АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22ц-1042/07                                                  Головуючий
1 інстанції   Боженко Л.В.
Категорія 34                                                                  Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2006 року Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляцій­ного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Петренко І.О.

суддів:
Болтунової Л.М., Чубукова О.П.

при секретарі:
Панченко Д.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по
апеляційній скарзі ОСОБА_1на рішення Павлоградсь­кого міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 19 жовтня 2006 року за по­зовом ОСОБА_1до ТОВ „Суворова" про стягнення
плати за ко­ристування земельної ділянки, -

Встановила:

ОСОБА_1
звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жо­втня
2006 року та ухвалити нове рішення.

Зазначеним
рішення позивачу відмовлено в його позовних вимогах про стяг­нення плати за
користування земельної ділянки.

Як на підстави
апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення є не­законним,
оскільки його висновки не відповідають обставинам по справі.

Розглянувши
матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без
змін.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Судом першої
інстанції встановлено, що 22 серпня 2000 року між сторонами був укладений
договір оренди земельної частки № 312 строком на п'ять років. Відпо­відно
договору орендар зобов'язаний був своєчасно сплачувати орендну плату згідно
додатку №1.

Згідно позовних
вимог, ОСОБА_1 посилається на те, що протягом п'яти років відповідач не додавав
йому в натурі продукцію, а також він не користувався послуга­ми оранки та
культивації городу. Загальна сума заборгованості на думку позивача складає 2153
грн., а оскільки відповідач тривалий час ухилявся від своїх зобов'язань по договору
йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 3000 грн. Не заперечував,
що за 2004 рік він відмовився одержувати 300 кг кукурудзи, вважаючи її
неякісною.

2

Відмовляючи в
позові ОСОБА_1, міськрайонний суд виходив з того, що за період з 2002 по 2005
р.р. внаслідок погодних умов у господарстві був неврожай та відбулася загибель
культур, що підтверджується актами, затвердженими управлін­ням сільського
господарства та продовольства Павлоградської державної адмініст­рації
Дніпропетровської області, висновками торгово-промислової палати України та
звітами відповідача про фінансові результати роботи в зазначений період.

Колегія суддів,
оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного до­казу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, погоджу­ється з
даним висновком суду, вважаючи його правильним, оскільки ним повно і всебічно
були з'ясовані всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому

Доводи
апеляційної скарги щодо сумнівності доказів на підтвердження виснов­ків суду та
невідповідність цих висновків дійсним обставинам справи, колегія суддів визнала
безпідставними, як і надану позивачем довідку метеорологічної станції м. Павлограда,
яка фактично не спростовує висновків торговельно-промислової палати України, в
яких приведені дані про погодні умови в Павлоградському районі, де зна­ходиться
земельна ділянка позивача та само товариство.

Рішення суду
узгоджується з наявними у справі доказами і відповідає вимогам закону, а тому
колегія суддів не знайшла підстав для його скасування та ухвалення нового
рішення.

Відсутні й
передбачені ст.311 ЦПК України підстави для обов'язкового скасу­вання судового
рішення.

Виходячи з
наведеного апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня
2006 року залишити без змін.

Ухвала суду
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.