Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц-568/2007р.
у першій інстанції  Куімов М.В.
Категорія 31                                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03 травня 2007
року колегія судової палати з цивільних

справ Апеляційного
суду міста  Севастополя в складі:

головуючого     -
Симоненко В.М.

суддів  -
Єфімової В.О., Алєєвої Н.Г.

при
секретарі    -  Кравченко О.С.

за участю - ОСОБА_1

та представника
ПП «Себр» - Брагіна Є.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 18 жовтня 2006
року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Себр»
про визнання недійсним нарахувань по сплаті житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИЛА:

У
листопаді 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного
підприємства «Себр» (далі - ПП «Себр») про визнання недійсним нарахувань по
сплаті житлово-комунальних послуг та платіжної вимоги від 01 листопада 2004 року
про їх сплату в сумі 1827,72 грн. Вимоги мотивував тим, що він не укладав з
відповідачем угоди про надання послуг з ремонту, обслуговуванню будинку та при
будинкової території і крім того, вказані послуги відповідачем не були надані.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 18 жовтня 2006 року у
задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд до суд першої
інстанції. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим. Вказує, що
договір з відповідачем він не укладав, тому не повинен сплачувати виставлену
заборгованість.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає,
що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 18 жовтня 2006 року підлягає відхиленню з таких підстав.

Постановляючи
рішення, суд першої інстанцій виходив з того, що нарахування заборгованості за
наданні комунальні послуги, які

здійснив
відповідач є правомірними, в зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
їх недійсними не підлягають задоволенню.

З такими
висновками суду погоджується судова колегія.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.
На підставі договору від 23 жовтня 2002 року укладеного між УЖХ
Севастопольської міської державної адміністрації та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Щацк» (далі - ТОВ «Щацк») з змінами та доповненнями від 01
листопада 2006 року вказаний будинок обслуговується відповідачем, що є
правонаступником ТОВ «Щацк».

Відповідно
до ст.179 ЖК України та п.17 «Правил користування приміщеннями житлових будинків
і прибудинковими територіями» затверджених Постановою КМУ №572 від 08 жовтня
1992 року, власників квартир та багатоквартирних будинків зобов'язані брати
участь у витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території
та вносити плату за обслуговування та ремонт будинку власнику будинку.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Посилання
позивача на те, що комунальні послуги не здійснювались також є
необґрунтованими, оскільки у відповідності до ст.60 ЦПК України позивачем вони
не були доведені, а їх нарахування здійснено у відповідності до діючого
законодавства.

При
таких обставинах, судова колегія вважає, що рішення суду відповідає нормам
матеріального та процесуального права, а тому у відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК
України підстав для його скасуванні чи зміні не має.

Керуючись
ст.ст.303-304, 307-308, 314-315 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 18 жовтня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до Приватного підприємства «Себр» про визнання недійсним нарахувань по сплаті
житлово-комунальних послуг - залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання
законної сили.