Апеляційний суд
Кіровоградської області
Справа №
22-341  2007р.                                                    Головуючий у 1-й
інстанції-Чельник О.І.
Категорія-5                                                                          Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13   квітня   2007
року   Колегія   суддів
судової   палати   у
цивільних   справах Апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого-судді
- Потапенка В.І. Суддів - Кодрула М.А., Кривохижі В.І. при секретарі - Доценко
Г.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційними скаргами спеціалізованого
державного підприємства «Укрспецюст» , ОСОБА_1та ОСОБА_2у справі за позовом
ОСОБА_3до ОСОБА_4, відділу державної виконавчої служби Ленінського районного
управління юстиції м. Кіровограда. Спеціалізованого державного підприємства
«Укрспецюст» , ОСОБА_2, ОСОБА_1про визнання прилюдних торгів , свідоцтва про
право власності, угоди купівлі-продажу недійсними та визнання права власності
на ½  частину квартири та за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, відділу державної виконавчої служби Ленінського районного
управління юстиції м. Кіровограда. Спеціалізованого державного підприємства
«Укрспецюст» , ОСОБА_2, ОСОБА_1про визнання незаконними прилюдних торгів ,
договору купівлі-продажу ( протокол від 08.12.2004 року) , свідоцтва про право
власності, угоди купівлі-продажу від 29.04.2005 року - недійсними та визнання
права власності на 14 частину квартири , на рішення Ленінського районного суду
м. Кіровограда   від 22 серпня 2006 р.,-

Заслухавши доповідача , сторони та їх представників, дослідивши матеріали
справи , колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2006 року
первісний та зустрічний позови задоволено.

Визнано прилюдні торги з продажу квартири № АДРЕСА_1, які відбулися 18
грудня 2004 року - незаконними. Визнано угоду щодо відчудження АДРЕСА_1(
протокол від 08.12.2004 року) та свідоцтво , видане на ім'я ОСОБА_2від
21.12.2004 року , посвідчене приватним нотаріусом ОСОБА_5. за № 4565-
недійсним. Визнано договір купівлі - продажу від 29 квітня 2005 року ,
укладений між ОСОБА_2та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом
Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6., зареєстрований у
реєстрі за № 2071 - недійсним. Визнано право власності на ¼
частину квартири АДРЕСА_1за ОСОБА_3, відновивши попереднє становище як
власника ½  частини квартири. Визнано право власності на ½  частину квартири АДРЕСА_1за ОСОБА_4,
відновивши попереднє становище як власника ½
частини квартири.

На вищезазначене рішення суду спеціалізоване державне підприємство «Укрспецюст»
, ОСОБА_1та      ОСОБА_1подали апеляційні
скарги.

Спеціалізоване державне підприємство «Укрспецюст» просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у первісному та зустрічному
позові. Посилається на те , що рішення суду прийняте з неправильним
застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати та направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на те, що судом
було порушено вимоги ст.74,76 ЦПК України та

розглянув справу у її відсутність без належного повідомлення про час і
місце слухання справи. Також, суд неповно з'ясував обставини , що мають
значення для справи та зробив висновки , які не відповідають обставинам справи.

ОСОБА_2. просить рішення суду скасувати та у задоволенні позовних вимог
відмовити. Судом першої інстанції встановлено , що ІНФОРМАЦІЯ_1року помер
батько позивачки - ОСОБА_7., якому на праві власності належала квартира №
АДРЕСА_1. Крім позивачки спадкоємицею померлого є ОСОБА_4., його дружина, шлюб
з якою було укладено 23.10.1993 року. ОСОБА_3. та ОСОБА_4. прийняли спадщину,
але свідоцтво про право на спадщину не отримали у зв'язку з тим, що не дійшли
згоди щодо розподілу спірної квартири.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.12.2003 року за
ОСОБА_3. визнано право власності на спадкове майно - на ½
частину кв. АДРЕСА_1. У порядку розподілу спадкового майна виділено
зазначену квартиру ОСОБА_4., визнано за нею право власності на квартиру в
цілому та з неї на користь ОСОБА_3стягнуто вартість ½
частини квартири - 11401.50 грн.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 06.07.2005 року
рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.12.2003 року скасовано
, а справу направлено на новий судовий розгляд.

08.12.2004 року спірна квартира була продана з прилюдних торгів та видано
свідоцтво про право власності за № 4120746 на ім'я ОСОБА_2.

Вдруге спірна квартира була продана ОСОБА_1. згідно договору купівлі -
продажу від 29.04.2005 року , посвідченого приватним нотаріусом
Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6. та зареєстрованого у
реєстрі за № 2071 і на час розгляду справи їй і належала.

Суд першої інстанції дійшов висновку , що спірна квартира була продана з
прилюдних торгів у порядку виконання судового рішення від 03.12.2003 року з
порушенням вимог чинного законодавства , а саме : ст.62 Закону України «Про
виконавче провадження» , Інструкції про проведення виконавчих дій ,
затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 05.12.1999р. №74/5,
тимчасового Положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна , затвердженогонаказом Мін'юсту України від
27.10.1999 року за №68/5.

ДВС Ленінського РУЮ м. Кіровограда було порушено черговість звернення
стягнення на нерухоме майно , позивачка ОСОБА_4. не була належним чином
повідомлена про день і час проведення прилюдних торгів по продажу спірної
квартири, доказів повідомлення у друкованих засобах масової інформації про
продаж спірної квартири за 15 днів до дня торгів СДП «Укрспецюст» не надало.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи ,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1. підлягає задоволенню
повністю , а апеляційні скарги спеціалізованого державного підприємства
«Укрспецюст» та ОСОБА_2підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно п 5 ч.І ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення
суду першої інстанції і направити справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, з підстав, які передбачено ст.311 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1. стосовно
порушення судом вимог ст. 74, 76 ЦПК України . Розглядаючи справу, суду було
відомо місце реєстрації ОСОБА_1. ( т.1 а.с.225) - м.АДРЕСА_2. Дві судові
повістки , відправлені за вказаною адресою були отримані ( т.1 ас.242, т.2 ас.
13) - що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями. Направляючи
повістки про виклик до суду , адресовані відповідачці на адресу м. АДРЕСА_1,
суд не мав даних про те , що вона проживає за даною адресою, оскільки місце її
реєстрації зазначено інше. Докази того , що ОСОБА_1. була належним чином
повідомлена про місце, день і час розгляду справи, а саме про розгляд справи у
день винесення оскаржуваного рішення - 22.08.2006 року - в матеріалах справи
відсутні. Наявні в матеріалах справи докази неможливості вручення судової
повістки ОСОБА_1. на 22.08.2006 року за адресою АДРЕСА_1 ( ас. 94- 95-а) - не
можуть свідчити про виконання судом першої інстанції вимог ст.74,76 ЦПК
України, що відповідно до п.3 ч.І ст.311 ЦПК України є обов'язковою підставою
для скасування рішення суду і передачі справи на новий розгляд. Інші доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1. є необгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2. зводяться до пояснень суті спору ,
ніяким чином не спростовують висновків суду першої інстанції , а тому
апеляційну скаргу необхідно задовільнити частково.

З доводами апеляційної скарги СДП «Укрспецюст» колегія
суддів частково погоджується , а

саме в частині неправильного застосування норм матеріального права. Доводи
стосовно того , що спір в частині оскарження дій ВДВС Ленінського РУЮ та СДП
«Укрспецюст» повинен розглядатися в порядку визначеному КАС України , колегія
суддів вважає такими , що не підлягають задоволенню , оскільки дії ВДВС по
продажу спірної квартири було вчинено на виконання рішення суду , і право на
оскарження цих дій передбачено ст.383 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.303 апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування судового рішення .

Пославшись на ст.215 ЦК
України «недійсність правочину» , як на підставу задоволення позову , суд
першої інстанції не обговорив у судовому засіданні та не вирішив питання щодо
правових наслідків недійсності правочину., які передбачені ст.216 ЦК України, а тому
усунення цього недоліку шляхом постановления
додаткового рішення по справі є неможливим.

Крім цього , колегія суддів звертає увагу суду необхідність визначення
характеру спірних правовідносин , які виникли між сторонами . Як встановлено у
ході судового розгляду справи ОСОБА_2. придбала спірну квартиру з прилюдних
торгів за відплатним договором на виконання судового рішення, а тому є
добросовісним набувачем. Відповідач ОСОБА_1. також придбала спірну квартиру в
ОСОБА_2. за відплатним договором і будь-яких порушень діючого законодавства при
укладенні цієї угоди судом не встановлено .

Також при новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно встановити
відповідно до вимог чинного законодавства, хто з учасників судового розгляду
повинен нести відповідальність , якщо буде встановлено порушення порядку
вчинення виконавчих дій по виконанню рішення суду та порядку проведення
прилюдних торгів.

Відповідно до ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» збитки,
заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійснення
виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню у порядку, передбаченому
законом.

Керуючись ст.303, п.5 ч.І ст.307, п.4 ч.І ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 319
ЦПК України , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- задовільнити повністю.

Апеляційні скарги спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст» та
ОСОБА_2-задовільнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2006 року -
скасувати і направити справу на новий розгляд до цього ж суду іншим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.