overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№2-61/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 січня 2007 року                        Володарський районний суд Донецької області в складі:

судді                                                    Доценко
С.І.

при секретарі                                      Білоконь О.М.

за участю:

представника
позивача                     Ксеніти Н.М.

представників відповідача                 ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні  в залі
суду смт. Володарське цивільну справу за позовом

Державної податкової інспекції у Володарському районі Донецької області до

Селянського
фермерського господарства ОСОБА_3,

ОСОБА_3 про

визнання недійсною угоди відповідального
зберігання майна, -

встановив:

Позивач звернувся до суд із данною
позовною заявою й просить визнати недійсною угоду від 02.10.2001 року між СФГ
ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_3 про відповідальне зберігання майна як таку,
що не відповідає вимогам закону.

У судовому
засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача визнали позов, не заперечують проти його
задоволення, але без реституції, тому що реституцію проведено в 2004 році, що
підтверджено накладними..

Вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до наступного:

Державною податковою інспекцією у Володарському районі при перевірці СФГ
ОСОБА_3. була встановлена угода, укладена в
письмовій формі, а саме договір від 02.10.2001 року між СФГ ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_3 про відповідальне
зберігання майна.

Угода вважається укладеною, коли сторони досягли згоди з усіх істотних
умов. Досягнення згоди підтверджується підписом ОСОБА_3 на договорі від
02.10.2001 року як від себе особисто так і від СФГ, інтереси якого він
представляв. Крім того, пункт „інші умови" договору наголошує, що цей
договір набуває чинності з моменту його підписання.

Однак, ст.62 Цивільного Кодексу України 1963 року (який був чинним на момент укладення угоди)
передбачено, що представник не може укладати угоди від імені особи, яку він представляє, ні у відношенні себе особисто, ні у
відношенні іншої особи, представником якої він одночасно є.

Зазначені вимоги
законодавства при укладені угоди були порушені.

Ст.48 ЦК України 1963 року передбачено
визнання недійсними угод, які не відповідають вимогам законодавства, а тому
слід визнати недійсною угоду від 02.10.2001
року СФГ ОСОБА_3 та фізичною особою ОСОБА_3 про відповідальне зберігання
майна.

Керуючись  ст.ст. 209, 212,214,215  ЦПК України, ст.ст.41,62,48 ЦК України 1963
року,

суд, -

вирішив:

Визнати недійсною угоду від 02.10.2001
року, укладену між Селянським фермерським господарством ОСОБА_3 і фізичною
особою ОСОБА_3 про відповідальне зберігання майна як таку, що не відповідає
вимогам Закону.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження в Апеляційний
суд Донецької області через Володарський районний суд протягом 10 днів з дня його
оголошення.

Суддя                               С.І.Доценко
Справа №2-400 2007 p.
ЗАОЧНЕ    РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
судді             -    ДудаТ.М.
при секретарі                      -   Горбань Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 звернувся
з позовом до Мелітопольського міськрайонного суду про розірвання шлюбу з
відповідачкою ОСОБА_2 (до шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2) вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1.
Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Сторони проживали однією сім'єю до
грудня 1992 року, з того часу подружжя спільне життя припинили і проживають
окремо. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили взаєморозуміння та
взаємоповагу одне до одного, у них різні характери і погляди на життя. Тому
позивач звернувся до суду і просить суд розірвати шлюб з відповідачкою, тому,
що їх подальше подружнє життя неможливе.
У судовому
засіданні позивач наполягала на своїх позовних вимогах та просив розірвати шлюб
судове засідання не з'явилася за невідомою суду причиною, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена
належним чином, однак в судове засідання не з'явилася, про причини
неявки суд не повідомила, суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК
України розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
Суд, вивчивши та
з'ясувавши обставини справи, вислухавши позивача, прийшов до наступного: позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.
свідоцтва про одруження позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з
відповідачкою ОСОБА_2 (до шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2) ІНФОРМАЦІЯ_1. Від цього шлюбу
сторони дітей не мають. Сторони проживали однією сім'єю до грудня 1992 року, з
того часу подружжя спільне життя припинили і проживають окремо. Причиною
розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу
одне до одного, у них різні характери і погляди на життя. Тому позивач
звернувся до суду і просить суд розірвати шлюб з відповідачкою, тому, що їх
подальше подружнє життя неможливе.
Суд вважає, що
при вищевикладених обставинах, подальше спільне життя подружжя і збереження
їхньої сім'ї неможливе, оскільки це суперечить інтересам сторін, тому суд
вважає, що шлюб необхідно розірвати.
Витрати по оформленню розлучення в
органах РАГС суд вважає необхідним покласти
викладеного, керуючись ст.
ст. 104, 105, ПО, 112
Сімейного кодексу України,
212,213-215, 226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити у повному обсязі.
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у
доход держави у розмірі 17 (сімнадцять) грн., при оформлені в органах РАГС
ОСОБА_2 від сплати судового збору звільнити.
Рішення може
бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський
міськрайонний суд протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте по письмовій заяві
відповідача, яка може бути подана до Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
У х в а л а

25 січня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гнатенка А.В.,  суддів :
Григор'євої Л.І.,
Гуменюка В.І.,

Данчука
В.Г.,

Косенка В.Й.,

Романюка Я.М.,                                                                         Панталієнка
П.В.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ жилого будинку,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Білоцерківського районного суду від 24 травня 2002 року позов
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 28/100 частин
будинку АДРЕСА_1 і виділено йому коридор 2-1 площею 6,2 кв.м. вартістю 1258
грн., жилу кімнату 2-2 площею 8,1 кв.м. вартістю 1643 грн., жилу кімнату 2-3
площею 15,5 кв.м. вартістю 3145 грн., ½ частину
хліва-кухні вартістю 2765 грн., погріб вартістю 2895 грн., туалет вартістю 170
грн., а всього на суму 11876 грн. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 39/100
частин будинку АДРЕСА_1 і виділено їй веранду 3-1 площею 6,9 кв.м. вартістю 873
грн., котельню 3-1 площею 9,8 кв.м., кухню 3-2 площею 7 кв.м. вартістю
4455грн., коридор 3-3 площею 4,3 кв.м. вартістю 872 грн., коридор 3-4 площею 4
кв.м., ванну 3-5 площею 2 кв.м., жилу кімнату 3-6 площею 17,4 кв.м. на суму
7422 грн., гараж вартістю 2270 грн., криницю вартістю 353 грн., а всього на
суму 16245 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7819 грн. 50 коп.
вартості належної йому частини будинку.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 24 червня 2003 року
рішення Білоцерківського районного суду від 24 травня 2002 року змінено в
частині визнання за ОСОБА_2 права власності на криницю вартістю 350 грн. та
сплати грошової компенсації. Визнано за ОСОБА_1 право власності на криницю
вартістю 353 грн. та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь 7705 грн. 17 коп.
компенсації за належну останньому частину будинку. Зобов'язано ОСОБА_2 місячний
термін повернути ОСОБА_1 газовий котел. У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України від 27 липня 2005 року рішення Білоцерківського районного суду від 24
травня 2002 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 червня
2003 року залишено без змін.

У поданій скарзі ОСОБА_1 просить переглянути ухвалені рішення суду у
зв'язку з винятковими обставинами.

Скарга задоволенню не підлягає.

Згідно вимог ст.354 ЦПК України підставами оскарження у зв'язку з
винятковими обставинами судового рішення є неоднакове застосування судом
(судами) касаційної інстанції одного і того ж самого положення закону.

Рішення суду ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального
права. Підстав, передбачених ст.354 ЦПК України для перегляду їх у зв'язку з
винятковими обставинами, не встановлено.

Керуючись ст.ст.354, 359 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

У
допуску скарги ОСОБА_1 до провадження у зв'язку з винятковими обставинами
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В.
Гнатенко

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко

Я.М. Романюк

П.В. Панталієнко
Справа №  2-512/07
РІШЕННЯ іменем України 23 січня 2007 року Ново каховський міський суд
Херсонської області в складі: головуючого судді: Коровайко О.І при секретарі: Котій
Н.І. з участю позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач
звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з
відповідачем 26.07.2003 року,
посилаючись на неправильну поведінку відповідача в сім'ї, який вживає спиртні
напої, вчиняє сварки, не піклується про дитину, через що вони втратили почуття
поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, разом не
проживають протягом 1,5 року. З
таких підстав позивач просить шлюб розірвати, на примирення не згодна.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на
примирення не згоден.

Заслухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Так, судом
встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2003 року. Від шлюбу
мають неповнолітню дитину -
доньку ОСОБА_3   ІНФОРМАЦІЯ_1.

В теперішній час сторони разом не проживають, спільне
господарство не ведуть.

Таким чином, суд
вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні
встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї
суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини.

Витрати по реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС
покласти на відповідача.

На підставі ч. З ст. 105, ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України; керуючись ст.ст. 10,11,15, 60, 208,209,212,213, 214,215-218, ЦПК
України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 26 липня 2003 року відділом РАГС
Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, актовий запис
НОМЕР_1.

Стягнути з
ОСОБА_2 держмито на користь держави при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС - 17 грн., ОСОБА_1 від
сплати мита звільнити.

На рішення може
бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області через
Новокаховський міський шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
10 днів з дня його оголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-и
денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
№ 2-1333/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року
Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді                                                                               - Яценко Н.О.

при секретарі                                                                                                   - Адаменко В.М.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

встано ви в:

Позивач звернувся до суду з позовом
про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачкою  по справі
зареєстрували шлюб 03.06.1983 року. Від шлюбу дітей не мають .

Позивач вказує на те, що спільне життя з
відповідачкою у них не склалося. Між ними почали виникати конфлікти та непорозуміння на побутовому грунті через різні
погляди на вирішення життєвих питань Це привело до розпаду сім*ї.
З початку 2003 року сторони не підтримують
подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день,
час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. До початку слухання справи подали заяви згідно яких просять
суд розглянути справу в їх відсутність. Позивач просить задовольнити позов,
відповідачка визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін в силу ст. 169 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, суд
вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя
у сторін не склалося. Між ними почали виникати
конфлікти та непорозуміння на побутовому грунті через різні погляди на
вирішення життєвих питань Це привело до розпаду сім*ї.
З початку 2003 року сторони не підтримують
подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство,
проживають окремо. Шлюб носить формальний характер.

Подальше
подружнє життя та збереження родини суперечить інтересам сторін. Керуючись ст. ст.10,57,88,169, 174,208,212,218,223
ЦПК України, ст. 110,112,114,115 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03.06.1983 року , палацом одружень відділу
ЗАГС виконавчого комітету Московської міської ради,, актовий запис
НОМЕР_1  - розірвати.

Стягнути в органах РАГС при видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу мито в бюджет держави в розмірі 17 гривень з   ОСОБА_1, ОСОБА_2.  від сплати звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду
першої інстанції може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга може бути подана
протягом 20 днів з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Суддя:

З оригіналом згідно:

Суддя
Н.О.Яценко

Секретар                                  В.М.Адаменко

За станом  на
14.02.2007 року рішення не набрало чинності.
Справа
№ 2-0-17/2007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року Оболонський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого
судді    Маринченко М.М.,

народних засідателів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретарі            Пахар Ю.С.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою
ОСОБА_4 про визнання недієздатною ОСОБА_3, заінтересована особа - орган опіки
та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації,

встановив:

У листопаді 2006 року ОСОБА_4 звернулась до суду з
заявою про визнання своєї дочки ОСОБА_3 недієздатною, мотивуючи
свої вимоги тим, що остання з 2002 року знаходиться на обліку в
Київському міському психоневрологічному диспансері НОМЕР_1 та внаслідок
хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх
дій та керувати ними, у зв'язку з чим потребує постійного стороннього догляду.
Визнання ОСОБА_3 недієздатною їй необхідно для вирішення питання про
призначення її опікуном своєї дочки.

В судовому засіданні заявниця вимоги, викладені в
заяві, підтримала в повному обсязі. Представник
органу опіки та піклування вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки
наявні в матеріалах справи докази вказують на недієздатність
ОСОБА_3

Заслухавши пояснення заявниці, представника органу опіки та піклування,
дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1
ст. 39 ЦК України
фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок
хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх
дій та (або) керувати ними.

Відповідно до Акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи НОМЕР_2 від 26 грудня 2006 року Київського
міського центру судово-психіатричної експертизи ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням - шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу,
психопатоподібний дефект; за своїм психічним станом не може усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними та потребує встановлення над нею опіки.

Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для
визнання недієздатною ОСОБА_3

Керуючись ст. 39
ЦК України, ст. ст. 60, 212-215, 235, 240, 241 ЦПК України,

вирішив:

Заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати недієздатною ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Києва,
зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може
бути подано до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний
суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в
двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
справа
№ 2о-92/2006р. справа № 2о-4/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого   2007 року.                 Кіровоградський районний суд Кіровоградської області
у складі

головуючого
судді Гончара В.М., народних засідателів Розенталь Л.Я., Болдирєв О.О., при
секретарі Попруженко Л.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про визнання недієздатним ОСОБА_2, третя особа орган опіки та
піклування виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кіровоградського району,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулась до суду з заявою в якій просить визнати недієздатним її
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження посилаючись на те, що він є хворим,
інвалідом першої групи з дитинства, потребує опіки. Визнання сина недієздатним
їй потрібно для оформлення опіки та відповідних документів які мають юридичне
значення.

У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, представник органу
опіки та піклування сільської ради вважав, що заява підлягає задоволенню,
оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність ОСОБА_2.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та
піклування, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.І ст. 39
ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона
внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати
значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно  довідки МСЕК №НОМЕР_2 ОСОБА_2. є інвалідом першої групи з
дитинства.

Відповідно до проведеної судово-психіатричної експертизи від НОМЕР_1, ОСОБА_2. в даний
час страждає хронічним психічним захворюванням і за своїм психічним станом не
може розуміти значення своїх дій та розумно керувати ними. Потребує накладання
опіки.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для визнання недієздатним ОСОБА_2.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 240,
241 ЦПК України, ст. 39 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця і мешканця АДРЕСА_1
Кіровоградського району Кіровоградської області.

Призначити ОСОБА_2 опікуна
- його матір ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження,
проживаючу АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2 Кіровоградського
району Кіровоградської області.

Копію рішення
після набрання ним законної сили направити органові опіки та піклування.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.
справа № 2о-93/2006р. справа № 2о-5/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 лютого   2007 року.                 Кіровоградський районний суд Кіровоградської області
у складі

головуючого судді Гончара В.М.,

народних
засідателів Розенталь Л.Я., Болдирєв О.О.,

при секретарі Попруженко Л.М.,

розглянувши у відкритому     судовому засіданні в м. Кіровограді
цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 про    визнання недієздатним ОСОБА_2,

третя   особа
орган   опіки  та
піклування   виконавчого   комітету
Бережинської   сільської ради

Кіровоградського
району,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просить визнати недієздатним її
сина ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження посилаючись на те, що він є хворим, інвалідом першої групи
з дитинства, потребує опіки. Визнання сина недієздатним їй потрібно для
оформлення опіки та відповідних документів які мають юридичне значення.

У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, представник органу
опіки та піклування в особі сільського голови вважав, що заява підлягає задоволенню,
оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність ОСОБА_2.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та
піклування, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.І ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною,
якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна
усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно   довідки МСЕК № НОМЕР_1 ОСОБА_2. є інвалідом першої групи з дитинства.

Відповідно до проведеної судово-психіатричної експертизи від НОМЕР_2, ОСОБА_2. в даний
час страждає хронічним психічним захворюванням і за своїм психічним станом не
може розуміти значення своїх дій та розумно керувати ними. Потребує накладання
опіки.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для визнання недієздатним ОСОБА_2.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 240,241
ЦПК України, ст. 39 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження, уродженця і мешканця АДРЕСА_1
Кіровоградського району Кіровоградської області.

Призначити ОСОБА_2 опікуна - його матір ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, проживаючуАДРЕСА_1 Кіровоградського району Кіровоградської області.

Копію рішення
після набрання ним законної сили направити органові опіки та піклування.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.