Справа №22-2747/07 р.                                      Головуючий
у 1 інстанції - Тупицький О.М.
Категорія-39                                                              Доповідач  -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді:                       Курило
В.П.

суддів:                                                       ШамрилоЛ.Г.

Санікової О.С.

при секретарі:                                                                   Степаненко
В.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Куйбишевського районного суду м. Донецька від 19
грудня 2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького державного
університету економіки і торгівлі ім. М.Туган-Барановського (далі ДонДУЕТ) про
визнання наказу №593 оп від 04.10.2006 р. та попередження про звільнення від
04.10.2006 р. не чинними, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Куйбишевського районного суду м. Донецька від 19 грудня 2006 р.
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ДонДУЕТ про визнання наказу №593 оп
від 04.10.2006 р. та попередження про звільнення від 04.10.2006 р. не чинними.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 приніс апеляційну скаргу, в якій
ставиться питання про скасування рішення та ухвалення по справі нового рішення
про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення
судом норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 доводи скарги підтримав і
просив її задовольнити.

Представник відповідача Дрожжина С.В. заперечувала проти доводів скарги,
просила її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_1 та
ДонДУЕТ в особі ректора університету Шубіна О.О. 27.06.2006 р. був укладений
контракт, згідно до умов якого позивач був призначений на посаду проректора на
строк до 30.06.2011 р. (дія попереднього контракту закінчувалася 09.07.2006 р.). У відповідності з
п.5.4 контракту однією з підстав його розірвання є ініціатива університету до
закінчення терміну дії контракту на умовах, передбачених законодавством (ст.ст.
40-41 КЗпП України). Це положення контракту не суперечить нормам законодавства,
які надають право керівнику вищого навчального закладу вирішувати питання
діяльності університету, затверджувати його структуру і штатний розпис,
аналогічні права ректора університету закріплені і у п.4.4 Статуту ДонДУЕТ.
Наказом відповідача №486 оп від 28.08.2006 р. „Про удосконалення системи
управління соціальною і виховною роботою в університеті"

введена посада проректора
з соціальної роботи і виховання з 01.09.2006 р. і ОСОБА_1 -проректор з
навчальної роботи зобов'язаний внести зміни у посадову інструкцію щодо
вилучення обов'язків з виховної роботи. Наказом №487 оп від 28.08.2006 р. „Про
удосконалення системи управління освітньою діяльністю університету" і
посадовою інструкцією, підписаною ОСОБА_1, були уточнені функції позивача, який
займав посаду проректора з навчальної роботи, а саме в коло його обов'язків
увійшли організація, координація і регулювання діяльності
технікумів-структурних підрозділів університету, а функції щодо наукової,
міжнародної, економічно-господарської та виховної роботи покладені на інших
проректорів. Наказом №593 оп від 04.10.2006 р. „Про внесення змін до штатного
розпису" з метою уникнення дублювання функцій посадовцями-проректорами
університету внесено зміни до штатного розпису та скорочено посаду проректора з
навчальної роботи і у цей же день ОСОБА_1 було вручено попередження про звільнення
у зв'язку із скороченням посади, яку він займає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання наказу
відповідача №593 оп від 04.10.2006 р. „Про внесення змін до штатного
розпису" та попередження про звільнення від 04.10.2006 р., суд першої
інстанції виходив з того, що ці вимоги безпідставні, оскільки право визначати
штат і чисельність працівників належить лише власнику, як і доцільність
скорочення штату (посад), чисельності.

Висновок суду
відповідає матеріалам справи і вимогам закону.

Згідно п. 2.1 і п. 2.1.1 Статуту ДонДУЕТ, прийнятого загальними зборами
трудового колективу від 29.05.2003 р. (протокол №2) та затвердженого
Міністерством освіти і науки України 18.06.2003 р. (далі Статут), спеціально
уповноважений центрально ний орган виконавчої влади у галузі освіти і науки -
Міністерство освіти і науки України делегує повноваження ректору Університету
згідно з чинним законодавством для безпосереднього управління діяльністю
Університету. У відповідністю з п.4.4 Статуту ректор Університету в межах
наданих йому повноважень вирішує питання діяльності вищого навчального закладу,
затверджує його структуру і штатний розпис; видає накази в розпорядження,
обов'язкові для виконання всіма працівниками і структурними підрозділами вищого
навчального закладу; є розпорядником майна і коштів; приймає на роботу та
звільнює з роботи працівників.

Аналогічні права керівника вищого навчального закладу закріплені у ст.32
Закону України від 17.01.2002 р. №2984-111 „Про вищу освіту".

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 19 постанови Пленуму Верховного
суду України від 06.11.1992 р. №9 „Про практику розгляду судами трудових
спорів" з подальшими змінами, судам слід мати на увазі, що при проведенні
вивільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних
професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести
більш кваліфікованого працівника, посада якого скасовується, за його згодою на
іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо
це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про
доцільність такої перестановки (перегрупування).

Таким чином, ректор ДонДУЕТ в межах наданих йому законом та Статутом
повноважень видав наказ №493 оп від 04.10.2006 р. „Про внесення змін до
штатного розкладу", який оскаржується позивачем, та, виконуючи вимоги
трудового законодавства, вручив позивачу 04.10.2006 р. попередження про
звільнення у зв'язку із скороченням його посади.

Рішення суду постановлено з додержанням вимог матеріального і
процесуального права і підстав для його скасування не має, а доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 19
грудня 2006 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.