Справа №22
Ц-2947/2007 р.                  Головуючий у 1 інстанції Малород
Категорія 11, 12                                                               Доповідач
у 2 інстанції Яворський М.А.
УХВАЛА

іменем України

12 листопада
2007 року                                                                                              м.       Київ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого
судді:      Яворського М.А.

суддів                                Корзаченко І.Ф.,
Червінко К.С..

при секретарі                    Паніну М.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області
матеріали цивільної справи за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення
Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2007 року по
цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання укласти договір
купівлі продажу земельної ділянки ,-

встановила:

У травні 2007 року
ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. та просила постановити
рішення, яким зобов'язати відповідачку по справі укласти, та нотаріально
посвідчити договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 820 кв.м., яка
розташована в с Плюти,
Обухівського району провулок Сосновий на умовах попереднього договору від 19
травня 2004 року за ціною 37100 грн.

Свої вимоги
позивачка обґрунтовувала тим, що 19 травня 2004 року між нею та відповідачкою
був укладений попередній договір щодо наміру укласти до 10 вересня 2004 року
основного договору купівлі продажу земельної ділянки площею 820 кв.м., яка
розташована в с Плюти,
Обухівського району провулок Сосновий на умовах попереднього договору від 19
травня 2004 року за ціною 37100 грн. Вказаний договір був укладений у письмовій
формі та нотаріально посвідчений. В подальшому за їх спільною згодою в даний
договір були внесенні зміни щодо дати укладення основного договору
купівлі-продажу земельної ділянки та визначено кінцевою датою укладення даного
договору 30 грудня 2005 року. Однак в подальшому відповідачка ухилилася від
укладення договору з нею та повідомила їй, що домовилася про продаж вказаної
земельної ділянки іншій особі. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання
взятих на себе зобов'язань, тому просила в судовому порядку зобов'язати
відповідачку укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки згідно до умов
попереднього договору.

Рішенням
Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права не відповідність висновків суду
встановленим обставинам справи, просить рішення суду першої шстанції скасувати
та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідачка по
справі подала заперечення на апеляційну скаргу в якій посилається на законність
та обгрунтованість рішення суду просить апеляційну скаргу відхилити як
безпідставну та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши
суддю-доповідача, осіб, які з'явилися на розгляд вказаної справи, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає
за необхідне її відхилити, виходячи з наступних обставин.

Згідно зі ст.
308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої
інстанції встановлено, що 19 травня 2004 року між сторонами укладено та

нотаріально
посвідчено договір про здійснення авансових платежів. Згідно умов договору
сторони

повинні були
укласти договір купівлі продажу земельної ділянки в с Плюти провулок
Сосновий

Обухівського
району площею 820 кв. м в строк до 1 грудня 2004 року за 37100 грн. На
виконання

зобов'язань
зазначених в даному договорі позивачка передала відповідачці аванс в сумі 500
доларів

США.

Крім того судом
встановлено, що відповідачка по справі на момент укладення договору не була власником
земельної ділянки, щодо якої було укладено договір тому 30 березня 2005 року
сторони ( позивачка та відповідачка ) внесли зміни до раніше укладеного 19
травня 2004 року договору зміни щодо дати укладення основного договору,
визначивши її 20 грудня 2005 року.

Вирішуючи
вказаний спір та, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції
виходив із того, що строк дії договору закінчився 20 грудня 2005 року, а
основний договір купівлі-пролажу сторонами укладений не був, а тому відповідно
до вимог ч.3 ст. 635 ЦК України
зобов'язання встановлене попереднім договором припиняється.

Колегія суддів
вважає, зазначений висновок суду першої інстанції обгрунтованим та таким що
зроблений у відповідності до встановлених обставин справи та вимогам винного
законодавства.

Так відповідно
до ч.3 ст. 635 ЦК України
зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний
договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім
договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про
його укладення.

З матеріалів
справи сторони по справі уклали 19 травня 2004 року договір про здійснення
авансових платежів згідно умов якого позивачка передала відповідачці по справі
в якості авансового платежу 2650 грн. в якості часткової оплати за земельну
ділянку, яку відповідачка по справі мала намір продати позивачці за ціною 37100
грн. . Сторони домовилися укласти договір купівлі-продажу до 10 вересня 2004
року. В подальшому за згодою сторін було внесено зміни до вказаного договору
щодо дати укладення договору купівлі - продажу та визначено датою укладення
договору не пізніше 20 грудня 2005 року. Однак до вказаної дати договір
купівлі-продажу земельної ділянки між сторонами укладений не був.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при йшов до обгрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення позову, оскільки примушення до виконання
зобов'язання, що ґрунтується на попередньому договорі, Цивільним кодексом
України не передбачено.

Крім того з
матеріалів справи вбачається, що відповідачка по справі на момент укладення
договору про здійснення авансових платежів не являлася власником земельної
ділянки щодо якої укладався договір, оскільки лише в червні 2007 року вона
отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею
0.082 га. на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом
№2096 від 14 вересня 2005 року.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть
бути підставою для його скасування.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і
оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому апеляційну
скаргу відхиляє, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст.
303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну  скаргу ОСОБА_1  відхилити,
а рішення  Обухівського районного
суду Київської області від 27 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
"набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з часу
набрання законної сили.