Справа № 22-7169/ 2007р                                   Головуючий
у 1-інстанції: Коваль М.П.
Доповідач : Кабанченко О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 листопада
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду м. Києва  в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів -                Коротуна В.М.,

Заришняк Г.М.
при секретарі - Сірій О.Г.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
представника Державного територіально - галузевого об"єднання
"Південно-західна залізниця" на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 20 червня 2007 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Державного територіально-галузевого об «єднання «Південно-Західна залізниця»,
третя особа - начальник Державного територіально-галузевого об»єднання
«Південно-Західна залізниця» Кривопішин Олексій Мефодійович, про поновлення на
роботі та оплату за час вимушеного прогулу.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2007 року

позов ОСОБА_1 задоволено, його поновлено на посаді начальника структурного

підрозділу Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна

залізниця» по підготовці пасажирських вагонів, їх експлуатації та
обслуговуванню,

Вагонна дільниця станції
"Київ-пасажирський".

Рішення в частині поновлення на роботі допущене до
негайного виконання.

Стягнуто з
Державного територіально-галузевого об"єднання «Південно-Західна
залізниця» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі
36.090,50 грн.

В апеляційній
скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову. Вважає, що зазначене рішення є незаконним
та необгрунтованим, оскільки при розгляді справи судом було неповно
з"ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відвідають обставинам справи, були порушені
норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач надав
суду завідомо недостовірні відомості відносно свого виходу на роботу та
перебування в управлінні дороги 27 березня 2006 року. Крім того, позивач
пропустив строк позовної давності встановлений законодавством України в 1 місяць
ст. 233 КЗпП України. Посилається на порушення ст.196 ч.1,ч.2 ЦПК України,
оскільки суддя ,який розглядав дану справу під час перебування в нарадчій
кімнаті приймав участь у розгляді інших справ.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у трудових
відносинах.

16 травня 2006
року наказом №639/ос начальника Державного територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» позивача було звільнено з роботи з посади
начальника структурного підрозділу Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна залізниця» по підготовці пасажирських вагонів, їх
експлуатації та обслуговуванню, Вагонна дільниця станції
"Київ-пасажирський" згідно

2

з п.
5 ст. 40 КЗпП України - в зв'язку з нез'явленням
на роботу протягом
більш як    f чотирьох
місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності.

Позивач
перебував на лікарняному з 12 січня 2006 року по 25 березня 2006 року та з 27
березня 2006 року по 31 травня 2006 року, про що свідчать надані ним листки
непрацездатності.

27 березня 2006
року позивач вийшов на роботу, що підтверджено показання допитаних в судовому
засіданні свідків - працівників Державного територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця», а також даними про виклик позивача до начальника
об'єднання.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача було
проведене з порушенням трудового законодавства, яким передбачено звільнення
працівника в разі нез'явлення на роботу протягом чотирьох місяців підряд
внаслідок тимчасової непрацездатності, а в даному випадку позивач вийшов на
роботу 27 березня 2006 року, в зв'язку з чим цей чотирьохмісячний строк був
перерваний.

Такий висновок
суду відповідає обставинам справи та положенням ст.. 40 п.
5 КЗпП України.

Доводи
апеляційної скарги про те,; що позивачем був пропущений строк звернення до суду
з вимогою про поновлення на роботі, судова колегія вважає необгрунтованими, оскільки ці доводи були
перевірені судом першої інстанції, судом було встановлено, що про
порушення свого права позивач дізнався 1 червня 2006 року, до суду звернувся 29
червня 2006 року, тобто встановлений ст..
233 ч.1 КЗпП України строк звернення до суду позивачем пропущений не був.-

Доводи
апеляційної скарги про невідповідність тесту резолютивної частини рішення суду
повному тексту рішення в частині дати, з якої стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу, є* безпідставними,
оскільки тексти  резолютивної частини та повного
рішення є однаковими (а.с. 174-а, 175).

Доводи апеляційної
скарги щодо неправильного визначення періоду, з якого повинна бути нарахована
заробітна плата за'час вимушеного прогулу, судова колегія не може взяти до
уваги, оскільки відповідачем не було надано доказів про те, що після звільнення
16 травня 2006 року позивачеві нараховувались та виплачувались грошові кошти.

Що. стосується
посилань відповідача в скарзі на неповне з'ясування обставин ч справи
щодо роботи позивача після звільнення, судова колегія вважає, що, зважаючи на
положення ст.. ст.. 11, 27,
131, 303 ЦПК України, вони не можуть бути підставою для скасування рішення,
оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач при розгляді справи у суді
першої інстанції не заявляв про своє працевлаштування після звільнення, а
відповідач не заявляв клопотань про витребування відповідних даних.

Доводи
апеляційної скарги щодо порушення судом вимог процесуального закону в зв'язку з
тим, що суддя перебував у нарадчій кімнаті з 19 по 20 червня 2007 року, судова
колегія вважає безпідставними, оскільки діючим процесуальним законом не
встановлений період часу, який суд повинен перебувати у нарадчій кімнаті.
Посилання відповідачем в скарзі на те, що під час перебування в нарадчій
кімнаті суддя - головуючий по даній справі 20 червня 2007 року приймав участь у
розгляді інших справ, не ґрунтуються на будь-яких фактичних даних. Крім того, з
журналу судового засідання вбачається, що суд видалився до нарадчої кімнати 19
червня 2007 року о 17-24 год.,
рішення було проголошене 20 червня 2007 року о 08-03 год. Зауваження на
журнал судового засідання відповідачем не подавались.

Порушень
процесуального закону, які б стали підставою для скасування рішення суду, по
справі не встановлено.

З огляду на
наведене, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду, немає.

Керуючись ст..
ст.. 307, 308 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

3

Апеляційну скаргу представника Державного територіально-галузевого об'єднання
"Південно-західна залізниця" відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з
дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги до
Верховного Суду України.