РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого,
судді   Берзіньш B.C.,

суддів   М'ясоєдової Т.М., Бондарева В.К., при
секретарі   Гончарук В.М., з участю:
представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Голіцина О.О.,
представника   третьої   особи
Ялтинського   міського   управління
земельних   ресурсів   -Платонова
Л.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Науково-виробничого підприємства «Пластополімер», треті особи -
Ялтинська міська рада. Ялтинське міське управління земельних ресурсів,
Управління головного архітектора виконкому Ялтинської міської ради про стягнення
матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою Науково-виробничого
підприємства «Пластополімер» на рішення Ялтинського міського суду АР Крим від
27 березня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Науково-виробничого підприємства
«Пластополімер», треті особи - Ялтинська міська рада, Ялтинське міське
управління земельних ресурсів, Управління головного архітектора виконкому
Ялтинської міської ради і уточнивши позовні вимоги просив стягнути з
відповідача Науково-виробничого підприємства «Пластополімер» матеріальну шкоду
в сумі 28655 грн. для відновлення земельної ділянки та домоволодіння, 6000 грн.
у відшкодування матеріальної шкоди за знесення та пошкодження плодових дерев і
насаджень і моральну шкоду в сумі 50000 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим,
що йому на праві власності належить 1/2 частка домоволодіння АДРЕСА_1, а 1/2
частка цього ж домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_3. Зазначене
домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1269 кв.м., що підтверджується
копією плану садибної ділянки. При підготовці документів на оформлення
державного акту на дану земельну ділянку були виконані геодезичні роботи та
розмір земельної ділянки зменшився на 4 3 кв.м, що було узгоджено з Ялтинською
міською радою. Відповідач НВП «Пластополімер» оформивши договір оренди
земельної ділянки з Ялтинською міською радою для будівництва житлових будинків
необгрунтовано захопило частину земельної ділянки, що відноситься до його
домоволодіння та без узгодження з ним став здійснювати будівництво. При цьому
відповідач зруйнував частину належної йому земельної ділянки, прибудинкову
територію, сходи. У результаті проведених робіт його домоволодіння стало
руйнуватися та потребує проведення ремонтно-відбудовчих робіт, вартість яких
становить 28655 грн. Крім того, своїми незаконними діями відповідач пошкодив
розташовані на ділянці багаторічні насадження на загальну суму 6000 гривень.
Крім того, своїми неправомірними діями відповідач заподіяв йому моральну шкоду
в сумі 50000 гривень, пов'язану з знищенням його майна.

Рішенням Ялтинського міського суду від 27 березня 2007
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенні частково. Стягнуто з НВП
«Пластополімер» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 24550, 22 грн. та
моральну шкоду в сумі 5000 грн., а усього 29550 грн. 22 коп. В іншій частині
позову ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з НВП «Пластополімер» в дохід держави
судовий збір у сумі 229 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 22 грн. 50 коп.

Справа №22ц-4105/07

Не погодившись з вказаним рішенням суду НВП
«Пластополімер» подало апеляційну скаргу^ в якій ставиться питання про
скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову позивачу в
задоволенні позоених вимог в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим,
що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального
права, неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, не враховано,
що позивач не є ані власником, ані користувачем земельної ділянки, суд не
врахував, що у висновку експерта йдеться про шкоду, заподіяну всій земельній
ділянці в той час як позивачу належить тільки ½
частка домоволодіння, і не встановлено причинного зв'язку між
будівельними роботами НВП «Пластополімер» та шкодою, що настала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача Голіцина О.О., представника третьої особи
Ялтинського міського управління земельних ресурсів - Платонова Л.В., дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно зі статтею 303 Цивільного процесуального кодексу України при
розгляді справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, місцевий
суд виходив з того, що діями відповідача при проведенні будівельних робіт було
заподіяно шкоду домоволодінню позивача і прибудинковій території і відповідно
до висновку експерта вартість відновлювальних робіт становить 26550 грн. 22
коп. Крім того, в результаті таких дій відповідача позивач зазнав моральної
шкоди в сумі 5000 грн.

Між тим з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може
повністю погодитися з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу
від 19.12.1974 року є власником ½  частки
домоволодіння АДРЕСА_1, а власником другої частки цього домоволодіння є ОСОБА_3
на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 69,117-121).

Згідно договору оренди земельної ділянки від 10 грудня 2004 року відповідач
НВП «Пластополімер» орендував земельну ділянку площею 1,2692 га, строком на 50
років для будівництва і обслуговування жилих будинків (а.с. 8-13).

Положеннями ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України
передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Оскільки в матеріалах справи не має доказів на підтвердження
того, що ОСОБА_2 має право власності або право користування земельною ділянкою,
що прилягає до домоволодіння АДРЕСА_1, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині
стягнення вартості відбудовчих робіт по відновленню прибудинкової території
задоволенню не підлягають.

В той же час із
висновку судово-будівельної експертизи №6090 від 01.09.2006 року слідує, що
будівельні роботи, які проводяться НВП «Пластополімер» на відведеній їм
земельній ділянці площею 1,2692 га негативно вплинули на технічний стан
домоволодіння АДРЕСА_1, в результаті чого вартість ремонтно-відновлювальних
робіт, які необхідно провести при ремонті цього домоволодіння АДРЕСА_1

становить 28655 грн. в тому числі для поновлення
земельної ділянки, що прилягає до
домоволодіння необхідно провести роботи на суму 20568 грн. (Т. 2, а.с. 2-10).

В судовому
засіданні суду першої інстанції 26 березня 2007 року був допитаний експерт Демидов 1.В., який пояснив, що
шкода, заподіяна частині домоволодіння, яка належить ОСОБА_3. становить 2104
грн. 78 коп. (Т. 2, а.с. 73)

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що вартість
ремонтно-будівельних робіт по відновлюванню домоволодіння позивача становить
5982 грн. 22 коп. (28655-20568-2104,78=5982,22).

Таким чином,
сума матеріальної шкоди, стягнута на користь позивача за рішенням суду першої
інстанції підлягає зменшенню з 28655 грн. до 5982 грн. 22 коп. зі зміною
судового рішення в цій частині.

Відповідно до
вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральною шкодою
визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до
погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань,
погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків
морального характеру.

Пленум
Верховного Суду України в пункті 9 постанови „Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року (зі
змінами від 25 травня 2001 року), роз'яснив, що розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), та з урахуванням
інших обставин. Зокрема. враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість
вимушених змін у його життєвих і виробничих
стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням наведеного, і враховуючи, що розмір матеріальної шкоди, яка
підлягає відшкодуванню ОСОБА_2 зменшено, то моральна шкода також
має бути відповідною і підлягає зменшенню.

З урахуванням
характеру та обсягу моральних страждань, які зазнав позивач, враховуючи розмір
заподіяної йому матеріальної шкоди, а також виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, колегія суддів вважає, що на користь ОСОБА_2
слід стягнути у відшкодування моральної шкоди 2000 грн., оскільки доказів на
підтвердження спричинення позивачу моральної шкоди в розмірі 50000 грн.
позивачем згідно з ч. 3 ст. 10
ЦПК України не надано.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 307 Цивільного процесуального кодексу України,
колегія суддів змінює рішення суду в частині визначення розміру
відшкодування НВП «Пластополімер» моральної
шкоди ОСОБА_2 з 5000 грн. до 2000 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо суд
апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

У відповідності
з ч. 1 ст. 88 наведеного кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

В зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_2 з відповідача НВП
«Пластополімер» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 68 грн. 50 коп.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 303, 308, 313, 315, 317
Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну           скаргу           Науково- виробничого підприємства «Пластополімер»

задовольнити частково.

Рішення
Ялтинського міського районного суду АР Крим від 27 березня 2007 року в частині
задоволення позову про відшкодування матеріальної і моральної шкода та судових
витрат змінити.

Стягнути з
Науково-виробничого підприємства «Пластополімер» на користь ОСОБА_2 матеріальну
шкоду в сумі 5982 грн. 22 коп. і моральну шкоду в сумі 2000 грн.

В задоволенні решти позову ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з
Науково-виробничого підприємства «Пластополімер» в дохід держави судовий збір в
сумі 68 грн. 50 коп.

В іншій частині
рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 27 березня 2007 року залишити без
змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено

у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання

ним законної
сили._______