що згідно
плану забудови садиби ОСОБА_4,  затвердженого рішенням Котелевської районної ради № 274
від 27.12.1977 року значиться проїзд до колгоспного поля шириною 4, 5 м.  ( том 1 а. с.
12, 48 ).

Не
заперечується ця обставина і актом від 15.06 2005 року ( том 1 а. с.  130 ) за винятком того,  що в ньому мається вказівка про те,  що "проїзд утворився стихійно,  за часів колгоспу для проїзду до поля ".

26
квітня 2005 року ОСОБА_3 яка діяла відповідно до доручення ОСОБА_4. уклала з
ОСОБА_2 договір купівлі-продажу будинку НОМЕР_2,  включивши у договір самовільно встановлені
ворота на проїжджій частині вулиці,
посилаючись на план житлового будинку,
який було виготовлено Котелевським БТІ на підставі рішення Виконавчого
комітету Котелевської селищної ради № 96 від 5.04.2005 року.

На
протязі 2005-2006 року відповідачкою ОСОБА_2 неодноразово чинилися перепони у
користуванні проходом між буд.  НОМЕР_1
та НОМЕР_2.

Разом з
тим інший проїзд до земельних ділянок позивача та третіх осіб по справі
відсутній.

За
повідомленням виконкому Котелевської селищної ради ( том 2 а. с.  66) питання про влаштування проїзду до
земельних ділянок з провулку Матросова ( із луків) не вирішене. При цьому,  якщо влаштування проїзду до земельної ділянки
ОСОБА_1.  можливе за умови узаконення
проїзду та закріплення його на місцевості межовими знаками ( що відноситься до
компетенції селищної ради і не зроблено нею),
то відносно третіх осіб такої можливості взагалі немає.

Статтею
98 Земельного кодексу України передбачено,
право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача
земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою
земельною ділянкою. Земельні сервітути можуть бути постійними та
строковим.  Встановлення земельного
сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки,    щодо
якої   встановлений   земельний
сервітут,    прав   володіння,

4

користування та
розпорядження нею. Земельний
сервітут      здійснюється
способом,  найменш обтяжливим для
власника земельної ділянки,  щодо якої
він встановлений.

Згідно
ч. 1  ст.
99 Земельного кодексу України власники або землекористувачі земельних
ділянок можуть вимагати встановлення земельного сервітуту шляхом надання права
проходу та проїзду на велосипеді через іншу земельну ділянку.

Оскільки
встановлення такого земельного сервітуту є найменш обтяжливим для відповідачки
ОСОБА_2,  колегія суддів вважає за
можливе встановити земельний сервітут у вигляді надання права проходу і проїзду
на велосипеді ОСОБА_1 , ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 через земельну ділянку ОСОБА_2

Крім того необхідно зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди вищевказаним
особам в користуванні ними цим правом.

Враховуючи
викладене,  рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з постановлениям
нового рішення про часткове задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

На
підставі вищевикладеного,  керуючись  ст.
303,  п. 2 ч. 1  ст.
307,   ст.  ст.  п.
п.3,  4 ч.  ст.
309,  314,  316 ЦПК України,   ст. . 98,
99 Земельного кодексу України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково .

Рішення
Котелевського районного суду Полтавської області від ЗО жовтня 2006 року
скасувати та ухвалити нове рішення .

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Котелевської селищної ради Полтавської областів,  виконавчого комітету Котелевської селищної
ради Полтавської області,  Колективного
підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор»,  відділу колективного підприємства «Полтавське
бюро технічної інвентаризації»Інвентаризатор» у Котелевському районі про
покладення обов'язку прибрати незаконно встановлені ворота з проїжджої частини
вулиці,  забезпечення вільного доступу
користувачів до земельних наділів,
встановлення земельного сервітуту та покладення обов'язку дотримуватись
правил земельного сервітуту,  забезпечити
встановлену норму ширини вулиці - задовольнити частково.

5

Встановити         право
постійного      земельного      сервітуту

ОСОБА_1,  ОСОБА_5, ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  ОСОБА_9,  ОСОБА_10 з правом проходу та проїзду на
велосипеді через земельну ділянку шириною 4, 5 метри,  яка розташована між господарствами будинків
НОМЕР_1 та НОМЕР_2,  АДРЕСА_1 та належить
ОСОБА_2

Зобов'язати
ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9,  ОСОБА_10 шляхом надання
можливості проходу і проїзду на велосипеді через належні їй ворота та
демонтування паркану на ширину необхідну для проходу та проїзду на велосипеді.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.