У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 січня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Панталієнка П.В.,

Шабуніна В.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного
суду м. Вінниці від 3 лютого 2004 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 17 травня 2004 року,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 1999 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2. про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям її квартири,
посилаючись на те, що таке трапилося з вини відповідачки.

Справа розглядалася судами неодноразово. Останнім рішенням Ленінського
районного суду м. Вінниці від 3 лютого 2004 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Вінницької області від 17 травня 2004 року, в задоволенні
позову відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначені судові рішення з
направленням справи на новий розгляд, посилаючись на їх необгрунтованість та
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 202-1 п.1 чинного на час розгляду справи ЦПК України 1963
року при ухваленні рішення суд приймає рішення щодо наявності обставин
(фактів), якими обгрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони
підтверджуються.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові суд виходив з недоведеності вини
відповідачки  у залитті квартири
позивачки.

Однак, погодитися з таким висновком не можна.

Так, судом встановлено, що залиття квартири позивачки сталося в результаті
прориву побутового шланга під мийкою в квартирі відповідачки через
непередбачуване підвищення тиску у водопроводі та виробничий дефект шланга.
Такого висновку суд дійшов на підставі довідки, виданої начальником
житлово-експлуатаційної контори НОМЕР_1(а.с. 110).

При цьому на порушення вимог ст.ст. 40 та 62 ЦПК України 1963 року судом не
перевірено посилань позивачки на неправдивість інформації, яка міститься в
довідці, та не з”ясовано на підставі яких фактичних даних начальник
житлово-експлуатаційної контори дійшов висновку про причини розриву
водопровідного шланга в квартирі відповідачки, особливо з врахуванням того, що
для встановлення таких причин необхідні спеціальні знання, це не входить до
компетенції начальника житлово-експлуатаційної контори, а зазначена довідка
видана ним більш ніж через 4 роки після залиття квартири позивачки.

Не звернув на це уваги і апеляційний суд та на порушення вимог ст. 301 ЦПК
України 1963 року не перевірив доводів апеляційної скарги ОСОБА_1

Таким чином, судом допущено порушення
норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 338 ч. 2 ЦПК України 2004 року є підставою для скасування
ухвали апеляційного суду і передачі справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст. 336 ч.1 п.2, 338 ч.2, 344 ч.1 п.2 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 3 лютого 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17 травня 2004 року скасувати і
передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Л.Сенін

Судді:
Є.Ф.Левченко

П.В.Панталієнко

Я.М.Романюк

В.М.Шабунін