АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №
в 1 інстанції: Кухалейшвілі Ю.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 грудня 2007
року   колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі: Головуючого - Желепи О.В.,  Суддів - Столбун В.І.,  Волошиної В.М.  при секретарі - Денисенко С. С.  розглянула у відкритому судовому засіданні в
м.  Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою  ОСОБА_1   на рішення Шевченківського     районного суду   м.  Києва
від 24 жовтня 2007 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства «АБС-УКР» про усунення
перешкод у здійсненні користування гаражем та за зустрічним позовом Закритого
акціонерного товариства «АБС-УКР» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою,
звільнення і повернення її землекористувачам,  -

Заслухавши
доповідь судді Желепи О.В.,  пояснення
осіб,  що з'явились в судове
засідання,  перевіривши матеріали справи,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства
«АБС-УКР»,  про усунення перешкод у
здійсненні права користування гаражами на прибудинковій території зазначаючи,  що з 1989 р: він постійно проживає в квартирі
АДРЕСА_1,  яку в 1998 р. приватизував та
є власником металевого гаражу розташованого на прибудинковій території -
будинків № 14- № 12 по вул.  Пимоненко
згідно договору купівлі-продажу укладеного 04.10.1991 р. між ОСОБА_2  та ОСОБА_1 та металевого гаража,  який знаходиться на прибудинковій території
будинку № 14 по вул.  Пимоненко згідно
договору купівлі-продажу укладеного 03.07. 1998 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Проте
14.06.2007 p. 3AT» АБС-УКР» установило перед воротами гаражів Позивача
залізобетонні блоки чим унеможливили заїзд автомобілів які стояли в гаражах.
Просив суд забов'язати ЗАТ «АБС-УКР» усунути перешкоди у здійсненні ним права
користування своїм майном - гаражами розташованими на прибудинковій території
будинків №14,  №.12 по вул.  Пимоненко,
в м.  Києві,  а саме: звільнити проїзд до гаражів,  прибрати від воріт гаражів залізобетонні блоки
та паркан,  заборонити відповідачу в
подальшому створювати йому перешкоди у здійсненні ним права користування
гаражами та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі
86, 00 гривень.

Відповідач
ЗАТ «АБС-УКР» проти позову заперечувало ,
звернулося із зустрічним позовом,
в якому просили зобов'язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні ЗАТ
«АБС-УКР» права користування земельною ділянкою,  привести самовільно зайняту ним земельну
ділянку у придатний для використання стан шляхом знесення збірно-розбірних
металевих гаражів розташованих на території прилеглій до будинків №12,  № 14 по вул.
Пимоненко,  в м.  Києві.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 24 жовтня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний
позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 привести самовільно зайняту земельну
ділянку у придатний для використання стан шляхом знесення збірно-розбірних металевих
гаражів розташованих на території прилеглій до будинків №12,  № 14 по вул.
Пимоненко,  в м.  Києві.

Не
погоджуючись з таким рішенням позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій
просив про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення його
позову та відмову в задоволенні зустрічного позову. В скарзі апелянт посилався
на те,  що рішення суду не відповідає
встановленим обставинам справи та вимогам закону,  оскільки відповідач не надав суду жодного
доказу того,  що земельна ділянка на якій
розташовані його гаражі належить відповідачу на правах оренди.

Розглянувши  справу
в   межах  доводів
апеляційної  скарги,    перевіривши
законність   і  обгрунтованість постановленого рішення,  колегія дійшла висновку що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1  ст.  116 Земельного Кодексу України громадяни та
юридичні особи набувають права власності та права користування земельними
ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої
влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Згідно  ст.  9 Земельного Кодексу України розпорядження
землями територіальної громади міста,
передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та
юридичних осіб,  надання земельних
ділянок у користування відноситься до повноважень Київської міської ради.

Як встановлено судом,  14 червня 2005
р. на підставі розпорядження Київської міської адміністрації від 02 липня 2004
року № 1187 та рішення Київської міської ради від 28 грудня 2004 року №
1088/2498 між Київською міською радою та відповідачем було укладено договір
оренди земельних ділянок,  у тому числі і
земельної ділянки на території,  якої
розташовані гаражі ОСОБА_1 Вказана обставина підтверджена матеріалами даної
цивільної справи та витягом з бази даних Державного земельного кадастру від
02.11.2007 року. Згідно витягу з бази даних державного земельного кадастру
(черговий кадастровий,  план станом на
19.11.04 р.) код земельної ділянки 91: 132:030,
91:132:013 землекористувачем зазначеної ділянки станом на 19.11.04 р.
було Відкрите акціонерне товариство «Славутич»,
а-після укладення договору оренди земельних ділянок від 14.06.05 р. до
державного земельного кадастру було внесено зміни,  згідно,
яких землекористувачем вказаної земельної ділянки є ЗАТ «АБС-УКР». Таким
чином вищевказана земельна ділянка ОСОБА_1 за даними державного земельного
кадастру не відводилась. Та обставина,
що на виділеній в оренду відповідачу земельній ділянці знаходяться
гаражі позивача підтверджується також документами наданими на вимогу
апеляційного суду м.  Києва : актом
обстеження території від 15 листопада 2007 року,  затвердженим КП «Покровська» з якого вбачається,  що гаражі позивача розміщені на території:
вул.  Пимоненка,  19-21.

Відповідно до  ст.  212 ЗК України самовільно зайняті земельні
ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без
відшкодування затрат понесених за час незаконного користування ними. Приведення
земельних ділянок у придатний для використання стан,  включаючи знесення будинків,  будівель та споруд,  здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб,  які самовільно зайняли
земельні ділянки.

Позивач ОСОБА_1 в апеляційному суді пояснив,  що йому ніколи земельні ділянки для
обслуговування гаражів не виділялись,
але він вважає,  що право
користування земельними ділянками до нього перейшло від попередніх власників.

У судовому засіданні встановлено,  що
09.10.1978 р. Виконавчим комітетом Шевченківської районної ради народних
депутатів було надано тимчасовий дозвіл ОСОБА_3 на встановлення
збірно-розбірного гаражу в садибі по вул.
Пимоненко. 03.11.1970 р. ЖЕК № 606 ЖУ Виконавчого
комітету Шевченківської районної ради народних депутатів було видано довідку
ОСОБА_2  про те,  що ЖЕК № 606 не заперечує проти відкритої
стоянки в садибі по вул.  Пимоненка № 12.
Відповідно до  ст. 16 Земельного Кодексу
Української РСР від 08.07.1970 р. надання земельних ділянок у користування
здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на
підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів
обласної,  районної,  міської,
селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку,  встановлюваному законодавством Союзу РСР і
Української РСР. ОСОБА_3 та ОСОБА_2
земельні ділянки під розміщення гаражів не відводилися,  а отже у користування земельні ділянки не
надавалися. Таким чином позивач,  купуючи
у останніх металеві гаражі ,  набув лише
права власності на ці конструкції,  але
не набув права користування на земельні ділянки на яких ці збірно-розбірні
гаражі розташовувались.

Згідно ч. 1  ст.  60 ЦПК України кожна сторона зобов' язана довести ті обставини на які вона посилається,  як на підставу своїх вимог та
заперечень,  крім випадків,  встановлених
ст. 61 цього Кодексу. Проте,
позивач ОСОБА_1 не надав суду доказів,
у відповідності із  ст.  126 ЗК України того,  що земельна ділянка на якій розміщені гаражі
належить йому на праві приватної власності або на праві користування.
Враховуючи вищевикладене,  суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що права ОСОБА_1 на усунення йому перешкод у здійсненні права
користування гаражами не підлягає захисту,
оскільки останньому ніколи не відводилась земельна ділянка для
розміщення гаражів. Що стосується задоволення зустрічного позову,  то право користування спірною земельною
ділянкою відповідач підтвердив,  а тому
суд правомірно зобов 'язав ОСОБА_1 знести збірно-розбірні гаражі,  що знаходяться на землі відведеній
відповідачу.

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують. Суд повно і об'єктивно
з'ясував дійсні обставини справи,
перевірив доводи і заперечення доказами,
яким дав належну правову оцінку.

Оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і
процесуального права,  а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити.

Керуючись  ст.  ст.
303,  307,  308,
314,  315,  317,
319 ЦПК України,  колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.
Києва від24 жовтня 2007 рокy залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути
оскаржена    в касаційному порядку,

протягом двох місяців.