Справа № 2-1713
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

25 травня 2007 року
Ялтинський міський суд
Автономної  Республіки Крим

у
складі: головуючого  - судді  Білюнас В.Ю., при секретарі  - Меметові Е.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Ялта цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ретій особі
житлово-будівельного кооперативу (ЖБК) «Схід-2» про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

в с т а н о в и
в:

Позивачка
просить суд стягнути з відповідача матеріальний збиток у сумі 400 гривень по
тим підставам, що з вини відповідача неодноразово з 2004 р. по березень 2007 р.
була затоплена   її квартира  АДРЕСА_1, у результаті чого була ушкоджена її
квартира. Позивачка також просить суд стягнути з відповідачів на її користь
моральну шкоду в сумі 1000 гривень, оскільки проживання в сирій квартирі
негативно позначилося на стані її здоров'я.

Відповідач
ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що теч води
відбувалася не через його квартиру, він складав акт, що в його квартирі течі не
було, акт складений за участю голови кооперативу, крім того він став власником
квартири тільки в жовтні 2005 року.

Вислухавши
сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов
задоволенню не підлягає.

Судом
встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі  договору купівлі-продажу квартири від 13
грудня 1999 року (а.с. 12). Відповідач є
власником  квартири АДРЕСА_2,   що розташована поверхом вище, ніж квартира
позивачки. Квартира йому належить на підставі договору дарування від 10 жовтня
2005 р. (л.с.26).

У чинність ст.
1166 ЦК України, що визначає загальні підстави деліктної відповідальності,
шкода, заподіяна майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою,
що заподіяла його. Обов'язковими умовами даного виду відповідальності є:
наявність шкоди, заподіяного майну, самі неправомірні дії або бездіяльність,
причинний зв'язок  між такими діями
(бездіяльністю) і шкодою, провина причинителя шкоди. В діях відповідача
відсутні ці дії,  не  встановлений
причинний зв'язок,  тому він не
може бути визнаним  винним в затоки
квартири позивачки.

З акту від 06
березня 2007 року (л.с.5), що був складений відносно залиття квартири позивачки
не вказана провина відповідача в залитті її квартири. Не вказано яким
чином  здійснилося залиття квартири і по
якій причині. Із акту, який надав відповідач слідує, що з його квартири залиття
позивачки не було, не було встановлено джерел залиття, а можливою причиною
затоплення можуть, як вказано в акті,  являтись дії найманців квартири № 52 в цьому
ж саме будинку.

Відповідно до
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дана справа
знаходилася у провадженні Ялтинського міського суду достатній час для надання
суду позивачем доказів, тому суд вважає, що у ОСОБА_1 не було ніяких перешкод
для цього.   Крім  того у
попередньому  судовому  засіданні
вона  підтримала  позов   у повному
обсязі и   не надала    інших
доказів,   крім  тих
яки  були  долучені
до матеріал  справи.

Таким чином,
оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки не
знайшли свого підтвердження в судовому засіданні й тому не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного й керуючись
ст.ст. 23,391,1166,1167 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 224-228  ЦПК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову
практику по справах про відшкодування моральної шкоди», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Житлово-будівельний кооператив (ЖБК) «Схід-2» про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний  строк з наступного дня після проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження
й поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК
України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки,
передбачені ст. ст. 223, 295 ЦПК України

Суддя -