Апеляційний суд
Справа № 22-920/07                                       Головуючий у 1 інстанції: Дуда
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2007 року                                                                           м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:              Приймака В.М.

Суддів:                          Подліянової Г.С.

Осоцького І.І.

При секретарі:          Батарейній
О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької
області від "21"
грудня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Новогородківської сільської Ради
Мелітопольського району Запорізької області про продовження строку на прийняття
спадщини та визнання права власності на 3/4 частини житлового будинку й
земельної частки (паю), третя особа: Мелітопольська районна державна
нотаріальна контора,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2006 року
ОСОБА_2 звернувся до суду зі вказаним вище позовом, в якому зазначав, що 04.02.2004 р. мати
позивача, ОСОБА_3, склала заповіт, згідно якого все належне їй майно, де б воно
не було, із чого б воно не складалося, що було їй належне на день смерті
заповідала позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3померла. Після її смерті відкрилася
спадщина на належне їй майно, а саме: гА частини житлового будинкуАДРЕСА_1,
вартістю 16667грн. та земельна частка (пай), площею 5,59 га, вартістю
64973,11грн. У встановлений законом строк позивач не звернувся до Державної
нотаріальної контори Мелітопольського району з заявою про прийняття спадщини та
пропустив строк на прийняття спадщини в зв'язку з хворобою. Просив суд
продовжити строк на прийняття спадщини та визнати за ним право власності на 3/4
частини житлового будинку й земельну частку (пай).

В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги,
просив суд визначити йому додатковий строк у 2 місяця для подання заяви про прийняття спадщини та
визнати за ним право власності на 3/4 частини житлового будинку й земельну
частку (пай).

2

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від "21" грудня 2006 року позов
задоволено частково.

Визначено ОСОБА_2, додатковий строк -
два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, для подання
заяви про прийняття спадщини, залишеної після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог посилаючись на незаконність та необгрунтованність рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які брали
участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, доводи скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п.1ч. ст..
307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Відповідно до ст.. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст..
303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття
спадщини, з поважних причин, тому вважав можливим, згідно вимог ст.. 1272 ЦПК України,
визначити йому додатковий строк -
два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої
інстанції відповідає вимогам закону і обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що 4 лютого 2004 року, мати
позивача ОСОБА_3склала заповіт, згідно якого все належне їй майно на день
смерті, заповідала йому (а.с.5). 25
квітня 2004 року, після
смерті ОСОБА_3, відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме 34 частини
житлового будинкуАДРЕСА_1 вартістю 16667
грн.. та земельний пай.

Встановлений законом термін для подання заяви про прийняття спадщини
позивач пропустив, оскільки з 1994 року він стоїть на обліку в тубдиспансері,
часто хворіє, є інвалідом 2 групи, а з 25.09.2004 року по 26.10.2004 року
перебував на лікуванні у Полянській дільничній лікарні Мелітопольського району
Запорізької області.

Згідно ст.. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.. 1223 ЦК України,
право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Відповідно до ст.. 1223 ЦК України, позивач
ОСОБА_2, є спадкоємцем за -
заповітом, але спадщину не прийняв.

Відповідно до ст..
1261 ЦК України відповідач ОСОБА_1, є спадкоємцем першої черги по
закону.

Згідно ст.. 1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270
ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

3

Згідно вимог ст..
1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд
правильно встановив правовідносини, які склалися між учасниками справи, дав їм
належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно
їх оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального і
процесуального права то прийшов до правильного висновку, що перебування
позивача у Полянській дільничній лікарні Мелітопольського району Запорізької
області з 25.09.2004 року по 26.10.2004 року, є поважною
причиною пропуску ним строку для прийняття спадщини, що є підставою для
продовження строку для прийняття спадщини.

Таким чином, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної
скарги є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише
відображають позицію відповідача, висловлену ним в апеляційній скарзі, і яку
він вважає такою, що є єдиною можливою.

З урахуванням зазначених обставин в їх сукупності, судова колегія не вбачає
підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.
303,307,308,313,314,315,
317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької
області від "21"
грудня 2006 року по
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом двох місяців.