РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2 серпня 2007
року                                                                                                  м.
Ужгород

п   Судова колегія палати в цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської об­ласті у складі:

головуючої                 -           судді Кожух О.А.

суддів                          -           Гнатюк Б.Ю., Кондор Р.Ю.

при секретарі             -        Бобик О.І.

за участю: представника апелянта - ОСОБА_1, ОСОБА_2, її представ­ника
ОСОБА_3, представника Хустської міської ради - Іляшкович Н.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Ужгород апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення
Хустського районного суду від 10 травня 2007 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до Хустської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсним
державного акту на право приватної власності на землю та рішення Хустської
міської ради про надання у приватну власність земельної ділянки, що об'єднаний
в одне провадження із позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Хустської міської ради про
визнання недійсним державного акту на пра­во приватної власності на землю, -

встановила:

В жовтні 2006 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом
та, збільшивши позовні вимоги, остаточно просила суд скасувати рішення
Хустської міської ради № 512 від 21.06.2004 про надання ОСОБА_4 у приватну
власність земельної ділянки АДРЕСА_1, та визнати недійсним виданий 05.05.2006
ОСОБА_4 на підставі цього рішення Державний акт на право власності на земельну
ділянку серії ЗК № 004036. Позов мотивувала тим, що рішенням Хустської міської
ради від 11.03.1993 їй було виділено земельну ділянку площею 0.0512 га.
АДРЕСА_2(зараз АДРЕСА_1) для будівництва та обслугову­вання житлового будинку.
29.02.1997 вона отримала державний акт на право власності на землю серії ІІІ-ЗК
№ 010980. Весною 2006 року їй стало відомо, що на цю земельну ділянку на
підставі рішення Хустської міської ради від 21.06.2004 № 512 видано Держа­вний
акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4. Просила позовні вимоги
задовольнити посилаючись на те, що земельна ділянка перебуває у її власності.

У листопаді 2006 року ОСОБА_4 звернулась до суду із
позовом, в якому про­сила визнати недійсним Державний акт на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ЗК № 010980, виданий Хустською міською радою
ОСОБА_2 29 вересня 1997 року, що зареєстрований в Книзі записів державних актів
на право приватної власності на землю за № 1859. Вимоги мотивувала тим, що
рішенням Хустської міської ради від 21.06.2004 № 512 їй було виділено земельну
ділянку площею 0.0736 га. АДРЕСА_1(колишня АДРЕСА_2) для будівництва та
обслугову­вання будинку, господарських будівель і споруд. 05.05.2006 вона
отримала державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії 3K № 004036 і
отримавши дозвіл на будівництво та виготовивши будівельний паспорт, по будувала
на цій земельній ді­лянці гараж та перший поверх житлового будинку. Проте у
червні 2006 року позивач ді­зналась, що на частину наданої їй земельної ділянки
площею 0,0512 га. 29.09.1997 було видано державний акт на право приватної
власності серії ІІІ-ЗК №010980 ОСОБА_2

Справа№ 22-ц-1146/07

Головуючий в
першій Інстанції: Кемінь В.Д.

Доповідач: Кожух
О.А

. Просила визнати цей акт недійсним, оскільки рішенням 12
сесії Хустської міської ради 21 скликання від 11.03.1993 земельна ділянка для
обслуговування житло­вого будинку та господарських будівель АДРЕСА_2,
виділялась ОСОБА_5, а не ОСОБА_2.

Ухвалою Хустського районного суду від 28.11.2006 вказані
позови були об'єднані в одне провадження.

Рішенням Хустського районного суду від 10 травня 2007 року позов ОСОБА_2
задоволено. Скасовано рішення Хустської міської ради № 512 від 21.06.2004 про
на­дання ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0732 га.
АДРЕСА_1, та визнано недійсним Державний акт на право власності на земе­льну
ділянку серії ЗК № 004036 від 05.05.2006, виданий ОСОБА_4.

У задоволенні позову ОСОБА_4 -
відмовлено.

По справі винесено окрему ухвалу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків су­ду
обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що
призвели до неправильного вирішення справи, просить рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У надісланих на адресу апеляційного суду запереченнях на
апеляційну скаргу та в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її
представник просили апеля­ційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Представником Хустської міської ради, не оскаржуючи
рішення суду першої ін­станції, надіслано до апеляційного суду заяву про
визнання позовних вимог, в якій про­сить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2
Таку ж позицію підтримано в судовому засіданні апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились
в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і
обгрунтованість рішеня та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що така підлягає до задоволення з натупних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив
з того, що вона, відповідно до ст. 23 ЗК України (1992 року) набула права
власності на земельну ділянку АДРЕСА_2, площею 0,0512 га., що стверджено
Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 010980 від
29.09.1997.

Проте такого
висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ст. 17, 67 ЗК України, що діяв на час видачі даржавного акту
ОСОБА_2, земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків
передавались у власність за рішенням відповідної Ради народних депутатів, на
під­ставі заяв громадян.

Рішенням 12
сесії Хустської міської ради 21 скликання від 11.03.1993 земельна ділянка
АДРЕСА_2, була надана у власність ОСОБА_5, що стверджено витягом з вказаного
рішення, виданим архівним сектором Хустської РДА (а.с.53) та ксерокопією цього
рішення (а.с.107). Копія такого рішення, що міститься у матеріалах справи, де
вказано про виділення земельної ділянки ОСОБА_2 (а.с.49) судовою колегією до
уваги не береться, оскільки суперечить оригінальному тексту рішення. Твердження
ОСОБА_2 що у оригіналі фшення-Хуетеь-кої міської ради від 11.03.1993 допущена
опечатка, є припущенням, а доказування, відповідно до ч. 4 ст 60 ЦПК України,
не може грунтуватись на припущеннях. Таким чином, рішення про надання у
власність вказаної земельної ділянки ОСОБА_2 Хустською міською радою не
приймалось, а тому Державний акт на право приватної власності на землю серії
ІІІ-ЗК № 010980 виданий 29.09.1997 ОСОБА_2, що проживала АДРЕСА_3, з посиланням
як на підставу його видачі на рішення Хустської міської ради від 11.03.1993 не
може бути дійсним.

Відповідно до
ст. 22 ЗК України (в редакції 1992 року) право власності на землю виникало
після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі
(на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право, яким є Державний
акт (ст. 23 ЗК в редакції 1992 року). Така ж норма передбачена статтею 126
діючого ЗК України.

Державний акт ОСОБА_5, якому рішенням Хустської міської ради від 11.03.1993
надавалась у власність спірна земельна ділянка, не видавався, право власності
на цю земельну ділянку не виникло, оскільки відповідні дії, передбачені ст. ст.
22,23 ЗК України (1992 року) для видачі такого акту ОСОБА_5 виконані не були, а
отже, власником земельної ділянки залишалась Хустська міська рада, яка рішенням
від 21.06.2004 № 512 виділила земельну ділянку площею 0.0736 га.АДРЕСА_1
(колишня АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування будинку, господарських
будівель і споруд ОСОБА_4 і яка, в свою чер­гу, 05.05.2006 отримала державний
акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЗК № 004036.

Зважаючи на викладене судова колегія вважає, що судом
першої інстанції без­підставно скасовано рішення Хустської міської ради 15
скликання № 512 від 21.06.2004 про надання ОСОБА_4 у приватну власність
земельної ділянки площею 0,0732 га. АДРЕСА_1, та визнано недійсним Державний
акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 004036 від 05.05.2006,
виданий ОСОБА_4.

За наведених обставин рішення суду першої інстанції
підлягає скасування з під­став, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України -
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Позов
ОСОБА_4 слід задовольнити та визнати недійсним Державний акт на право приватної
власності на землю серії 111 -З К
№ 010980 на земельну ділянку площею 0,0512 га. АДРЕСА_2, виданий 29.09.1997
ОСОБА_2, а у позові ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 304, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313,
п.1 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Хустського районного суду від 10 травня 2007 року
- скасувати та ухва­лити нове рішення.

У позові ОСОБА_2 до Хустської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсним
рішення Хустської міської ради № 512 від 21.06.2004 про надання ОСОБА_4 у
приватну власність земельної ділянки АДРЕСА_1, та визнання недійсним виданого
05.05.2006 ОСОБА_4 Державного акту на право власності на земельну ділянку серії
ЗК № 004036 -відмов йти.

Позов ОСОБА_4 -
задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ЗК № 010980 на земельну ділянку площею 0,0512 га.
АДРЕСА_2, виданий 29.09.1997 ОСОБА_2.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення,

проте може бути оскаржено в касаційному порядку

набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного

Суду України.----------------------