Справа
№ 2-770/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24
квітня  2007 року                               Індустріальний
районний суд

м.
Дніпропетровська

у
складі:  головуючої      судді
Слюсар Л.П.

при секретарі             Гасінбергер М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську

цивільну
справу за позовом    ОСОБА_1 до
Товариства з

обмеженою
відповідальністю  підприємство
матеріально-технічного забезпечення «

Агро-комплект»
про стягнення заборгованості по заробітній платі та

відшкодування
шкоди в зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач  в лютому
2007 року  звернувся до суду з
позовом до відповідача  ТОВ

ПМТЗ  « Агро-комплект» про стягнення заборгованості
по заробітній платі та

відшкодування
шкоди в зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати ,

посилаючись
на те, що  він працював у відповідача на
посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 Херсонського філіалу з реалізації запасних частин з 25
квітня

2005
року по 15 червня 2006 року  і його
заробітна плата складала 350 грн. в

місяць.
Останню заробітну плату він отримав лише за січень 2006 року, при

звільнені  йому
не було видано заробітну плату та компенсацію за невикористану

відпустку.
Сума заборгованості по заробітній платі складає 1575 грн. та

компенсація
за невикористану відпустку 350 грн., а всього заборгованість 1925

грн.   Просив
зобов'язати в примусовому порядку ТОВ ПМТЗ « Агро-комплект»

видати
йому довідку про заборгованість  по
заробітній платі за період з лютого

2006
року по червень 2006 року та компенсацію за невикористану відпустку при

звільнені;
стягнути з відповідача заборгованість з заробітної плати в сумі 1575

грн.
та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 350 грн., а всього 1925

грн.
;   стягнути компенсацію в зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної

плати
в сумі 2450 грн.  та стягнути моральну
шкоду в розмірі 1500 грн.

Відповідно   до надісланих до суду телеграм позивач
просив розглянути справу за

його
відсутності.

Представник
відповідача в судове засідання
з'явився.  Позовні вимоги не
визнав

в
повному обсязі.  Вказав, що на момент
звільнення з ОСОБА_1 було

проведено
розрахунок повністю,  заборгованості по
заробітній платі у

підприємства
перед позивачем не має. Просив суд в позові відмовити.

Суд,
заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи,  вважає,

що
позов задоволенню  не підлягає за
наступних підстав.

У
судовому засідання встановлено, що сторони перебували у трудових

правовідносинах,   відповідно до п.3  наказу НОМЕР_1 ОСОБА_1 був прийнятий в   ТОВ ПМТЗ « Агро-комплект» 25.04.2005

року   на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_1 у відділ реалізації запасних

частин
в м. Херсон з посадовим окладом
встановленим штатним розкладом, з 2006

року
- 350 грн.  Відповідно до п.1 наказу НОМЕР_2
ОСОБА_1 був звільнений з посади 15.06.2006 року за власним бажанням.

Як
показав представник відповідача  на день
звільнення з ОСОБА_1 було

здійснено
повний  розрахунок, що
підтверджується  платіжними відомостями
за

лютий
2006 року - травень 2006 року,
розрахунковими відомостями за лютий 2006

року
- травень 2006 року,  корінцями чеків за
березень - червень 2006 року.

Так
відповідно до  платіжних відомостей
за    лютий 2006 року позивач отримав -

151
грн. 19 коп. ;  за  березень 2006 року - 314 грн. 61 коп.;
за   квітень

2006
року - 314 грн. 61 коп. ;    за травень
2006 року  ОСОБА_1 отримав

повний
розрахунок при звільнені  в сумі 696 грн.
05 коп.

Суд
вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по

заробітній
платі задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до наданих суду

доказів
заборгованості по заробітній платі не має.

Також
не  підлягають задоволенню вимоги
позивача  щодо компенсації втрати

частини
заробітку у зв'язку із затримкою термінів її виплати у розмірі 2450

грн.
00 коп., оскільки заробітна плата була виплачена своєчасно.

Позивачем
також заявлені вимоги  щодо  стягнення моральної шкоди   в розмірі

1500
гривень.

Відповідно
до ст. 237-1 КЗпП України ,
відшкодування власником або

уповноваженим
ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо

порушення
його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних

життєвих
зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого

життя.

Проаналізувавши
доводи позивача і заперечення відповідача , суд приходить до

висновку
що права позивача  не порушувалися,
тому  немає законних підстав для

стягнення
моральної шкоди.

У
відповідності до ст. 88 ЦПК України
судові витрати  не стягуються.

Керуючись:  ст.34 Закону України “ Про оплату
праці”,  ст. ст. 115, 116,237-1

КЗпП
України, ст. ст. ст.ст. 10, 11, 31, 57, 60, 88, 212-215 ПК України, суд,

-

ВИРІШИВ:

В
задоволені позову  ОСОБА_1 -  відмовити .

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з  дня

проголошення
рішення.

Суддя

Л.П. Слюсар