Орава. № 2-808/2006 р.
Справа № 2-59 / 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2007 року                                                             Криворізький
районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді      Приміч
Г.І.

при секретарі                         Полішук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу за позовом ВАТ з газопостачання і газифікації «Криворіжгаз»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за спожитий природний газ -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду 26.10.2006 року з вищевказаним позовом, в ході судового засідання
уточнюючи та доповнюючи свої позовні вимоги посилався на те, що відповідачі
користувалися природним газом, який поставлявся ВАТ з газопостачання і
газифікації «Криворіжгаз» відповідно до "Порядку забезпечення галузей
національної економіки і населення природним газом, затвердженого постановою KM
України № 1729 від 27.12.2001 року, а також
Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою
КМУ від 09.12.1999 року № 2246, постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 року "Про
затвердження Типового договору про надання послуг з газопостачання" в їх
домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1, але
оплату за спожитий природний газ відповідачі проводили не належним чином, у
зв'язку з чим у них за період ІНФОРМАЦІЯ_1виникла заборгованість у розмірі 8242 грн. 19 коп.

У зв'язку з наявною заборгованістю за спожитий природний газ станом на 06.05.2004 року в розмірі 8242,19 грн., 06.05.2004 року відповідачам було відключено газопостачання шляхом
опломбування пломбою НОМЕР_1, про що було складено акт.

07.12.2004 року при
проведенні перевірки у домоволодінні відповідачів, було виявлено, що кран на
вводі прокручений під пломбою НОМЕР_1
, про що було складено акт виявлених порушень, який відповідач ОСОБА_1 не
підписав.

17.12.2006 року
відповідач не допустив представників позивача до перевірки газових приладів, про що було складено акт ІНФОРМАЦІЯ_2 про недопуск,
який відповідач ОСОБА_1 також відмовився підписувати.

Представник позивача також вказував на те, що 01.06.2006 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір НОМЕР_2 яким відповідач
визнав наявну в нього станом 01.05.2006
року заборгованість в розмірі 11731,05
грн., перервавши цим строк позовної давності, а тому представник позивача
враховуючи той факт, що відповідачами в добровільному порядку проведено платежі
на суму 1493,73 грн.,
просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за
спожитий природний газ за період ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 11841,18 грн.

Оскільки позивачу
відповідно до ухвали суду від 30.10.2006
року було відстрочено сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення,
а від сплати судового збору позивача взагалі звільнено, то позивач просив суд
стягнути з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору та
на користь ТУ ДСА в Дніпропетровській області витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи.

Відповідач по
справі - ОСОБА_1,
що діє по довіреності в інтересах інших відповідачів по справі, у судовому
засіданні визнав позовні вимоги позивача про стягнення з них боргу за спожитий
природний газ частково, а саме визнав заборгованість за період ІНФОРМАЦІЯ_1в
сумі 8242,19 грн.,
тобто визнав ту суму боргу, що сформувалася на момент відключення
газопостачання до його домоволодіння шляхом опломбування за борги, яка на
момент розгляду справи з урахуванням проведених оплат склала 8022,13 гривень (8242,19 грн. (нараховано
на 06.05.2004 року) - 220,06 грн. (оплачено
на момент подання позову)). При цьому він
вказував, що з моменту відключення газу, шляхом опломбування він не користувався
природним газом, а для опалювання будинку користувався балонним газом та
електроенергією.

Стосовно
складення акту від 07.12.2004
року відповідач вказував на те, що жодних порушень правил користування
газом він не допускав, кран не прокручував, пломбу не зривав, у зв'язку з чим і
відмовився від підписання вказаного акту, а стосовно акту від 17.12.2006 року відповідач
не заперечував факту не допущення представника позивача в будинок, при цьому
вказував на те, що опломбований кран знаходиться на вулиці, але представники
позивача до нього (крану) йти не бажали, а до будинку він їх не впустив.

Суд, вислухавши
думку представника позивача, давши оцінку доказам наданим нею в обґрунтування
своїх позовних вимог, вислухавши заперечення відповідача, заслухавши свідків,
дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню
зі слідуючих підстав.

Судом
встановлено, що позивач ВАТ з газопостачання і газифікації «Криворіжгаз»,
відповідно до "Порядку забезпечення галузей національної економіки і
населення природним газом, затвердженого постановою KM України № 1729 від 27.12.2001 року, а також
Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою
КМУ від 09.12.1999 року № 2246, постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 року "Про
затвердження Типового договору про надання послуг з газопостачання", та на
підставі договору про надання послуг з газопостачання ІНФОРМАЦІЯ_4 укладених між
сторонами, з 01.08.1995 року
поставляв природний газ відповідачам в домоволодіння розташоване за адресою:
АДРЕСА_1(л.с.12-18).

Власником даного домоволодіння являються відповідачі - ОСОБА_4,

яка після реєстрації шлюбу змінила
прізвище на "ОСОБА_5"
(л.с.____________ ), ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, які
зареєстровані та проживають у вказаному домоволодінні, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на житло, довідкою КП "Криворізьке бюро
технічної інвентаризації" ІНФОРМАЦІЯ_5, довідкою ІНФОРМАЦІЯ_6 (л.с. 7, 11,
24).

Уклавши між собою договір ІНФОРМАЦІЯ_4, у відповідності
з ч.2 ст. 509, п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України, сторони
створили для себе зобов'язання. Вказаний
договір відповідно до ч.3 ст.626 ЦК України є двостороннім, оскільки
кожна

із сторін наділена певними правами
та обов'язками, так, зокрема позивач наділений обов'язком постачати природний
газ та правом отримувати оплату за його постачання, а відповідачі як сторона
договору наділені правом споживати природний газ та зобов'язанням своєчасно
проводити оплату за спожитий природний газ.

Відповідно до
ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В порушення
взятих на себе зобов'язань відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі
сплачували за спожитий газ, тобто неналежним чином виконували свої
зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 06.05.2004
року у них сформувалася заборгованість в сумі 8242,19 грн., яку
відповідач не оспорював і в судовому засіданні, вказуючи що не проводив оплату
у зв'язку з відсутністю коштів на його оплату, (л.с. 27).

Як слідує з
ч.1,2 ст. 615 ЦК України
у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково
або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, при цьому одностороння
відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Відповідно до
ст. 611 ЦК України
правовими наслідками порушення зобов'язання однією стороною, є припинення
зобов'язання іншою стороною внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання,
або розірвання договору.

У зв'язку з цим 06.05.2004 року
відповідачам було відключено газопостачання шляхом опломбування пломбою НОМЕР_3, про що було
складено акт без номеру від 06.05.2004 року (л.с. 27), таким чином своїми діями позивач як
сторона договору фактично припинив зобов'язання в односторонньому
порядку, припинивши постачання газу відповідачам.

07.12.2004 року представником позивача - Сташковою Л.В.,
при проведені перевірки в домоволодінні відповідачів було складено акт
виявлених порушень, з якого слідує, що відповідач прокрутив кран під пломбою на
вводі, а отже фактично споживав природний газ, чим порушив п. 28, п. 33 Правил надання
населенню послуг з газопостачання від 09.12.1999
року, але вказаний акт відповідач не підписав, оскільки заперечував вказані факти, про що в ньому зроблено відповідну
відмітку (л.с. 25).

17.12.2006 року представниками позивача Сташковою Л.В. та Веремчук,
було складено акт про недоступ
НОМЕР_4, з якого слідує, що відповідач не допустив їх до газових
приладів, чим порушив п. 28
вище вказаних правил, і який також не підписаний відповідачем.

Викладені в
актах факти в ході судового засідання підтвердила допитана в якості свідка
представник позивача - Сташкова
Л.В., яка склала вище вказані акти, при цьому вона вказувала на те, що 07.12.2004 року при
проведенні перевірки вона візуально бачила, що відповідач користувався
природним газом, оскільки краник
під пломбою був прокручений і в домоволодінні відповідача був теплим котел,
про що нею було складено доповідні записки. Крім цього свідок вказувала на те,
що визначити чи мала місце в різка може компетентний спеціаліст, який при
складенні вище вказаних актів був відсутній.

При цьому
позивачем не було надано доказів в підтвердження вказаних Сташковою Л.В.
фактів.

Стосовно акту про недоступ
від 17.12.2006 року, то
з нього слідує, що відповідач не допустив представників позивача Сташкову Л.В.
та Веремчук до газових приладів раніше опломбованих, тобто до краника, опломбованого 07.12.2004

року відповідно до акту від 07.12.2004 року, при цьому
встановлена пломба знаходиться на вулиці.

В той час як
відповідач вказував на те, що представники позивача пломбу на кранику оглядати не
бажали, а прагнули зайти до будинку, до якого він їх не впустив, що підтвердила
своїми поясненнями в ході судового засідання свідок Сташкова Л.В., яка
вказувала на те, що відповідач не пустив їх саме до будинку.

Крім того, у
вказаних актах відсутні підписи відповідача, який оспорював їх зміст, свідків, які підтвердили б факт порушення
та відмову відповідача від їх підпису, то суд, керуючись ст. 59 ЦПК України, відповідно до якої суд не бере до уваги
докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом,
не може прийняти їх до уваги при винесенні даного рішення.

Як слідує з акту
без номеру від 06.05.2004
року, відповідачам за борги було відключено
газ шляхом опломбування, позивачем суду не надано жодних належних та допустимих
доказів в підтвердження факту продовження користування природним газом з боку
відповідачів після його відключення, в тому числі й шляхом зриву пломби, або
прокручування крану під пломбою, а тому суд керуючись ст. 11 ЦПК України, яка
закріпила принцип диспозитивності цивільного судочинства, згідно якого суд
розглядає справу лише на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки в
справі мають місце суперечності, оскільки відповідач викладені в актах факти
оспорював, а позивач не надав суду належних та допустимих доказів в
підтвердження вказаних фактів, кожна із сторін є заінтересованою, то суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача заборгованість, що сформувалася на момент
відключення газопостачання відповідачу, тобто по 06.05.2004 року.

Оскільки договір про постачання природного газу укладений між сторонами ІНФОРМАЦІЯ_4 є двостороннім,
то у відповідності з ч.3 ст. 615
ЦК України одностороння відмова від зобов'язання з боку позивача припинила
зобов'язання і для відповідача з моменту відключення газу, але у відповідності
до ч.2 ст. 615 ЦК України
ця обставина не звільняє відповідачів від зобов'язання провести оплату за
раніше спожитий природний газ.

Відповідно до
ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Виходячи з розрахунку заборгованості за спожитий природний газ, наданим представником
позивача, заборгованість за період ІНФОРМАЦІЯ_7 у відповідача склала 8242,19 грн., яку він
частково в сумі 220,06 грн.
сплатив (травень 2004 року - 35,06 грн., грудень 2004 року - 25 грн., лютий 2005 року -35 грн., березень 2005 року - 40 грн., липень 2005 року - 35 грн., чень 2006 року - 50 грн.) (л.с. 9,10).

Відповідно до п.
4.9 договору
від 01.06.2006 року
відповідачі визнали суму заборгованості за спожитий природний газ, що виникла у
них ІНФОРМАЦІЯ_7 та становила 11731,05
грн., але оскільки до вказаного договору не було додано розрахунку
заборгованості, то відповідач в ході судового засідання вказував на те, що він
визнавав борг за спожитий природний газ, що сформувався в ньогоІНФОРМАЦІЯ_1,
тобто на момент відключення газопостачання до його будинку, та не заперечував
проти стягнення з нього вказаної заборгованості (л.с. 12-18).

Останній платіж
в рахунок погашення наявної заборгованості за спожитий природний газ був
внесений відповідачами в січні 2006
року в сумі 50 грн., що
підтверджується розрахунком заборгованості (л.с. 10).

Відповідно до ст. 264
ЦК України, якщо особа вчинила дії, що свідчать про

визнання
нею свого боргу або Іншого обов'язку, то перебіг позовної давності
переривається. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Визнання відповідачем заборгованості за спожитий природний газ та
проведення оплат на погашення вказаної заборгованості тягнуть за собою
переривання строку позовної давності, а отже суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача заборгованість за спожитий природний газ за період ІНФОРМАЦІЯ_1, за
вирахуванням провединих ним проплат
заборгованості.

Оскільки зобов'язання між сторонами припинено 06.05.2004 року, то і
доводи відповідачів про необхідність стягнення заборгованості по 01.08.2006 року є
безпідставним.

Виходячи з вище викладеного за період ІНФОРМАЦІЯ_1у
відповідача сформувалася заборгованість в розімірі 8022,13 грн. (8242,19 грн.
(заборгованість станом на 06.05.2004
року) - 220,06 грн. (проплата за період з 06.05.2004 року по 01.06.2006 року), яку відповідач в ході судового засідання визнав в повному обсязі і яка
підлягає стягненню з нього в судовому порядку.

Оскільки позивачу по справі ВАТ по газозабезпеченню та
газифікації "Криворіжгаз" на підставі ухвали Криворізького районного
суду Дніпропетровської області від 30.10.2006 року було відстрочено сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення цивільного процесу до ухвалення рішення у справі, і рішенням суду
позов частково задоволено, то суд на підставі ч.З ст. 88 ЦПК України
вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на
користь держави судовий збір в розмірі 80,22
грн. та витрати на інформаціно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи Криворізького районного суду
Дніпропетровської області на користь ТУ ДСА в Дніпропетровській області
в розмірі - 30 грн.

На основі вищевикладеного та керуючись ст.10, 60, 88, ч. 1-3 ст.209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст.264, 610, 611,
623, 625 ЦК України, "Правилами надання населенню послуг по
газозабезпеченню", затверджених постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року
зі змінами та доповненнями, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 на
користь ВАТ з газопостачання і газифікації «Криворіжгаз» заборгованість за
спожитий природний газ за період
ІНФОРМАЦІЯ_1в сумі 8022 (вісім тисяч двадцять дві) грн.,13 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 витрати по сплаті
судового збору на користь держави у розмірі 80 (вісімдесят) гривень 22
копійки..

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_5,   ОСОБА_4

витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи Криворізького
районного суду Дніпропетровської області в розмірі 30 (тридцять) грн. на
користь ТУ ДСА у Дніпропетровській області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

протягом 20 днів з дня подачі заяви на
апеляційне оскарження, або протягом 10 днів без подачі заяви
на апеляційне оскарження.