У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

27 березня 2007 року                                                                              м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, підприємства “Ресурс”
Всеукраїнської організації інвалідів “Союз організацій інвалідів України” про
стягнення заборгованості за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до              ОСОБА_2, підприємства “Ресурс”
Всеукраїнської організації інвалідів “Союз організацій інвалідів України” про
стягнення заборгованості за договором позики.

Зазначав, що 10 липня 2003 року між ним та відповідачкою був укладений договір
позики, відповідно до якого він надав останній у позику 56 300 грн., а остання
зобов'язалася повернути зазначені кошти до 1 грудня 2003 року.

17 жовтня 2003 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики,
відповідно до якого він надав останній у позику 56 300 грн., а остання
зобов'язалася повернути зазначені кошти до 17 листопада 2003 року.

1 жовтня 2003 року між ним та підприємством “Ресурс” Всеукраїнської
організації інвалідів “Союз організацій інвалідів України”, був укладений
договір позики, відповідно до якого він надав підприємству у позику 48 000
грн., а підприємство зобов'язалося повернути зазначені кошти до 31 жовтня 2004
року.

Посилаючись на те, що зазначені кошти відповідачами йому повернуті не були,
просив стягнути з ОСОБА_2 112 600 грн. заборгованості, а з підприємства
“Ресурс” Всеукраїнської організації інвалідів “Союз організацій інвалідів
України” - 48 000 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2006
року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12
грудня 2006 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені: стягнуто з ОСОБА_2 на його
користь 112 600 грн. заборгованості, а з підприємства “Ресурс” Всеукраїнської
організації інвалідів “Союз організацій інвалідів України” - 48 000 грн.
заборгованості.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог                ОСОБА_1, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від                       11 вересня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко    Ю.Л. Сенін