РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 року   квітня
«18»   дня      Колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської області в складі:

Головуючий
Карташов О.Ю.

Члени суду     Савченко
В.О., Свинцова Л.М.

при секретарі
Ковальчук Є.В.

за участю представника позивачки -
ОСОБА_2

представника відповідача - Суркова О.З.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську

цивільну справу

за апеляційною скаргою

Луганського
науково-дослідного центру продуктивності агропромислового

комплексу „Лугансъкагропромпродуктивність" на рішення

місцевого    Старобільського    районного     суду
Луганської    області    від 18 грудня 2006р. за позовом

ОСОБА_1 до Луганського науково-дослідного центру продуктивності
агропромислового комплексу „Луганськагропромпродуктивність" про поновлення
на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Луганського
науково-дослідного центру продуктивності агропромислового комплексу „Луганськаїропромпродуктивність''
про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що з 3.04.2006р., наказ № 3-к,
працювала спеціалістом першої категорії науково-дослідного відділу
продуктивності у сільському господарстві м.Старобільськ Луганського
науково-дослідного центру продуктивності агропромислового комплексу „Лугансъкагропромпродуктивність", 15.05.2006р. за
наказом № 8-к її було звільнено з роботи з підстав, передбачених п. 4 ст. 40
КЗпП України, - за прогул.

Вона вважала, що її звільнено, з порушенням норм
трудового законодавства, а саме, з порушенням правила про недопустимість
звільнення вагітних жінок, з не додержанням вимог щодо отримання адміністрацією
згоди профспілкової організації і витребування у

Справа № 22ц-
743 / 2007р.

Категорія 40.

Головуючий в
інстанції Зайцева Л.М. Доповідач Карташов О.Ю.

неї
пояснень, тому просила суд поновити строк на звернення до суду з позовом та
поновити її на роботі, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу з
15.05.2006р., відшкодувати моральну шкоду в сумі 5000грн.

Рішенням місцевого Старобільського районного суду
Луганської області від

18.12.2006р. позов задоволено частково, вирішено поновити
ОСОБА_1 строк на подачу

позову до суду, поновити ОСОБА_1 на посаді спеціаліста
першої категорії науково-

дослідного відділу продуктивності у сільському
господарстві Луганського науково-

дослідного  центру             продуктивності              агропромислового             комплексу

„Лугансъкагропромпродуктивність", стягнути з
Луганського науково-дослідного центру

продуктивності агропромислового комплексу „Лугансъкагропромпродуктивність" на

користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного
прогулу в розмірі 516734грн.

та моральну шкоду в сумі 2000грн. Рішення в частині
поновлення на роботі і стягнення

середньомісячної заробітної плати в розмірі 733,20грн.
допустити до негайного виконання.

В апеляційній скарзі Луганського науково-дослідного центру продуктивності
агропромислового комплексу „Луганськаїропромпродуктивнісгь'' ставиться питання
про скасування зазначеного рішення суду, як постановленого з порушенням норм
матеріального та процесуального права і припинення провадження по справі у
зв'язку з поновленням ОСОБА_1 на роботі з 10.01.2007р. наказом № 2-к від
10.01.2007р.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши сторони,
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає,
що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 з 3.04.2006р. працювала спеціалістом першої категорії
науково-дослідного відділу продуктивності у сільському господарстві Луганського
науково-дослідного центру продуктивності агропромислового комплексу „Лугансъкагропромпродуктивність"

Згідно довідки лікаря ПП „Медтехніка-Центр" від 16.05.2006р.,
позивачка проходила обстеження 15.05.2006р. і їй було встановлено діагноз
вагітність 6 тижнів.

Наказом директора Луганського науково-дослідного центру продуктивності
агропромислового комплексу „Лугансъкагропромпродуктивність"  № 8-к від 15.05.2006р. ОСОБА_1 була звільнена з роботи на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул 15.05.2006р.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що строк
на звернення з позовом до суду пропущено позивачкою з поважних причин, вона
знаходилася на лікуванні, не мала можливості своєчасно отримати довідки для
позову, при звільненні позивачки, адміністрація відповідача порушила вимоги
трудового законодавства - норми ст.ст. 149,184 КЗпП України.

Між тим, доводи апеляційної скарги зводяться до того, що 15.05.2006р.
ОСОБА_1 не вийшла на роботу, при цьому, не повідомила адміністрацію про свій
стан здоров'я, довідка про вагітність позивачки надійшла на підприємство
5.12.2006р. разом з матеріалами її позову, у зв'язку з чим, 10.01.2007р. було
видано наказ № 2-к про поновлення ОСОБА_1 на роботі, а тому, виводи суду є
необґрунтованими.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, - трудовий договір, укладений
на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у
випадку: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин
протягом робочого дня) без поважних причин.

Однак, ст. 184
КЗпП України передбачає гарантії - звільнення вагітних жінок і жінок, які мають
дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179),

одиноких матерів при наявності дитини
віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації
підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з
обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок
здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового
трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна
плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового
договору.

Так, суд першої інстанції дійшов до правильних висновків про порушення
адміністрацією відповідача гарантій передбачених ст. 184 КЗпП України в частині
заборони звільнення вагітних жінок, а також про наявність підстав для
поновлення позивачці строку звернення до суду з позовом.

Разом з тим, ухвалюючи рішення в частині стягнення суми моральної шкоди,
суд не взяв до уваги те, що на час звільнення позивачці адміністрація відповідача
не знала про її вагітність, що офіційно стало відомо відповідачу тільки
5.12.2006р. і свідчить про відсутнісгь вини останнього.

За таких обставин, колегія суддів вважає рішення суду необхідним змінити,
скасувати у частині стягнення з відповідача на користь позивачки моральної
шкоди в сумі 2000грн. і залишити без змін в іншій частині.

Керуючись ст. ст. 304 п. 1, 307, 309 ч. 1 п. 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, ст.ст. 40, 184, 237 г КЗпП України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Луганської області, ~

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Луганського науково-дослідного центру продуктивності
агропромислового комплексу „Луганськагропромпродуктивність" - задовольнити
частково.

Рішення місцевого Старобільського районного суду Луганської області від 18
грудня 2006р. за позовом ОСОБА_1 до Луганського науково-дослідного центру
продуктивності агропромислового комплексу „Лутанськагропромпродуктивнісгь"
про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди -змінити, скасувати в частині стягнення з
Луганського науково-дослідного центру продуктивності агропромислового комплексу
„Луганськагропромпродуктивність" на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди у
розмірі 2000грн., в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна
скарга може бути подана протягом двох місяців з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.