РІШЕННЯ

Іменем України

справа2-121/07р.

с.м.т.Шевченкове                                                                                    23 березня 2007 року

Шевченківський районний суд
Харківської області у складі:

головуючого
- судді Стригуненко В.М., при секретарі
Гутарєвій В.С., за участю:

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в с.м.т.Шевченкове цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського колективного підприємства «Завод
залізобетонних виробів» про скасування заборони на підставі договору позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. подала позов до Шевченківського колективного підприємства
«Завод залізобетонних виробів» про скасування заборони на підставі договору
позики.

В судовому засіданні позивачка пояснила, що 29.07.2006р. прийняла спадщину
за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. та
отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Шевченківською
Державною нотаріальною конторою, де вказано про накладення заборони на
ОСОБА_2., яка в зв'язку з оформленням спадщини переводиться на спадкоємця, тобто на неї. Позивачка просить скасувати
заборону встановлену Шевченківською ДНК на майно ОСОБА_2
на підставі договору позики.

Відповідач у
судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про визнання позову та
розгляд справи без його участі, та його задоволення в попередньому судовому
засіданні.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом
встановлено, що в Свідоцтві про право на спадщину за заповітом вказано, що
відповідно до реєстру №1 від 01.12.1981р. Шевченківською Державною нотаріальною
конторою накладено заборону на ОСОБА_2, яка в зв'язку з оформленням спадщини
переводиться на спадкоємця, тобто на ОСОБА_1
а.с.3.

2

Також
встановлено, що заборона була накладена в 1981р. в зв'язку з отриманням ОСОБА_2
від Шевченківського заводу залізобетонних виробів, який пізніше був
перейменований в Шевченківське КП «завод залізобетонних виробів» позики.

На даний час
ОСОБА_2. заборгованості перед підприємством не має а.с.4.

З наданої
довідки ліквідатора Шевченківського КП «завод залізобетонних виробів» також
вбачається, що мати позивачки - ОСОБА_2., заборгованості перед вказаним
підприємством не має а.с.11.

Тому, суд з
метою реалізації конституційних та майнових прав позивачки, позовну заяву
задовольняє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-11, 208 - 233 ЦПК України,
ст.ст.576,

577, 593 ЦК України,-

ВИ РІШИВ:

1.  Позов
ОСОБА_1 до Шевченківського колективного підприємства «Завод залізобетонних
виробів» про скасування заборони на підставі договору позики - задовольнити.

2.
Заборону, накладену Шевченківською Державною нотаріальною
конторою Харківської області на ОСОБА_2, за р.№1 від 01.12.1981р., -скасувати.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області,
шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення, заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.