Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22ц-740/2007р.                                                             Головуючий
інстанції Лядова Т.Р.
Категорія 5                                                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

07    червня 2007
року колегія судової палати у цивільних справах

апеляційного суду міста
Севастополя в складі:

головуючого  -
Єфімової В.О.

суддів      - Птіціної В.І., Соловйова Є.О.

при
секретарі-  Соменко СП.

за участю представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення місцевого суду Ленінського району М.Севастополя від 29
березня 2007 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа
Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ УМВС
України в М.Севастополі про усунення перешкод в користуванні власністю, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2004 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_3,
і уточнивши свої позовні вимоги, просила суд усунути їй перешкоди в
користуванні домоволодінням АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності, шляхом
виселення відповідача.

Вимоги мотивовані тим, що відповідачем систематично порушуються правила
співжиття, що робить неможливим сумісне проживання сторін на спірній житловій
площі та перешкоджає позивачу в реалізації права власності, у зв'язку з чим
вона не може користуватися своєю власністю та провести відчуження
домоволодіння.

Рішенням місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 29 березня
2007р. позов задоволено. Ухвалено усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні
домоволодінням АДРЕСА_1. Виселити ОСОБА_3 з домоволодіння АДРЕСА_1 без надання
іншого житлового приміщення. Вирішено питання про судові витрати.

8    апеляційній
скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та

закрити провадження по справі, посилаючись на порушення
судом норм

матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши матеріали справи, та перевіривши наведені в
апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Постановляючи рішення, суд виходив з того, що власником
спірного домоволодіння є ОСОБА_1, а відповідачкою ОСОБА_3, яка мешкає у
даному приміщенні, порушуються правила співжиття та здійснюється руйнування
житлового приміщення, що послужило поводом для задоволення позову.

З такими висновками погоджується колегія суддів, оскільки вони зроблені на
підставі повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, з дотриманням
вимог матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 на праві
власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 (арк.с.4). Право власності на вказане
домоволодіння зареєстровано в ДКП БТІ та ДРОНМ м. Севастополя за позивачем
(арк.с.4 зворот).

Відповідно до ст.391 ЦК України, ст.48 Закону України „Про власність"
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається із ст.116 ЖК України якщо наймач, члени
його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи
псують жиле приміщення..., або систематичним порушенням правил співжиття
роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному
будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними,
виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб
провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, за згодою позивачки, з
1998 року ОСОБА_3 було надано право на проживання у спірному домоволодінні.
Однак у 2003 році, після задоволення позову ОСОБА_1 про виселення чоловіка
відповідачки (арк.с.5), взаємовідношення сторін погіршилися.

З пояснень свідків, наданих ними в ході розгляду справи,
а також з матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно мають місце
неприязні стосунки, які виражалися в частих сварках сторін, із-за зловживання
відповідачкою спиртними напоями, порушенням нею правил співжиття і звернення у
зв'язку з цим позивачки до правоохоронних органів (арк.с.13,62-68).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка притягувалася до
адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України (арк.с.65), з нею
працівниками міліції також проводились профілактичні бесіди про неприпустимість
порушення чинного законодавства і правил співжиття (арк.с.12).

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, судова колегія приходить до
висновку, що проживання відповідача за вказаною адресою, перешкоджає позивачу у
повному обсязі реалізувати своє право на користування і розпорядження
власністю, у зв'язку з чим порушені права позивача, підлягають судовому
захисту.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно і повно встановив обставини справи та дійшов до правильного висновку
про обґрунтованість вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують
та не дають підстав для зміни чи скасування винесеного судом рішення по справі.

За таких обставин оскаржуване рішення суду скасуванню чи зміні не підлягає,
а апеляційна скарга, відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України, підлягає відхиленню.

Керуючись
ст.ст.303,307,308,313-315 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 29 березня
2007 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня проголошення.