УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007 року                                                                                             м. Феодосія

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого судді:   Іщенка В.І.,

суддів   Мамасуєвої Л.О., Полянської В.О., при секретарі:   Брежнєвій O.K.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Феодосії справу за позовом ОСОБА_1 до ДП „Керченський морський торговельний порт",
третя особа - ОСОБА_2, про поновлення на роботі
та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за
апеляційною скаргою ДП „Керченський морський торговельний порт" на рішення Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 25 червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ДП „Керченський
морський торговельний порт", третя особа - ОСОБА_2, про поновлення на
роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу. Вимоги позовної заяви ОСОБА_1 мотивовані тим, що він працює у
відповідача з серпня 1986 p., а на посаді заступника начальника ДП „Керченський морський торговельний
порт" з економіки та фінансів - з вересня 2002 p., однак, наказом начальника порту №
56 від 19 січня 2007 р. позивач був звільнений на
підставі ст.40 п.4 КЗпП України за відсутність на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.
Своє звільнення ОСОБА_1 вважає незаконним з тих підстав, що
про службове розслідування щодо причин його відсутності на робочому місці більш ніж три години, яке проводилося 17 та
18 січня 2007 p., позивачу не було повідомлено, дані зазначеного службового розслідування
містять неправильні дані. Крім того, ОСОБА_1, в обгрунтування своїх вимог, посилається також на
посадову інструкцію заступника начальника ДП „Керченський морський торговельний порт" з економіки та фінансів,
якою його робоче місце чітко не визначено, а покладені службові обов'язки
передбачають перебування за межами території управління порту.

Рішенням Керченського міського суду АР Крим від 25 червня 2007 р. позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені: позивача поновлено на посаді
заступника начальника ДП „Керченський морський торговельний порт" з
економіки та фінансів, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного
прогулу у розмірі 14091 грн. 97 коп., судовий збір на користь держави - 140
грн. 92 коп., витрати на ІТЗ - 30 грн. Крім того,
судом першої інстанції допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за
один місяць у розмірі 2672 грн. 57

Справа № 22-ц-1342-Ф/07р.                        Головуючий у першій інстанції

Кухарський А.І. Суддя-доповідач
Іщенко В.І.

2

коп. З третьої особи ОСОБА_2 стягнуто на
користь ДП „Керченський морський торговельний порт" 14091 грн. 97 коп.

ДП „Керченський морський торговельний порт" не погодилося з таким
рішенням суду та подало на нього апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржуване ним рішення скасувати та ухвалити по справі нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на
неправильне застосування судом норм матеріального і
процесуального права, неповне з'ясування суттєвих обставин по справі і надання неналежної правової оцінки доказам, які
надавалися апелянтом.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ДП „Керченський морський
торговельний порт" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині поновлення його на роботі
та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої
інстанції виходив з того, що акти про
відсутність позивача на робочому місці біль ніж три години протягом робочих днів 17-19 січня 2007 р. не можна
визнати доказом, на які посилається відповідач,
оскільки вони підписані не тими особами, що їх складали, а також підписані особами, які на підприємстві не працюють. Крім
того, при ухвалені рішення в зазначеній частині, судом встановлено, що робота ОСОБА_1, як заступника начальника порту з економіки та фінансів не
передбачає находження суто у робочому кабінеті, а також роботу з іншими
підрозділами підприємства, які знаходяться і за межами порту. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку про неправомірність
звільнення ОСОБА_1 і необхідність
поновлення його на попередній посаді, а також, про стягнення з ДП „Керченський морський торговельний порт" на
користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки звільнення останнього було проведено
незаконно.

З такими висновками суду погоджується колегія, суддів, оскільки вони
зроблені на підставі ретельно досліджених
доказів, яким надана належна правова оцінка. Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, характер спірних
правовідносин і постановлене рішення, яке
відповідає вимогам матеріального і процесуального закону.

Відповідно до
ст.40 ч.1 п.4
КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також
строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути
розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в
тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював у ДП „Керченський морський торговельний порт" з 1986 p., а з вересня 2002 р. був призначений
на посаду заступника начальника порту з
економіки та фінансів і звільнений за наказом начальника порту № 56 від 19 січня 2007 р. на підставі ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України. Підставою для звільнення послужили акти працівників порту та матеріали службового розслідування,
яке проводилося на підставі вказаних актів, під час якого була встановлена
відсутність ОСОБА_1 на робочому місці без поважних
причин більше трьох годин.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо
нікчемності актів про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин з наступних підстав. Акт
від 17 січня 2007 р. був складений начальником відділу
кадрів ДП „Керченський морський торговельний порт" ОСОБА_3 та стрільцями ВОХР ОСОБА_4 і ОСОБА_5, однак, як встановлено судом
першої інстанції і нічим не спростовано, у порту не працює стрілець ВОХР ОСОБА_5, а працює ОСОБА_6, і підпис у зазначеному
акті зроблено не ним, а іншою особою.
Акт від 18 січня 2007 р. складений ОСОБА_3, стрільцями ВОХР ОСОБА_4 та ОСОБА_7 також не можна прийняти до уваги як
доказ, на який посилається відповідач,
оскільки у той день, що достеменно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 не працював і підпис у вказаному акті
зроблена не ним. Що стосується акту від
19 січня 2007 р. то він взагалі не може бути прийнятий до уваги судом як
підстава для

3

звільнення ОСОБА_1, оскільки, як випливає з даного документу, позивач взагалі
був відсутні на робочому місці без урахування обідньої перерви менш ніж три
години - 1 годину 30 хвилин.

При проведенні службового розслідування ДП „Керченський морський
торговельний порт" не були враховані
пояснення ОСОБА_1, які знайшли своє підтвердження під час проведення прокуратурою АР Крим відповідної перевірки
за зверненням позивача і під час розгляду справи судом. Так, було
встановлено, що 17 січня 2007 р. позивач близько однієї години
вирішував службові питання з начальником відділу агентування порту Миндрою Г.В. та начальником відділу економічної
політики і стратегічного розвитку порту Дворниченком Д.С. і приблизно
такий же час був витрачений ОСОБА_1 на вивчення
фінансових витрат на ремонт судна „Порт Керч" з груповим механіком
портфлоту ОСОБА_8 18 січня 2007 р.
ОСОБА_1 також вирішувалися робочі питання з начальником відділу агентування
порту.

Не може бути прийнято до уваги посилання апелянта на відсутність у
відповідних журналів відомостей про надходження ОСОБА_1 на робочому місці не може бути прийнятий до уваги
колегією суддів, оскільки режим пропуску працівників порту до ДП „Керченський
морський торговельний порт" не передбачає внесення об'єктивних відомостей
про дату і час їх входу на територію порту до журналів реєстрації та відповідних електронних систем контролю. Крім
того, посадовою інструкцією заступника начальника порту з економіки та
фінансів № 5 від 12 серпня 2002 р. робоче місце ОСОБА_1 чітко не визначено, а ряд пунктів зазначеної інструкції передбачають знаходження
позивача за межами управління порту.

Критично колегія судів відноситься до показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с.147-148), ОСОБА_9 (а.с.146), ОСОБА_10 (а.с.148) і
вважає, що їх показання не можна визнати доказами
відсутності ОСОБА_1 на робочому місці більш трьох годин 17 та 18 січня 2007 p., оскільки зазначені особи чітко не
визначають часу відсутності позивача на робочому місці, їх
показання щодо часу з'явлення позивача на робочому місці відрізняються, а крім того, зазначені особи знаходяться у трудових
відносинах з ДП „Керченський морський торговельний
порт" і їх показання стосовно відсутності ОСОБА_1на робочому місці можуть бути зумовлені саме такими відносинами з
відповідачем.

Отже, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення його на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, не вбачає підстав для скасування судового рішення оскаржуваного ДП „Керченський
морський торговельний порт".

На підставі
наведеного і, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1,
308 ч.1,
313-315 Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим у м. Феодосії,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ДП „Керченський
морський торговельний порт" - відхилити.

Рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 25 червня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом двох місяців до суду касаційної
інстанції.