У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши 11 травня      2007
року касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення
Подільського районного суду м. Києва від 21 грудня 2006 року та  Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2007
року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, від якого мають 2
дітей.

Відповідачка не виконує подружніх обов'язків, не дбає про
духовний та матеріальний добробут сім'ї, не веде господарство. Крім того,
відповідачка порушувала подружню вірність. Фактично сім'я розпалася, вони з
відповідачкою проживають за  різними
адресами, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, діти
проживають з ним.

Просив позов задовольнити.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21
грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2007 року, позов задоволено:
постановлено шлюб розірвати, при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави 25 грн., ОСОБА_1 від сплати звільнити.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1  посилається на невідповідність висновків судів
обставинам справи, порушення норм процесуального права  та ставить питання про скасування судових
рішень і передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції та апеляційний суд, погоджуючись з ним, з'ясували  фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяли  до уваги наявність малолітніх дітей,
обставини життя подружжя та виходили з того, що подальше спільне життя подружжя
неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них та їх дітей, що
має істотне значення.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були  встановлені  в
рішенні  судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними,   вирішувати   питання
про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу
та  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва
від 21 грудня 2006 року та  Апеляційного
суду м. Києва від 21 лютого 2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема