Справа № 22-Ц-14
/ 2007р.                               Головуючий у 1-й інстанції - Терещенко O.I.
Категорія - 26                                                      Суддя-доповідач
УХВАЛА іменем
України

16 січня 2007 року колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого -
Рибалки В.Г.

суддів             - Білецького О.М., Криворотенка В.І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та осіб, які
беруть участь у справі -
представника позивача -ОСОБА_1,
відповідачки, представника сільради

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області від 28
вересня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Конотопська районна державна
нотаріальна контора Сумської області, Гружчанська сільська рада Конотопського
району Сумської області, Конотопський районний відділ земельних ресурсів, про
визнання свідоцтв про право на спадщину за законом частково недійсними,
встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на 2/3 частини
спадкового майна, -

встановила:

Рішенням
Конотопського міськрайонного суду від 28
вересня 2006 року
позов ОСОБА_3 інтереси якого за дорученням представляв ОСОБА_1, задоволено.

Встановлено факт
прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано
недійсними на 2/3 частини
свідоцтва про право на спадщину за законом, видані ОСОБА_2 15 липня 2003 року
Конотопською районною державною нотаріальною конторою на спадкове майно:
грошові внески з процентами, нарахуваннями, компенсаційними
рахунками та сертифікатами, що знаходяться в філії Ощадбанку № 246/023 с. Грузьке
Конотопського району на рахунках НОМЕР_1
та НОМЕР_2; земельну
ділянку, що знаходиться АДРЕСА_1 і житловий будинок та надвірні будівлі, що
знаходяться за тією ж адресою, а також визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини
вказаного спадкового майна.

Додатковим
рішенням Конотопського міськрайонного суду від 13 листопада 2006
року вирішено питання судових витрат.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним
обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права просить
скасувати зазначене рішення суду від 28
вересня 2006 року і
ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вважає, що суд
порушив її право приватної власності. Критикує заповіт, доводить, що позивач не
приймав спадщину. Вказує на неможливість передачі земельної ділянки у власність
іноземного громадянина.

Заслухавши
пояснення і заперечення, дослідивши матеріали та перевіривши законність та
обгрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що
ОСОБА_4, яка проживала АДРЕСА_1, являлась матір'ю позивача ОСОБА_3 та
відповідачки ОСОБА_2.

12 травня 1992 року ОСОБА_4
склала заповіт, зареєстрований в Гружчанській сільській
раді Конотопського району за НОМЕР_3, згідно якого все своє майно, яке
буде належати їй на день смерті, у тому числі житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1, вона заповідала ОСОБА_3.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На час смерті їй
на праві приватної власності, крім іншого, належало таке майно: грошові внески
з процентами, нарахуваннями, компенсаційними рахунками та сертифікатами, що
знаходились на рахунках НОМЕР_1
та НОМЕР_2 у філії
Ощадбанку № 246/023; земельна
ділянка для обслуговування жилого будинку -
510 кв.м і для ведення особистого селянського господарства - 2220 кв.м, а всього
площею 2730 кв.м,
розташована АДРЕСА_1 та житловий будинок загальною
площею 53,5 кв.м з
надвірними господарськими будівлями, за тією ж адресою.

На підставі
поданої ОСОБА_2 11 березня 2003 року заяви про
прийняття спадщини після померлої, в якій вона не зазначила про існування
іншого спадкоємця першої черги, Конотопська райдержнотконтора завела спадкову
справу НОМЕР_4, а 15 липня 2003 року видала
ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на все зазначене вище майно,
за реєстровими номерами ІНФОРМАЦІЯ_2.

В той же час
похоронивши матір, ОСОБА_3 розпорядився речами домашнього вжитку померлої та зібрав урожай з присадибної
ділянки, а 16 жовтня 2002 року, з поважних причин не маючи змоги самому
оформити спадщину, оскільки мешкає в м.Санкт-Петербург, РФ і займався
підготовкою до захисту докторської дисертації, надав доручення своєму
представнику - ОСОБА_1
на оформлення прийняття спадщини.

Вказані факти
повно і всебічно встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином
досліджених та оцінених доказів, у тому числі довідки Гружчанської сільради НОМЕР_5.

За таких
обставин обґрунтованим є висновок суду про своєчасне і належне прийняття
спадщини позивачем за заповітом шляхом фактичного вступу протягом шести місяців
з часу смерті матері у володіння спадковим майном.

Такі його дії
узгоджуються з вимогами ст.ст.524, 533,
534, 541, 549 чинного на той час ЦК УРСР (1963 року), згідно з якими спадкоємець вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння або в управління спадковим
майном.

Відповідачці, як
непрацездатному за віком спадкоємцю першої черги за законом, котра своєчасно
звернулась за прийняттям спадщини, згідно зі ст.ст. 529, 534, 549 того ж ЦК УРСР
належить право на обов'язкову частку у спадковому майні.

В зв'язку з
вказаними обставинами суд правомірно встановив факт прийняття спадщини
позивачем після смерті матері, визнав частково недійсними свідоцтва про право
власності за законом на спадкове майно на ім'я відповідачки та визнав за
позивачем право власності за заповітом на 2/3
частини вказаного спадкового майна.

Вказане рішення відповідає вимогам ст.48 ЦК УРСР.

Заповіт ОСОБА_2
не оспорювала.

Порушень її
переважного права на отримання у спадщину коштів на рахунках в установі
Ощадбанку апелянт, всупереч ст. 564
ЦК УРСР, не довела.

Довідку
Гружчанської сільради НОМЕР_6 суд
правильно оцінив критично, врахувавши порушення при оформленні та
невідповідність її змісту вищезазначеним фактичним обставинам.

Відповідно до
ст.565 ЦК УРСР іноземні громадяни користуються в України цивільною
правоздатністю нарівні з громадянами України.

Ч.2,3 ст. 81 ЗК України надає
іноземним громадянам у разі прийняття спадщини право набуття власності на
земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених
пунктів.

Можливі правові
наслідки успадкування іноземцем земельної ділянки несільськогосподарського
призначення не можуть бути підставою для відмови в позові.

Інші доводи
апеляційної скарги також не спростовують висновків суду.

Процесуальних
порушень, які б могли призвести до неправильного вирішення справи, не
встановлено.

Оскільки рішення
постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав
для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.
307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської
області від 28 вересня 2006 року у даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двох місяців з цього часу може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України.