Справа
№ 22-57907                                           Головуючий в 1-й інст.- Олексюк Г.Є..
Доповідач - Ковалевич С.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 травня 2007р. Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Рівненської
області у складі

головуючого- судді Собіни І.М.

суддів Ковалевича С.П.,
Оніпко О.В.

при секретарі Сеньків Т.Б. розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1та ОСОБА_2на рішення Рівненського міського суду від 14 березня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1та ОСОБА_2про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Перевіривши докази у справі та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішення Рівненського міського суду від 14
березня 2007р. частково задоволено
позовні вимоги ОСОБА_3. та стягнуто на її користь солідарно з ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. 2078,94 грн. понесених нею витрат на лікування після скоєного відповідачами злочину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1та ОСОБА_2. посилаються на те, що при постановленні вказаного рішення судом першої
інстанції допущені порушення норм матеріального та
процесуального права.

Вказують, що суд безпідставно приймав докази від
позивачки після попереднього судового
засідання. Крім того, визначаючи суму стягнення суд безпідставно не прийняв до уваги їх заперечення проти виплат на супроводжуючого
ОСОБА_3. до санаторію.

Просили вказане рішення скасувати та постановити нове
рішення, яким вимоги позивачки
задовольнити тільки у частині відшкодування витрат на придбання санаторно-курортної путівки в сумі 199,55
грн. та витрат на проїзд до санаторію
в сумі 132,84 грн.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Матеріалами справи беззаперечно встановлено, що в
наслідок злочинних дій ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. позивачці завдані середнього ступеню тілесні ушкодження, в наслідок чого вона стала інвалідом 3-ї
групи. Вказана обставина доведена
вироком Рівненського міського суду від 30-31 січня 2006р., який набрав законної сила.

В наслідок отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_3.
знаходилася на стаціонарному лікуванні у
Рівненській міській лікарні з грудня 2005р. по травень місяць 2006р. де понесла витрати на придбання ліків.

Крім того, в наслідок інвалідності, міською МСЕК ОСОБА_3.
рекомендовано санаторно-курортне лікування, а
індивідуальною програмою реабілітації інваліда передбачено рекомендації щодо супроводження її на
лікування, оскільки вона частково втратила здібності до
самообслуговування.

За наведених обставин суд першої інстанції правильно
постановив рішення про стягнення з відповідачів понесені ОСОБА_3. витрати на
лікування.

Визначаючи суму стягнення в 2079,94
грн., судом першої інстанції
наведені відповідні розрахунки, мотиви та
висновки, з якими погоджується і колегія суддів.

Оскільки рішення суду першої інстанції постановлене без
порушення норм матеріального та процесуального права, а заперечення викладені в
апеляційній скарзі не

спростовують  його  висновків,
з  якими погоджується  і
колегія  суддів,  підстав для скасування такого рішення немає.

Керуючись ст. ст. 307,
313,315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1та ОСОБА_2на рішення Рівненського міського суду від 14 березня 2007р. відхилити.

Ухвала суду набуває чинності з
моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду
першої інстанції та ухвалу апеляційного
суду протягом двох місяців з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Верховного Суду України