РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року місяця серпня дня 01 колегія судців судової
палати з цивільних справ Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді                                  Іващенко
В.В.

Суддів                                                       Летягіної
О.В.

Дєдєєва Ю.С.

При секретарі ГалічЮ.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідатора Управління
житлово-комунального господарства Євпаторійської міської Ради, треті особи:
Євпаторійська міська Рада, Таврійська товарно-сировинна біржа м. Сімферополь,
Товариство з обмеженою відповідальністю „Сервіс-ХИ" м. Євпаторії і
Кримське республіканське підприємство „Бюро реєстрації та технічної
інвентаризації м. Євпаторії'", - про визнання договору купівлі-продажу
дійсним, визнання права власності і зобов'язання провести державну реєстрацію
права власності і за позовом Євпаторійської міської Ради до ОСОБА_1,
Ліквідатора Управління житлово-комунального господарства, треті особи: Кримське
республіканське підприємство „Бюро реєстрації та технічної інвентаризації м.
Євпаторії-", Таврійська товарно-сировинна біржа, Управління економіки
Євпаторійської міської Ради і Товариство з обмеженою відповідальністю
„Сервіс-ХИ" м. Євпаторії, - про визнання договору купівлі-продажу
недійсним,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Євпаторійського міського
суду АР Крим від 23 травня 2007 року,

встановила:

у листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ліквідатора
Управління житлово-комунального господарства Євпаторійської міської Ради, треті
особи: Євпаторійська міська Рада, Таврійська товарно-сировинна біржа м.
Сімферополь, Товариство з обмеженою відповідальністю „Сервіс-ХИ" м.
Євпаторії і Кримське республіканське підприємство „Бюро реєстрації та технічної
інвентаризації м. Євпаторії-", - про визнання договору купівлі-продажу
дійсним, визнання права власності і зобов'язання провести державну реєстрацію
права власності.

Позов мотивовано тим, що 13 січня 2005 року між брокером брокерської
контори №15 Таврійської товарно-сировинної біржі ТОВ „Єкскорт-Консалтінг"
ОСОБА_2, діючим в інтересах Управління житлово-комунального господарства
Євпаторійської міської Ради в особі ліквідатора ОСОБА_3 з одного боку та членом
Таврійської товарно-сировинної біржі - брокерської контори №16 МСП
„Основа" в особі директора Галіщева Анатолія Вікторовича, діючого від
імені ОСОБА_1 було укладено біржову угоду купівлі-продажу, відповідно якої
Продавець зобов'язався передати у власність Покупця комунальне майно

Ця угода була укладена у письмової формі та зареєстрована на Таврійської
товарно-сировинної біржі 13 січня 2005 року.

Він перерахував
на рахунок Продавця вартість об'єкту продажу у розмірі 34398,20 грн.

Між сторонами
був укладений акт прийму - передачі майна.

Справа №
22-ц-52632007р.         Головуючій в 1
інстанції: Кротова Л.В.

Доповідач: Іващейко В.В,

Таким чином, сторони виконали усі прийняті на
себе обов'язки.

Євпаторійська міська Рада звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_1, Ліквідатора Управління житлово-комунального господарства, треті особи:
Кримське республіканське підприємство „Бюро реєстрації та технічної
інвентаризації м. Євпаторії", Таврійська товарно-сировинна біржа,
Управління економіки Євпаторійської міської Ради і Товариство з обмеженою
відповідальністю „Сервіс-ХІІ" м. Євпаторії, - про визнання договору
купівлі-продажу недійсним.

Зустрічний позов мотивовано тим, що проданий Ліквідатором
УЖКГ м. Євпаторія громадський туалет літер „А", загальною площею 8,9 кв.
м., розташований по пр. Перемоги, 59а у м. Євпаторія, в дійсності належав на
праві власності Євпаторійській міській Раді, що підтверджується відповідним
свідоцтвом про право власності від 23.06.2000 року, виданого Виконавчим
комітетом Євпаторійської міської Ради на підставі рішення Виконавчого комітету
Євпаторійської міської Ради №225 від 26.05.2000 року, і на підставі нотаріально
посвідченого договору оренди, з 23.12.2005 р. був орендований ТОВ
„Сервіс-ХІІ" м. Євпаторії.

Рішенням Євпаторійського міського суду АР Крим від 23
травня 2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позов
Євпаторійської міської Ради - задоволено.

Постановлено: визнати недійсним договір купівлі-продажу
громадського туалету літер „А", загальною площею 8,9 кв. м., розташованого
по пр. Перемоги, 59а м. Євпаторії, укладений 13.01.2005 року між ОСОБА_1 і
Ліквідатором УЖКГ Євпаторійської міської Ради на торгах Таврійської
товарно-сировинної біржі м. Сімферополь і засвідчений зазначеною біржею під
№01879.

Кримське республіканське підприємство „Бюро реєстрації та технічної
інвентаризації м. Євпаторії" зобов'язано скасувати державну реєстрацію
права власності на громадський туалет літер „А", загальною площею 8,9 кв.
м., розташований по пр. Перемоги, 59а у м. Євпаторія, за ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду таким,
що постановлено з порушенням вимог матеріального і процесуального права,
просить його скасувати, та постановити нове рішення.

Апелянт посилається на те, що суд порушив ст. 216 ЦК України, якою
встановлено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього
правочину, а у випадку неможливості такого повернення, - відшкодувати вартість
того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування.

Крім того, на думку апелянта, згідно п. п. 2,17 Постанови Пленуму ВС України №3 від 28.04.1978
р. „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними", визнаючи
угоду недійсною, суд своїм рішенням зобов'язує кожну із сторін повернути другій
стороні все одержане за угодою.

Зокрема, апелянт посилається на те, що суд, визнаючи угоду недійсною, не
вирішив питання про застосування пов'язаних з цим юридичних наслідків і
повернення йому сплачених за договором 34398,20 грн.

На думку апелянта, суд порушив ст.ст. 330, 388 ЦК України, які
містять гарантії прав добросовісного набувача, незалежно від того, чи зачіпає
визнання за ним права на майно чиїсь права та інтереси.

Також суд порушив ст. 215 ЦПК України, не зазначивши, з яких причин ним не
прийняті до уваги доводи про неможливість витребування у нього майна, як у
добросовісного набувача.

Справа №
22-ц-52632007р.         Головуючій в 1
інстанції: Кротова Л.В.

Доповідач: Іващенко В.В.

Заслухавши доповідача, представників сторін, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є частково
обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - зміні - з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову та
задовольняючи зустрічний позов і визнаючи недійсним договір купівлі-продажу
громадського туалету літер „А", загальною площею 8,9 кв. м., розташованого
по пр. Перемоги, 59а м. Євпаторії, укладений 13.01.2005 року між ОСОБА_1 і
Ліквідатором УЖКГ Євпаторійської міської Ради на торгах Таврійської
товарно-сировинної біржі м. Сімферополь і засвідчений зазначеною біржею під
№01879, суд виходив із того, що зазначений договір не відповідає вимогам
закону: він був укладений юридичною особою, яка не мала права власності на
нерухоме майно.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають обставинам справи, грунтуються на правильному
визначенню характеру та змісту виниклих між сторонами правовідносин,
правильному застосуванню норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів не приймає до уваги довід апелянта про те,
що суд порушив вимоги ст.ст. 330, 388 ЦК
України, які містять гарантії прав добросовісного набувача, незалежно від
того, чи зачіпає визнання за ним права на майно чиїсь права та інтереси., а
також вимоги ст. 215 ЦПК України, не зазначивши, з яких причин ним не прийняті
до уваги доводи про неможливість витребування у нього майна, як у
добросовісного набувача з таких підстав.

Стаття 330 ЦК
України передбачає неможливість витребування майна від добросовісного
набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК
України.

Відповідно
до ч.2 ст. 388 ЦК України
майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було  продане у порядку,  встановленому для    судових рішень.

Але з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 придбав
спірне нерухоме майно у порядку, встановленому для судових рішень, тобто відповідно
до Закону України „Про виконавче провадження". Це майно він придбав у
ліквідатора підприємства, оголошеного банкрутом.

За таких обставин суд не мав правових підстав для
застосування вимог ст. ст. 330, 388 ЦК
України щодо виниклих правовідносин.

Однак, заслуговує на увагу довід апелянта про те, що суд
порушив ст. 216 ЦК України,
якою встановлено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього
правочину, а у випадку неможливості такого повернення, - відшкодувати вартість
того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування.

Визнаючи договір купівлі-продажу недійсним, суд не
вирішив питання про застосування пов'язаних з цим юридичних наслідків і
повернення йому сплачених за договором 34398,20 грн.

Згідно п. п. 2, 17 Постанови Пленуму ВС
України №3 від 28.04.1978 р. „Про судову практику в справах про визнання
угод недійсними", визнаючи угоду недійсною, суд своїм рішенням зобов'язує
кожну із сторін повернути другій стороні все одержане за угодою.

Враховуючи, що суд не застосував норму матеріального
права, яка підлягає застосуванню, а саме ст. 216 ЦК України, колегія суддів, керуючись п.4 ч.І ст. 309 ЦПК
України, змінює рішення суду, доповнивши резолютивну частину словами: „стягнути
з Управління житлово-комунального господарства Євпаторійської міської Ради на
користь ОСОБА_1 34398 грн. 20 коп.

В іншій частині рішення суду, як ухвалене з дотриманням норм матеріального
і процесуального права, колегія суддів залишає без змін.

Справа №
22-ц-52632007р.        Головуючій в 1
інстанції: Кротова Л.В.

Доповідач: Іващенко В.В.

Враховуючи наведене і керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 309, 314, 315
Цивільного процесуального Кодексу, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Євпаторійського міського суду АР Крим від 23 травня 2007 року
змінити, доповнивши резолютивну частину словами: „Стягнути з Управління
житлово-комунального господарства Євпаторійської міської Ради на користь
ОСОБА_1 34398 грн. 20 коп.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено
до Верховного Суду України протягом двох місяців.