У Х В А Л А

іменем  україни

11 травня 2007 року                                                            м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                       Прокопчука
Ю.В.,                Романюка  Я.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Тернівці (далі - ВВД Фонду соціального
страхування в м. Тернівці) про стягнення суми відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в період його
роботи на підприємстві ВАТ “Павлоградвугілля” отримав дві виробничі травми та
захворів на професійне захворювання. Згідно висновку МСЕК від 1 липня 1996 року
йому встановлено 75% втрати професійної працездатності та другу групу
інвалідності безстроково. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив
стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 75 000 грн.

Рішенням Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 19 вересня 2006 року з відповідача на користь
позивача стягнуто 35 000 грн. моральної шкоди. В іншій частині позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 грудня 2006 року рішення міського суду
скасовано, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення
страхової виплати за моральну шкоду.

У касаційній скарзі позивач ставить
питання про скасування рішення апеляційного суду та залишено в силі рішення
суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм матеріального та  процесуального права, відсутні передбачені
статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                        Прокопчук Ю.В.                 Романюк  Я.М.