Справа
№2-2037/07
РІШЕННЯ ІМ'ЯМ
УКРАЇНИ

12 січня 2007 року

Дзержинський           районний           суд             м.            Харкова            у             складі:

головуючого
судді Грищенко І.О. при секретарі
Сусловій В.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
до Харківської міської ради про визнання права власності на самовільно
збудовану двоповерхову нежитлову будівлю (нежитлові офісні приміщення),

встановив:

Позивачі
звернулися до суду з позовною заявою, в якій на підставі ст.ст. 11, 16, 328, 331 Цивільного
кодексу України просять суд визнати за ними право власності самовільно
збудовану двоповерхову нежитлову будівлю (нежитлові офісні приміщення) в літ.
«Б-2» (колишній гараж), загальною площею 447,4
кв. м, АДРЕСА_1.

Позивачі у
судовому засіданні зазначали, що будівництво було здійснено власними зусиллями,
будівництво здійснювалося за їх власний рахунок у рівних частинах.
Відповідачами також було додано до матеріалів справи лист управління
містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та
земельних відносин Харківської міської ради, в якому зазначено, що адреса
АДРЕСА_2" є вільною і управління не заперечує проти присвоєння об'єкту
самочинного будівництва зазначеної адреси.

Відповідач у
справі в особі свого представника проти позовних вимог заперечував, у
задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі на тій підставі, що
визнання права власності на зазначені
самовільно збудовані нежитлові приміщення, за його думкою, неможливе з огляду
на те, що відповідно до ст. 376
Цивільного кодексу України вони є самовільно збудованими. Представник
відповідача зазначив, що земельна ділянка для будівництва даних нежитлових
приміщень не надавалася, згідно ч.2 ст. 376
Цивільного кодексу України особа, яка здійснила самочинне будівництво не
набуває права власності на нього.

Суд, розглянувши
матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів, представника відповідача
вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі на підставі
наступного.

Факт проведення
позивачами будівництва нежитлової будівлі АДРЕСА_1, визнаний учасниками справи
і не підлягає доказуванню.

Відповідно до
технічного висновку, здійсненого ТОВ НВП «Левел» (державна ліцензія АА №485383), «Про стан
будівельних конструкцій та можливість подальшої експлуатації самовільно
збудованих нежитлових приміщень АДРЕСА_1» від 2006 року -
яких-небудь ознак порушення цілісності конструкцій нежитлової будівлі не
виявлено, стан будівельних конструкцій задовільний, усі будівельні матеріали та
вироби мають сертифікати на використання на території України. Згідно
технічного висновку подальша експлуатація самовільно збудованої нежитлової
будівлі можлива.

Таким чином,
здійснене позивачами будівництво не житлової двоповерхової будівлі пАДРЕСА_1
відповідає встановленим будівельним, технічним, пожежним та санітарним нормам,
що є підставою вважати про відсутність об'єктивних перепон для збереження
самочинно збудованого об'єкту нерухомого майна АДРЕСА_1.

Оцінюючі
встановлені правовідносини та вирішуючи спір, суд прийшов до наступних
висновків. Відповідно до ч. 1
ст. 4 ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року та п.1.5.
Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності    на
нерухоме    майно,    затвердженого    Наказом
Міністерства    юстиції    України від 7 лютого 2002
року N 7/5, обов'язковій
реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та
юридичних осіб. Спірний об'єкт самочинного будівництва, згідно положень
Цивільного кодексу України, відноситься до об'єктів нерухомого майна, тобто до
об'єктів, право власності на які підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Зазначена
нежитлова будівля, відповідно до положень цивільного законодавства України, є
новоствореним майном. Відповідно до ст. 331
ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається цією особою, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до
ч.2 ст. 328 ЦК
України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом. Слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є
його визнання.

Частиною 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України
передбачено, що одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідна
до ст. 11 Цивільного
кодексу України кожна особа може звернутися до суду за захистом свого права.

Згідно
технічного паспорту на нежитлову будівлю, виготовленого КП «Харківське міське
БТІ» від 04.12.2006 року,
загальна площа нежитлової двоповерхової будівлі в літ. «Б-2» АДРЕСА_1 складає 447,4 кв. м, де
основна площа - 438,9 кв. м,
допоміжна - 8,5 кв. м,
та що складається з нежитлових приміщень №№
1-9. Будівлю підключено до міської системи електро-,
водопостачання та каналізації. Співвідношення часток у праві власності на даний
об'єкт має складати 1/2 кожного позивача.

Необхідно також
врахувати, що відповідно до зазначеного листа управління містобудування та
архітектури, зазначеному об'єкту нерухомого майна необхідно присвоїти адресу, а
саме: АДРЕСА_2.

З урахуванням
вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8,
11, 16, 319, 328, 331, 392 ЦК України, ст. ст. 10,11,
15, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовну заяву
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на
самовільно збудовану нежитлову будівлю (нежитлові офісні приміщення) в літ.
«Б-2» (реконструйований гаражний бокс), загальною площею 447,4 кв. м, АДРЕСА_1,
задовольнити.

Присвоїти
нежитловій офісній будівлі в літ. «Б-2» поштову адресу: АДРЕСА_2.

Визнати за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової приватної власності у
співвідношенні 1/2 кожному на самовільно збудовану двоповерхову нежитлову
офісну будівлю, що складається з офісних приміщень №1-9 в літ. «Б-2»,
АДРЕСА_2, загальною площею 447,4
кв. м, де основна площа -
438,9 кв. м, допоміжна -
8,5 кв. м.

Відповідно до
положень ст. 294 ЦПК
України заява про оскарження рішення суду може бути представлена протягом 10 днів із дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів із дня подання заяви про апеляційне оскарження, до
судової палати по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через
Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя: