Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19
грудня 2007 року

Лисичанський
міський суд Луганської області в складі:

головуючого
судді                                                       Фастовця В.М.,

при
секретарі
Бандуровій В.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач
звернувся до суду з позовом в якому вказав, що взяв кредит у розмірі 5000 грн.,
який був витрачений на газифікацію житла, що належало сторонам як подружжю.
Квартира була продана, кошти поділені між сторонами. Просить стягнути з
відповідачки половину кредиту у розмірі 2500 грн. т.я. кредит був витрачений
для благоустрою спільного майна, але погашений тільки позивачем.

Позивач
у судовому засіданні позов підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у
позові.

Відповідачка у
судовому засіданні позов визнала частково. Суду пояснила, що на газифікацію
були витрачені менші кошти, ніж сума кредиту. Окрім того, його частина була
погашена за час їх подружнього життя.

У
судовому засіданні досліджені докази: свідоцтво про розірвання шлюбу; довідки
ВАТ "Ощадний банк України", кредитний договір від 27.06.2006 р.,  договір купівлі-продажу квартири від
20.09.07.; позовна заява про розірвання шлюбу; товарні чеки; квитанція до
прибуткового ордеру; довідка про отримання допомоги на дитину; довідка про
утримання аліментів з позивача; довідка про доходи відповідачки.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що
підлягає частковому задоволенню.

У
судовому засіданні встановлено, що 27 червня 2006 року позивач отримав у ЛФ ВАТ
"Ощадний банк України" кредит у розмірі 5000 грн., який на час
розгляду справи погасив. До припинення фактичних шлюбних стосунків сторонами за
рахунок спільних коштів подружжя за спільним зобов'язанням була погашена сума у
розмірі 434, 78 грн., залишок суми у розмірі 4565,22 грн. позивачем був
сплачений самостійно.

Оскільки
кредит був витрачений на газифікацію квартири АДРЕСА_1, який належав сторонам на
праві спільної часткової власності, вказана квартира була продана з розподілом
коштів між сторонами позовні вимоги щодо стягнення половини сплаченої позивачем
самостійно суми кредиту у розмірі 2282, 61 грн. підлягають задоволенню, бо саме
на цю суму відповідачка безпідставно зберегла своє майно.

Частково
задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

Відповідно
до ст.61 ч.2 СК України об'єктом права спільної сумісної
власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із
подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у
банківську (кредитну) установу.

На підставі ст.65
ч.4 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює
обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором,
використане в інтересах сім'ї.

Згідно із ст.360
ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової
власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та
збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів),
а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями,
пов'язаними із спільним майном.

Стаття 1212 ЦК України
передбачає, що особа, яка набула зберегла у себе майно
за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Як
вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачкою, сторони мали
у спільній частковій власності у рівних частках квартиру, на газифікацію якої
під час їх шлюбу був взятий кредит, і яку вони потім продали. Договір кредиту
при цьому недійсним визнаний не був, а тому створив обов'язок його погашення і
для відповідачки.

Оскільки
частину кредиту згідно довідки банку сторони погасили за час шлюбного життя,
позовні вимоги підлягають зменшенню на половину від вказаної суми, тобто на
217, 39 грн., і стягненню з відповідачки, яка за рахунок виконання позивачем
спільного для них зобов'язання за кредитним договором безпідставно зберегла
свої грошові кошти у розмірі 2282, 61 грн., підлягає саме ця сума.

Суд
не приймає до уваги заперечення відповідачки, що за час спільного життя сума
погашення була більшою, бо з позову про розірвання шлюбу самої відповідачки
вбачається, що шлюбні стосунки між сторонами припинені саме 01 вересня 2006
року.

Не
приймає суд і посилання на те, що не вся сума кредиту була витрачена на
газифікацію квартири, бо ці витрати практично на всю суму підтверджені
товарними чеками та квитанцією до прибуткового касового ордеру.

Судові
витрати на підставі ст..88 ЦПК України на загальну суму 81 грн. підлягають
стягненню з відповідачки на користь позивача.

На
підставі викладеного, керуючись стю.ст.61, 65 СК України, ст. ст. 360, 1212 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми задовольнити частково.

Стягнути
на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_2 2282 (дві тисячі двісті вісімдесят дві) грн. 61
коп., судові витрати у розмірі 81 (вісімдесят одна) грн., а всього 2363 (дві тисячі
триста шістдесят три) грн. 61 коп..

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через
Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання такої
заяви.

Суддя