Справа № 22 а - 1276 / 2007 р. Головуючий у 1-й інстанції Додатко М. Д.
Категорія 41 Доповідач Мережко М. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2007 р, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Мережко М. В.

Суддів Коцюрби О.П., Голуб С. А.

При секретарі - Степурі Н.Ю.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 06 лютого 2007 р. по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3до ОСОБА_1, -З і особи Бородянська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання права на частку в спадковому майні, встановлення факту прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним,

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

встановила:

У вересні 2006 р. позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5.3вернулися в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання права на частку в спадковому майні, встановлення факту прийняття спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_6Після смерті відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_1.

З інформаційної довідки Бородянського БТІ та відповіді Бородянської державної нотаріальної контори їм стало відомо, що відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину- житловий будинок, земельну частку (пай).

Заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини вони не писали, оскільки їм в сільській раді роз"яснили положення ст. . 549 ЦК України ( в редакції 1963 року), яка діяла на той час і передбачала прийняття спадщини шляхом вступу в право володіння та користування спадковим майном. Вони фактично прийняли спадщину після смерті матері, взяли в користування належні їй речі, допомагали відповідачці по господарству, відповідачка ділилася з ними коштами, які отримувала за майновий та земельній пай, які належали матері.

Заповіту мати не залишила , однак за життя вона розпорядилася майном , просила розділити його в рівних долях між всіма дітьми, відповідачка ОСОБА_1 залишається проживати в хаті, і компенсує іншим спадкоємцям відповідні належні їм частки.

ОСОБА_4відмовився від своєї частки на спадщину, тому спадкове майно -будинок, земельну частку пай слід розділити по 1/3 частині.

Відповідачка ОСОБА_1, отримуючи свідоцтво про право на спадщину , не повідомила нотаріальну контору , що є інші спадкоємці, тому вони просять встановити факт прийняття ними спадщини, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину видане на ім. "я ОСОБА_1, та визнати за ними право власності на 1/3 частину спадкового за кожним з спадкоємців .

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 06 лютого 2007 р. позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачка подала апеляційну скирту, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на його незаконність, постановити нове рішенням, яким в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6Спадкоємцями після її смерті є діти- ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4Спадщина відкрилася на жилий будинок за адресою : АДРЕСА_1, земельна частка ( пай) в КСП „ Шлях Правди" в розмірі 2, 95 умовних кадастрових гектарах.

30 жовтня 2004 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, 25 жовтня 2004 року надійшла заява від ОСОБА_4., згідно якої він відмовився від спадщини на користь ОСОБА_1

ЗО жовтня 2004 року ОСОБА_1 видані свідоцтва про право на спадщину за законом гіа жилий будинок, та на земельну частку ( пай).

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 19 травня 2004 року задоволена заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст. . 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 529 ЦК України ( в ред. 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти( в тому числі усиновлені), дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 р.) визнається , що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи , що після смерті ОСОБА_6залишилося чотири спадкоємці - її діти, ОСОБА_4відмовився від своєї частки на спадщину на користь сестри ОСОБА_1, частка якої становить 1/2 частину в спадковому майні, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/4 частині.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24 червня 1983 р. " Про практику розгляду судами України справ про спадкування " ( зі змінами, внесеними

постановами від 25 грудня 1992 р. № 13, від 25 травня 1998 j>. № 15) передбачений ст. 549 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Оскільки позивачі після смерті своєї матері ОСОБА_6приходили до батьківського будинку та користувалися майном, і відповідачка проти цього не заперечувала, суд дійшов правильного висновку , що позивачі фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.

За таких обставин правильним є висновок суду щодо визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину, виданих на ім. "я ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_1 та на земельну частку (пай), та визнання права власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину у спадковому майні, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/4 частині на спадкове майно.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач пропустив строки позовної давності безпідставні.

Постановляючи рішення , суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України . колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 06 лютого 2007 р. -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може буї и оскаржена протягом двох місяців в касаційному порядку до Верховного Суду України