Справа 2- 4384
Рішення

Іменем України

4 липня 2007 року                                              Бердянський
міськрайонний     суд

У
складі: головуючого - судді Троценко Т. А.

При
секретарі:                                                                   Онищук
О. О.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.  Бердянська про ви­знання права на самочинно
збудоване нерухоме майно за померлим,
визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,  усунення порушень прав влас­ності,

встановив:

ОСОБА_13вернувся до суду
з позовом,  який в судовому засіданні
підтримав особисто і з представником за заявою ОСОБА_2,  і в обґрунтування своїх по­зовних вимог
пояснив,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його
мати ОСОБА_3. В якості спадщини залишилось 34 частини житлового будинку
АДРЕСА_1.

Іншою
співвласницею будинку є ОСОБА_4 -14 частина домоволодіння.

В
установлений законом термін він не звернувся до нотаріальної контори для
прийняття спадщини,  але фактично її
прийняв,  оскільки після смерті матері
залишив­ся проживати в належній їй частині будинку,  користувався речами,  що належали по­мерлій,  предметами домашнього обиходу,  доглядав за будинком,
робив ремонт,  обро­бляв земельну
ділянку.

В
судовому засіданні доповнив позовні вимоги і просить встановити факт при­йняття
ним спадщини.

За життя
матері вона самочинно,  без належного
дозволу побудувала для своїх господарчих потреб сіни «аЗ»,  гараж «П»,
сарай «О» та вбиральню «Р». Згідно техні­чного висновку КП «Архітектурно
- планувальне бюро» від 11. 06. 2007 року узако­нювання побудов можливе лише за
згоди власника домоволодіння АДРЕСА_1,
оскільки порушено норми розміщення.

Власники
цього домоволодіння ОСОБА_5,  ОСОБА_6, ОСОБА_7  не заперечують проти узаконювання,  ОСОБА_8
в 1995 році померла,  спадкоємців
немає.

Оскільки
власники цих будинків не заперечують проти узаконювання нерухо­мості,  позивач просить визнати право на самочинно
збудоване нерухоме майно за по­мерлою ОСОБА_3,
а також визнати право власності на самовільні споруди і на 34 частини
житлового будинку за ним,  як єдиним
спадкоємцем першої черги за зако­ном.

ОСОБА_1 просить також
усунути перешкоди в користуванні ним правом
влас­ності,  вказавши,  що літня кухня «З»,  яка розташована на території
домоволодіння,  йому не належить,  оскільки без цього він не може здійснити
переоформлення своєї частини будинку.

Представник
відповідача - територіальної громади м.
Бердянська за доручен­ням Грімова С.  А. в судове засідання не явилась,  про день,
час і місце слухання спра­ви сповіщена належним чином,  в заяві проти позову не заперечує,  просить розгляну­ти справу за її відсутності.

Відповідач
ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_5
в судовому засіданні не заперечують проти позову ОСОБА_1,  ОСОБА_4 підтвердила суду,
що після сме­рті матері позивач залишився проживати в будинку,  доглядав за ним,  робив ремонт,
пояснила,  що літня кухня «З»
належить їй,  ОСОБА_5 пояснив,  що самочинні споруди,  які збудувала ОСОБА_3,  йому не заважають,  тому він не проти узаконю­вання.

Відповідачі
ОСОБА_6, ОСОБА_7  в судове засідання не явились,  про день,
час і місце слухання справи сповіщені належним чином,  в заяві проти позову ОСОБА_1 не
заперечують,  просять розглянути справу
за їх відсутності.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку про
можливість задоволення позову.

Судом
встановлено,  що згідно договору купівлі
- продажу нерухомості від 17.

7.
1986 року,
посвідченого нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Мягченко С.  Г.,  реєстр №
2-2343,  свідоцтва про право на спадщину
за законом від 12.

8.
1975 p.,  посвідченого державним нотаріусом Каракуловою Л. І,  реєстр № 1764,  ОСОБА_3 належить 3 4 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 Запорізької області.

Як
вбачається з копії технічного паспорту на будинок,  на цій земельній ділянці знаходяться
побудовані без належного дозволу сіни «аЗ»,
гараж «П»,  сарай «О»,  вби­ральня «Р»,  літня кухня «З». З пояснень сторін
вбачається,  що літня кухня належить
ОСОБА_4,  а інші господарчі будівлі
збудовані ОСОБА_3

Згідно
технічного висновку КП «Архітектурно - планувальне бюро» № 114 від 11. 06. 2007
року оформлення самочинних споруд можливо лише за згоди власників домоволодіння
АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні власник будинку № 16 ОСОБА_5,  а в заяві
ОСОБА_7  та ОСОБА_6 не заперечують
проти оформлення нерухомості.

ОСОБА_1 просить визнати за померлою право на самочинні споруди.

У
відповідності до ч. 5  ст.  376 ЦК
України на вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може
визнати за ним право власності на нерухоме майно,  яке самочинно збудоване на ній,  якщо це не порушує права інших осіб.

При
таких обставинах суд вважає,  що є
підстави визнати право на самовільне побудоване нерухоме майно за померлою
ОСОБА_3

Як
вбачається зі свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3померла. Як пояснив
позивач і вбачається з довідки Бердянської державної нотаріальної конто­ри,  в установлений законом шестимісячний термін
позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини,  але виконав дії,  які свідчать про фактичне її прийняття: за­лишився
проживати в будинку,  користувався
речами,  що належали померлій,  робив ремонт в будинку,  обробляв земельну ділянку,  що підтвердила в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_4

У відповідності до  ст.  549 ЦК України 1963
року спадщина вважається прийня­тою,
якщо у встановлений законом термін спадкодавець вступив у володіння
спадко­вим майном.

Згідно
копії свідоцтва про народження ОСОБА_1
являється рідним сином ОСОБА_3,  а
значить відповідно до  ст.  529 ЦК
України 1963 р. спадкоємцем першої черги за законом,  а отже,
є підстави для визнання за ним права власності на частину житлового
будинку та самочинні споруди.

Стаття
391 ЦК України
передбачає,  що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження
своїм майном.

В судовому
засіданні встановлено,  що літня кухня
«З» не належить ОСОБА_1

Враховуючи,  що позовні вимоги ОСОБА_13аконні,  обґрунтовані,
доведені на­лежними доказами,
визнані відповідачами,  суд вважає
можливим задовольнити їх в повному обсязі.

Керуючись  ст.
529,  549 ЦК України 1963
р,   ст.
376, 391 ЦК України
2004 р,   ст.   ст.
212 - 215 ЦПК України,  суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_13адовольнити.

Визнати за
ОСОБА_3,  померлою ІНФОРМАЦІЯ_1,
право на самочинно збудовані сіни «аЗ»,  гараж «П»,
сарай «О»,  вбиральню «Р»,  які розташова­на по АДРЕСА_1.

Встановити факт
прийняття ОСОБА_1 спадщини
після смерті матері ОСОБА_3,  померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 34 частини житлового будинку АДРЕСА_1,
на самочинні спору­ди сіни «аЗ»,
гараж «П»,  сарай «О»,  вбиральню «Р»,  в порядку спадкування за зако­ном після
смерті матері ОСОБА_3,  яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Усунути
перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права
власності та визнати,  що самочинно
збудована літня кухня «З»,  яка розташована
на земельній ді­лянці по АДРЕСА_1,  не
належала ОСОБА_3,  та не належить ОСОБА_1

Рішення
може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд. Заяву про апеля­ційне
оскарження може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рі­шення,  а апеляційну скаргу - протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеля­ційне оскарження.

Суддя
Бердянського

Міськрайонного
суду: