Справа
№2-232/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2007 р.                                                                                                     м.
Балаклія

Балаклійський
районний суд Харківської області в складі: судді Гуцал Л.В., при секретарі
Матюшенко І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права
власності на земельну ділянку в порядку спадкування ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі просять суд визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування на земельну ділянку розміром 0,36 га., вартістю 7262,03 грн. відповідно по 13
частині, тобто по 0,12 га.

В судовому засіданні позивачі свої
вимоги підтримали.

В обгрунтування позову пояснили, що їх тітці ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності в порядку спадкування за
законом, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 Балаклійською державною
нотаріальною конторою належав житловий будинок НОМЕР_1 розташований по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6. склала заповіт у Борщівській сільській раді на їх користь в якому
заповідала житловий будинок за вказаною адресою на
троїх племінників порівну. ІНФОРМАЦІЯ_3 тітка померла.
Після її смерті кожен з них за заповітом оформив право власності на житловий
будинок НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 по 13 частині відповідно. Крім житлового будинку, спадкодавцю на праві власності належала спірна замельна ділянка, яка згідно
Державного акта передана у власність для обслуговування житлового будинку. Але
оформити право власності на вказану земельну ділянку нотаріальна
контора відмовила, оскільки ОСОБА_6. земельну
ділянку не заповідала. Проте, у відповідності до вимог ст. 1225 ЦК України вони мають право на успадкування спірної
земельної ділянки на якій розміщений успадкований житловий будинок
та яка передана для його обслуговування.

Відповідачі ОСОБА_4. та ОСОБА_5. позов визнали і пояснили, що вони є рідними сестрами померлої ОСОБА_6. та відповідно
спадкоємцями другої черги. Але спадщину після смерті сестри вони не
приймали, оскільки за життя сестра висловила намір передати усе своє майно племінникам. Інших спадкоємців після смерті
ОСОБА_6. немає.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивачів, відповідачів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить
до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням
її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших
будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені; до
спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право
власності або право користування земельною ділянкою,
яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не
визначений заповітом.

Тобто за змістом зазначеної статті разом із успадкуванням житлового
будинку, незалежно від спеціальної згадки про
це у заповіті, тягнеться виникнення для спадкоємців зазначеної нерухомості
права на земельну ділянку, на якій ця нерухомість знаходиться та яка
необхідна для обслуговування житлового будинку.

В 1996 році ОСОБА_6 оформила після смерті свого чоловіка ОСОБА_7     право  власності
на жилий будинок НОМЕР_1  поАДРЕСА_1, про що ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала свідоцтво про право власності в
порядку спадкування за законом в Балаклійській державній
нотаріальній конторі.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6. зареєструвала право власності на земельну ділянку в розмірі 0,36 га для обслуговування жилого
будинку. Державний акт серії НОМЕР_2 на земельну
ділянку був виданий на підставі розпорядження Борщівської сільської ради
НОМЕР_3. 25 грудня тогож року вона склала в Борщівській сільраді заповіт , в якому заповідала житловий будинок
із надвірними будівлями в АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_2 таОСОБА_3. в
рівних долях кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_3ОСОБА_6. померла в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась із жилого будинку,
розташованого в АДРЕСА_1 із надвірними будівлями та
спірної земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1, ОСОБА_2 таОСОБА_3. звернулись до Балаклійської державної нотаріальної контори та отримали свідоцтва про
право власності в порядку спадкування за заповітом,
кожен на 13 частину вказаного житлового будинку. В оформленні спадщини на спірну земельну ділянку нотаріальна контора
відмовила, посилаючись на те, що земельна
ділянка спадкодавцем ОСОБА_6. до заповіту не включена.

Як вбачається із повідомлення Балаклійської державної нотаріальної контори ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про прийняття спадщини, згідно заповіту
ОСОБА_6. посвідченого ІНФОРМАЦІЯ_2 Виконкомом
Борщівської сільської ради Балаклійського району Харківської області звернулися племінники останньої - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_7 їм були видані свідоцтва про право
на спадщину за заповітом в 13 частці кожному на житловий будинок із
надвірними будівлями у АДРЕСА_1. Заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6. від інших осіб не
надходило. Вартість спірної земельної ділянки становить 7262,03 грн.

Зазначені
обставини підтверджуються матеріалами цивільної справи та не спростовуються
відповідачами.

Таким чином є правові підстави для визнання за кожним із
позивачив - власників
успадкованого житлового будинку з надвірними
будівлями - права власності на спірну земельну
ділянку в рівних долях. Керуючись
ст.ст.212-215 ЦПК України, ст.ст. 1225,1262 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати заОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право
власності на земельну ділянку розміром 0,36 га, розташовану на території Борщівської сільської ради в АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту /серія
НОМЕР_4/ на право приватної власності на землю, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4, по 13 частині, тобто по 0,12 га за кожним, в порядку спадкування.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.