АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22ц -
1-й інстанції: Кузнецова О.Ю.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007
року                                                                         м.
Полтава

Колегія судців
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в
складі:

Головуючого
судді: Чічіля В.А.

Суддів : Антонова В.М.,Мартєва
С.Ю.

При секретарі:
Колодюк О.П.

За участю:
відповідача ОСОБА_1, представника
відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
позивача ОСОБА_4

Розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня
2006 року по справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про
відшкодування   матеріальної   та
моральної   шкоди   та
за   позовом   ТОВ «Об'єктив» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2002
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди .

В травні 2003
року ТОВ «Об'єктив» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди.

Справа
розглядалась судом неодноразово.

Останнім
рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2006 року позов
ОСОБА_1 доОСОБА_5, ОСОБА_3 задоволений частково.

Стягнуто
зОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 45 938,45 грн., моральну
шкоду в сумі 1500 грн., судові витрати в сумі 1527 грн. 25 коп., а всього 48 965
грн. 70 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 31 454,40 грн., моральну шкоду в сумі 1527
грн.25 коп., а всього стягнуто 33 481,65 коп.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_6 відмовлено в повному обсязі за
недоведеністю.

Позов ТОВ
«Об'єктив» доОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено в повному
обсязі.

Стягнуто
зОСОБА_5 на користь ТОВ «Об'єктив» матеріальну шкоду в сумі 9654 грн.11 коп.
,судові витрати в сумі 96,54 грн., а всього 9750,65 грн.

В задоволенні
позову ТОВ «Об'єктив» до ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено в повному обсязі за
недоведеністю.

Зобов'язано
ОСОБА_1 після повного відшкодування збитків передати пошкоджені запасні частини
до автомобілю КамАЗ - 53212 відповідно до дефектної відомості від 5.07.2002
року ОСОБА_5 і ОСОБА_3 та пошкоджені запасні частини до причепу НОМЕР_2
відповідно до дефектної відомості від 5.07.2002 року ОСОБА_5

З  рішенням
не  погодився  позивач,
в  апеляційній  скарзі
просить  рішення

районного суду змінити в частині стягнення матеріальної шкоди
з ОСОБА_3 на його

користь, звільнивши ОСОБА_3
від стягнення  31454,40 грн. та
постановити рішення

про стягнення зазначеної суми з ОСОБА_6 В іншій частині
рішення залишити без змін.

Вважає, що
рішення постановлено з порушенням норм матеріального права.

У запереченнях
представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу відхилити,
рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2006 року залишити
без змін.

Колегія суддів,
заслухавши суддю - доповідача, сторін, що з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до
висновку, що остання задоволенню не підлягає за таких обставин.

Відповідно до
ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Як вбачається із
матеріалів справи, судом першої інстанції повно і всебічно досліджені обставини
і матеріали справи, на підставі яких судом постановлено правильне та справедливе
рішення.

Судом
встановлено, що 8.01.2002 року між ПП Ковбасою та ТОВ «Об'єктив» укладено
договір № 1 відповідно до якого приватний підприємець взяв на себе обов'язок по
перевезенню товарно - матеріальних цінностей по замовленню товариства.

На виконання
зазначеного договору 4.07.2002 року ОСОБА_1 здійснював перевезення з м.
Бердянськ Запорізької області до м. Полтави товарно - матеріальних цінностей на
загальну суму 68243,12 грн.

4.07.2002 року
на 255 км. автодороги Харків -
Сімферополь, біля 20 год.30 хв., сталося зіткнення автомобілів КамАЗ 53212 д.н.з.
НОМЕР_1з причепом НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 та під його керуванням , та
автомобіля ГАЗ 3102 д.н.з. НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1 та під його керуванням, внаслідок
порушення останнім правил дорожнього руху.

Під час
оформлення працівниками ДАІ зазначеного ДТП
о 22 год. 40 хв. з
вини водія ОСОБА_3, що
керував автомобілем КамАЗ
д.н.з. НОМЕР_3 (власником автомобіля є ОСОБА_6) ,знову стався
наїзд на автомобіль ОСОБА_1

ОСОБА_3на час скоєння ДТП володів
транспортним засобом КамАЗ д.н.з.
НОМЕР_3, власником якого є ОСОБА_6 на підставі тимчасових реєстраційних талонів
№ 071425 та №071424.

Винними у
скоєнні ДТП були
визнані ОСОБА_3та
ОСОБА_5, які були притягнуті до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.. 440 ЦК України (в
редакції 1963 року), який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами,
винна особа повинна відшкодувати спричинену шкоду в повному обсязі.

Згідно п. 4
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»
передбачено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється
юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки на підставі права власності ,повного господарського відання,
оперативного управління або з інших підстав. Не вважається володільцем джерела
підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим
особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з
володільцем цього джерела.

Як вбачається із
змісту ст.2 КзпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення
трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з
фізичною особою.

Але апелянтом не
надано доказів на підтвердження факту виникнення трудових правовідносин між
ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином
судова колегія приходить до висновку , що рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 27 грудня 2006 року постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не
вбачає.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303,307 ч.1 п.1,308,314,317,319 ЦПК України
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  відхилити.

Рішення
Октябрського районного суду м. Полтави від 27 грудня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
чинності негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду
України протягом 2 місяців.