Справа №
РІШЕННЯ

іменем    України

м.
Донецьк                                                                                                     07
травня 2007 року

Петровський
районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Казначеев Е.Г., при секретарі
Бараненко Л.Є., з участю позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні цивільну справу № 2-491/2007 р. за позовною
заявою

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з
відповідачкою ОСОБА_2.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що сімейні відносини не склались в силу невідповідності
характерів, і різних поглядів на життя, тому сторони розірвали шлюбні стосунки,
та не бажають їх поновлення, тому примирення між ними неможливе. Від шлюбу
неповнолітніх дітей не мають, майнового спору не мають, тому позивач
завернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтвердив свій позов наполягаючи
на його задоволенні, судові витрати при реєстрації розірвання шлюбу просить
покласти на нього.

Відповідачка
ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала позов в повному обсязі, та просить суд
розірвати шлюб, оскільки примиренні дійсно неможливе.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено, та не оспорюються сторонами, що 14 серпня 1981
року сторони зареєстрували шлюб у Петровському районному відділу РАГСу м.
Донецька, актовий запис № 501 (а.с. 6), але сторони припинили шлюбні стосунки,
та не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки,
при яких подальше спільне життя неможливе. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей
не мають, спору відносно розподілу майна між сторонами немає.

Згідно
зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

В
судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають
наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне
життя неможливе. Строк на примирення нічого не дав.

При
цьому суд також приймає до уваги, що сторони неповнолітніх дітей від шлюбу не
мають, спору відносно розподілу майна між сторонами немає.

Державне
мито при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАГСу суд вважає за необхідне
покласти на позивача.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст..
213-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 14 серпня 1981 року в Петровському відділі
РАГСу м. Донецька, актовий запис   № 501
- розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органі РАГСу стягнути з ОСОБА_1 державне мито в
сумі 17 гривень, звільнивши від сплати ОСОБА_2.

Заяву
про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду Донецької області через місцевий суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.