У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :

головуючого                          Гнатенка А.В.

суддів:                                     Балюка
М.І.,             Барсукової В.М.,

Гуменюка В.І.,          Косенка В.Й. -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівці Дніпропетровської
області (далі - відділення Фонду), відкритого акціонерного товариства (далі -
ВАТ) “Павлоградвугілля” про відшкодування моральної шкоди,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У червні 2006
року позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що з 31 липня
1995 року до 22 лютого 1996 року працював на шахті “Західно-Донбаська”
холдингової компанії “Павлоградвугілля”. 3 вересня 1995 року з ним стався
нещасний випадок, про що було складено акт за формою Н-1. згідно висновку МСЕК
від 22 січня 1996 року він був визнаний інвалідом 3 групи з втратою 50%
професійної працездатності.

Посилаючись на викладене, просив стягнути з відділення Фонду 70000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
29 вересня 2006 року позов задоволено частково. Стягнуто з відділення Фонду на
користь позивача 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2006
року зазначене судове рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено частково. Стягнуто з відділення Фонду на користь позивача 120 грн.
на відшкодування моральної шкоди.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення
апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач з з 31 липня 1995 року до 22 лютого 1996 року
працював гірнопрацівником на шахті “Західно-Донбаська” холдингової компанії
“Павлоградвугілля”, правонаступником якої є ВАТ “Павлоградвугілля”.

3 вересня 1995 року з ним стався нещасний випадок та висновком МСЕК від 22
січня 1996 року він був визнаний інвалідом 3 групи з втратою 50% професійної
працездатності безстроково. З позовом до суду позивач звернувся через 10 років.

Оскільки на час виникнення спірних правовідносин відшкодування моральної
шкоди передбачалося ст. 12 Закону України “Про охорону праці” та п. 11 Правил
відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим
ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків, апеляційний суд виправив помилку районного
суду і, поновивши строк позовної давності, стягнув з відділення Фонду на
відшкодування моральної шкоди 120 грн.

Підстав для скасування рішення апеляційного суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12
грудня 2006 року - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді:
М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Й.
Косенко