У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

21 грудня 2007
року                                                                                          м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

в складі:

Левченка
Є.Ф.,  Лихути Л.М.,  Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання свідоцтва про право власності в порядку
спадкування за законом на Ѕ частину будинку, Ѕ частину автомобіля, на Ѕ частину
грошових вкладів, за касаційною скаргою ОСОБА_2на рішення Жовтневого районного
суду м. Луганська від 10 липня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Луганської області від 30 листопада 2006 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

ОСОБА_1.
звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2. про визнання свідоцтва про право
власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину будинку, Ѕ частину
автомобіля, на Ѕ частину грошових вкладів, посилаючись на те, що після смерті
її матері - ОСОБА_3. відкрилася спадщина, а саме будинок, автомобіль та грошові
вклади. Крім неї, спадкоємицею першої черги є її рідна сестра - відповідачка у
справі ОСОБА_2. У визначений законом строк ОСОБА_1. звернулася до нотаріальної
контори для видачі свідоцтва про право на спадщину, проте їй будо відмовлено,
оскільки ОСОБА_2. вже будо видано свідоцтво про право на спадщину на все
спадкове майно. Так як ОСОБА_1. вважає видачу свідоцтва про право на спадщину
на все спадкове майно незаконною, просила суд позов задовольнити.

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Луганська від 10 липня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду Луганської області від 30 листопада 2006 року позов ОСОБА_1. задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 10
липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду апеляційного суду Луганської
області від 30 листопада 2006 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та
неправильне застосування судом норм матеріального права.

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_2відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Луганська від 10 липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду апеляційного
суду Луганської області від 30 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Романюк Я.М.