Справа №2-15/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 червня 2007 року     Глибоцький районний суд Чернівецької
області

у складі головуючого судді                                  Бреславського О.Г.

при секретарі                                                        Ткач
О.М.

за участю представника позивача                      ОСОБА_2

представників відповідача                                  Гроник
Н.О.,

та                                                                            Заяц О.І. і Магас
Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Глибока справу за позовом ОСОБА_1 до органу опіки та
піклування Валя Кузьминської сільської ради, яка діє в інтересах недієздатної
ОСОБА_3 про встановлення факту створення спільної сумісної власності, про
визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на
частки у спільній частковій власності на спадкове майно, розділ нерухомого
майна спільної сумісної власності та визнання частково недійсним свідоцтва про
право власності, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних
вимог посилалася на те, що в 1988
році разом із своєю сестрою ОСОБА_1 та матір'ю ОСОБА_4 на підставі усної
домовленості про створення спільної сумісної власності, побудували будинок з
господарськими спорудами за спільні кошти та особистою працею по АДРЕСА_1, що розташований
в с. Валя Кузьмин Глибоцького
району Чернівецької області. Рішенням Коровійської сільської ради Глибоцького
району Чернівецької області від 25.03.1988
року ОСОБА_3 виділена земельна ділянка площею 0,08 га. під
будівництво житлового будинку і господарських споруд, а 22.07.1988 року їй
оформлений будівельний паспорт. Будівельні матеріали придбали за спільні кошти,
а також за кошти вилучені за здачу живності. В 1994 році після смерті діда, отримали спадщину в розмірі 5000 долларів США, які вклали в
будівництво будинку. В будівництві житлового будинку нам допомогали родичі а,
також віруючі. Будинок зданий в експлуатацію 30.04.1996 року. За час спільного володіння та користування житловим
будинком разом з матір'ю ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, вони не визначили своїх часток,
так як вважали, що вони є рівними і кожному з них належить по 1/3 частки, а тому
ніякої угоди не укладали. Після смерті

2

матері відкрилась спадщина на її 1/3 частину будинку
з господарськими спорудами. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 своєчасно прийняли спадщину
вступили в управління її майном. Станом на 2001 рік по даний час головою двору під особовим рахунком НОМЕР_1 є ОСОБА_3 та 1А
частиною будинку володіє ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 18.03.2002 року. З огляду
на викладене просить суд встановити факт створення спільної сумісної власності
на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 між нею та ОСОБА_3 і ОСОБА_4.
Визначити, що кожному із них належить по 1/3
частині житлового будинку; Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на
1/6 частини
спадкового майна кожній, яке залишилось після смерті ОСОБА_4: поділити житловий
будинок між Оє та ОСОБА_3 та визнати свідоцтво про право власності від 06.03.2002 року, яке видане
на ім'я ОСОБА_3 недійсним в частині житлового будинку літери „А",
приміщень 1-1,1-2, 1-3 загальною
площею 54,5 кв.м,
вартістю 20774 грн., що
становить 28/100 ідеальних
частин.

Представник
позивачки ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов підтримав і підтвердив обставини, викладені в позовній
заяві.

Відповідач,
представник недієздатної ОСОБА_3 позов не визнала, оскільки вважає, що вимоги
позивача є надуманими, безпідставними та просить суд відмовити в позові ОСОБА_3
у зв'язку зі спливом строків позовної давності та за безпідставністю.

Представник
Валя-Кузьминської сільської ради позов визнала і просила суд позов
задовольнити.

Заслухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для
задоволення позову з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_3 проживала в одному господарстві з матір'ю ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Як за
життя матері, так і після її смерті главою господарства в погосподарській книзі
вказана ОСОБА_3.

Рішенням
Валя-Кузьминської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області за № 12 від 27.02.2002 року задоволено
заяву ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на житловий будинок,
розташований АДРЕСА_1. На підставі вказаного рішення ОСОБА_3 видано свідоцтво
про право власності на вказаний житловий будинок від 6 березня 2002 року.

Згідно вимог ст.
12 Земельного
кодексу України, ст. 14 Закону
України „Про власність", п. 4
Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий
будинок" від 4 жовтня 1991 року з
послідуючими змінами та доповненнями інші особи, що брали участь у будівництві
жилого будинку не на підставі угоди про створення спільної власності, яка
відповідає законодавству,  вправі  вимагати
не

з

визнання      права     власності      на будинок,    а
відшкодування   своїх затрат на
будівництво, якщо допомогу забудовнику вони надавали не безоплатно.ОСОБА_1, в порушення
вимог ст. 10 ЦПК
України, не надала суду доказів, про укладення такої угоди.

Надані ОСОБА_1
докази, а саме, лист-повідомлення голови сільської ради Гронік Н.О.,
адресований на ім'я адвоката ОСОБА_2 про те,
що ОСОБА_1, ОСОБА_3 та їхня мати ОСОБА_4 створили спільну сумісну власність на
будинок з господарськими спорудами, який вони спільно побудували за спільні
кошти та спільною працею, який розташований по АДРЕСА_1 суд не приймає до
уваги, оскільки вказаний лист не є підставою для визнання за ними права
спільної сумісної власності.

18 березня 2002
року ОСОБА_3 укладено договір дарування 1/2 частини житлового будинку
розташованого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, посвідчений державним нотаріусом
Глибоцького нотаріального округу 18
березня 2002 року.
Вказаний договір рішення Глибоцького районного суду від 23 листопада 2006 року визнано
недійсним.

Згідно вимог ст.
55 Закону України
„Про власність", ст. 321
Цивільного кодексу України власник не може бути протиправно позбавлений
права власності на своє майно.

Крім того,
відповідно до вимог ст. 50
Закону України „Про власність", ст. 71 ЦК України в редакції 1963
року, Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову
практику у справах за позовами про захист права приватної власності" на
пред'явлення позову про витребування належного громадянинові майна, інших вимог
про захист приватної власності поширюється трирічний строк позовної давності.

Отже, позивачка
Оє повинна була з приводу витребування належного їй майна звернутись в суд в
трирічний строк з часу видачі свідоцтва про право власності на ім'я ОСОБА_3 (06.03.2002), вона же
звернулася до суду тільки в травні 2006
року, тобто через чотири роки.

Про час видачі
ОСОБА_3 вказаного свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок,
ОСОБА_1 було відомо, про що свідчить укладений ОСОБА_3 18 березня 2002 року договір
дарування 1/2 частини житлового будинку, розташованого АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1. Однак, позивачка не надала суду доказів поважності пропуску
вказаних строків позовної давності.

Виходячи з
обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про
встановлення факту створення спільної сумісної власності, про визначення часток
у спільній сумісній власності та визнання права власності на частки у спільній
частковій власності на

4

спадкове майно, розділ нерухомого
майна спільної сумісної власності та визнання частково недійсним свідоцтва про
право власності, задоволенню не підлягають у зв'язку з недоведеністю та зі
спливом строків давності.

Наведені
обставини підтверджуються дослідженими по справі доказами.

На підставі
викладеного та керуючись ст. 50,
52, 71 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, с 12 Земельного
кодексу України, ст. 14,
55 Закону України „Про власність", ст. 321 Цивільного кодексу України, ст. 10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,
суд ,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право
власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 виданого на ім'я ОСОБА_3 від 6 березня 2002 року, про
встановлення факту створення спільної сумісної власності, про визначення часток
у спільній сумісній власності та визнання права власності на частки у спільній
частковій власності на спадкове майно, розділ нерухомого майна спільної
сумісної власності.

Рішення суду
може бути оскаржено до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький
районний суд шляхом подачі у 10
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: