19 січня 2007 року                                                                    м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючої судді                                               Лизенко І.В.,
при секретарі судового засідання                        Паршиковій Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву Державної
виконавчої служби м. Лисичанська Луганської області про зміну способу та
порядку стягнення заборгованості по аліментам, -
ДВС м. Лисичанська Луганської
області звернулася до суду з заявою про зміну способу і порядку стягнення заборгованості по аліментам шляхом передачі 43/100 частини будинку АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_1, у
власність стягувану ОСОБА_2 у рахунок погашення боргу по аліментам у повній мірі, посилаючись на те, що на виконанні знаходиться
виконавчий лист НОМЕР_1, виданий Лисичанським
міським судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини
всіх видів його доходів щомісячно. Боржник
неодноразово викликався до ДВС, ніде не працює, аліменти сплачує нерегулярно. З 28.09.2005р. по 22.12.2006р. за боржником утворилася
заборгованість по аліментам 6 місяців 15 днів, що у грошовому виразі складає 1528,01 грн. відповідно до довідки про належність нерухомого
майна за боржником зареєстровано 43/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, у якому, як встановлено актом від
13.10.2006р., боржник не мешкає, приміщення знаходиться у нежилому стані. Вартість
даної частини будинку складає 1516
У судовому засіданні представник заявника
підтримав заяву, підтвердив викладене у ній.
Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні
не заперечувала проти задоволення заяви та пояснила, що частина будинку, яка
належить боржнику, знаходиться у нежилому стані, через що руйнується
інша частина будинку, що належить їй. Боржник у даному будинку не проживає, аліменти на утримання доньки не сплачує.
Судом досліджені наступні докази: копія висновку
про вартість будинку, копія довідки про належність нерухомого майна, матеріали
справи №2-3739 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання.
Суд, вислухавши пояснення осіб, що
беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст, 373 ЦПК України за наявності обставин,
що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або
членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або
за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає
питання про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у
виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті
(опису), вилученні та примусовій реалізації.

2

За наявності даних про кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на
зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт. У разі відсутності у боржника коштів та цінностей,
достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення звертається на
належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право
вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно
звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше
майно боржника визначається державним виконавцем. Стягнення на майно
боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом з урахуванням витрат на
виконання та стягнення виконавчого збору. У випадках коли боржник володіє майном спільно з іншими особами,
стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

У судовому засіданні встановлено, що належні
боржнику 43/100 частини будинку АДРЕСА_1 внесено до акту опису та арешту майна від 13.10.2006р.

Згідно зі ст. 61 Закону України «Про виконавче
провадження» реалізація арештованого майна, за
винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в частині восьмій статті 55 цього Закону, здійснюється
спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною
виконавчою службою та спеціалізованими організаціями
шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах. Якщо передане торговельним організаціям майно не буде продано протягом двох
місяців, воно підлягає переоцінці. Державний
виконавець переоцінює майно в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі коли в місячний строк після переоцінки
майно не буде продано, державний виконавець
повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання щодо
залишення за собою непроданого майна.

Таким чином, Законом України «Про виконавче
провадження» чітко встановлено процедуру примусового виконання
рішень суду, у тому числі, щодо передачі арештованого майна стягувачу у разі його нереалізації, тобто передбачений зазначений
заявником спосіб виконання рішення суду.

Виходячи з викладеного, суд
доходить висновку про відсутність підстав для задоволення
заяви.

Зважаючи на викладене, на підставі
ст. 33,
50, 61 Закону України «Про виконавче провадження»,
керуючись ст. ст. 209,210,
373 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви Державної
виконавчої служби м. Лисичанська Луганської області про зміну способу та
порядку стягнення заборгованості по аліментам відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду
Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського
суду заяви про апеляційне оскарження протягом 5-ти днів з дня її оголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до Лисичанського
міського суду.

Суддя: