Справа № 22-Ц-3340
2007 року                                      Головуючий
в 1 інстанції Бойко М.Є.
Категорія: 5                                                                        Доповідач: Прокопчук Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007 року січня місяця 25 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:                         Прокопчук
Л.П.

Суддів:                                   Вадзінського И.О.,

Воронцової А.П.

При секретарі:         Дибі Ю.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Херсоні адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Новокаховського міського суду від 08 листопада 2006
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки з майна, що знаходиться у спільній
власності шляхом стягнення грошової компенсації та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток у спільній сумісній власності та
відшкодування витрат по оплаті за квартиру та комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Новокаховського міського суду від 08 листопада 2006
року постановлено:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки з майна, що
знаходиться у спільній власності шляхом стягнення грошової компенсації.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання часток у спільній сумісній
власності та відшкодування витрат по оплаті за квартиру та комунальні послуги
задовольнити.

Визначити частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1: по 1/2 частини за ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 306 грн. 22 коп. в рахунок відшкодування понесених ним витрат по оплаті за квартиру та
комунальні послуги, а також судовий збір 51 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити її
позовні вимоги, зазначаючи, що рішення суду не відповідає вимогам закону та
зібраним по справі доказам.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник
апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній. Просили рішення суду в
оскаржуваній його частині скасувати та постановити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, позивачку та її представника, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що сторонам на
праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом
Новокаховської міської ради на підставі розпорядження НОМЕР_1.

Задовольняючи зустрічний позов та визнаючи за сторонами право власності
кожного на 1/2 частину спірної квартири, суд виходив з вимог ч.2 ст.370
ЦК України, відповідно до якої частки кожного в спільній сумісній власності є
рівними.

Оскільки співвласники квартири відповідно до ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду» зобов'язані прийняти участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, то суд
обґрунтовано задовольнив і вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 306 грн. 22
коп. витрат, понесених ним на утримання всієї квартири.

Відмовляючи позивачці ОСОБА_1 у задоволенні її первісного позову про виділ
частки майна, що знаходиться у спільній власності шляхом стягнення грошової
компенсації суд послався на те, що ОСОБА_2 належить значна частка у спірній
квартирі, виплатити позивачці половину її вартості він не спроможний, іншого
житла не має. Висновок суду про безпідставність позову ґрунтується на вимогах
ст.365 ЦК України та наданих сторонами доказах, яким суд дав належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для
її задоволення та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Новокаховського міського суду від 08 листопада 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України в
двохмісячний строк.