РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 року серпня місяця 7 дня колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді Берещанської І.І.

Суддів Сокола B.C., Куриленко О.С.

При секретарі Іванові
О.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сімферопольського районного суд АР Крим
від 28.03.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення
неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 2385 грн., мотивуючи свої
вимоги тим, що відповідач повинен сплачувати аліменти, але з січня 2006 року по
грудень 2006 року аліменти сплачував несвоєчасно, загальна сума заборгованості
склала 1324 грн. 47 коп.

Рішенням Сімферопольського районного суду АР Крим від 28
.03.2007 року позов задоволено частково. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто
неустойку ( пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 1000 грн. В іншій
частині позова відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачем ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення
суду і про ухвалення нового рішення, з тих підстав, що висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи і вимогам закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з постановою
нового рішення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення суд виходив з того, що відповідач не має можливості
виплачувати аліменти в повному обсязі в зв'язку з своїм матеріальним та
сімейним станом: з ним живе його мати - інвалід і він має мінімальну заробітну
плату.

Між тим, з акту огляду житла, довідки Сільської ради вбачається, що ОСОБА_2
АДРЕСА_1 не проживає, а його мати живе в цьому домі з позивачкою. Крім того, з
пояснень позивачки вбачається, що відповідач навмисно працює санітаром, щоб
мати вільний час, тому що працює на ринку, де має  основний прибуток.

Справа №
22-3910/2007                                      Головуючий
по першій інстанції

Томащак А.С.
Доповідач Берещанська І.І.

Таким
чином, колегія суддів встановила, що позивачка живе і доглядає дитину -
інваліда 1 групи, та мати відповідача - інваліда 2 групи, має великі
матеріальні затрати.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини
особи, яка забов* язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка
від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки
може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану.

Згідно з рішенням Сімферопольського районного суду від 17.03.2006 року
ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3- інваліда першої
групи дитинства. Проте із довідки бухгалтерії установи „Психіатрична лікарня №
5 „ його заборгованість по сплаті аліментів складає 1319 грн. 42 коп., а згідно
з розрахунком неустойка за прострочення сплати аліментів - 2385 грн. Колегія
суддів вважає, що позов підлягає задоволенню, вказана сума неустойки стягненню
з відповідача на користь позивачки.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що від має мінімальну
зарплату і важкий сімейний стан, не відповідають дійсним обставинам, матеріалам
справи.

На підставі вказаного і керуючись статтями 196 СК України, ст. 303, ст.
309, 312 Цивільного процесуального кодексу України , колегія суддів Судової
палати у цивільних справах,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Сімферопольського районного
суду АР Крим від 28 березня 2007 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 2385 грн.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо
до суду касаційної інстанції протягом двох місяців.