РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО
травня 2007 року                                                                        м.
Ужгород

Колегія   суддів
судової   палати   у
цивільних   справах   Апеляційного   суду Закарпатської області у складі:

головуючого судді -
Власова CO.,

суддів колегії -  ДроботяВ.В., ЧужаЮ.Г.,

при секретарі -    Бобик 0.1.

з участю
представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 -ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, розглянувши в
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами
представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_6 на
рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 грудня 2006
року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3., ОСОБА_5. про стягнення суми боргу за
договором позики. Позивач послався на те, що 1 січня 2006
року він без розписки передав ОСОБА_3. 20000 дол. СІЛА, строком на три місяці. В обумовлений термін
ОСОБА_3.   борг не повернув.   10
червня 2002 року він
отримав від ОСОБА_3. розписку в якій він визнає існування в нього вищевказаного
боргу і зобов'язувався його повернути до 1
січня 2004 року, що
підтверджено відповідною розпискою відповідача.

Проте в
обумовлені терміни ОСОБА_3. боргу не повернув, у зв'язку з чим ОСОБА_1. просив
стягнути з нього та його дружини ОСОБА_5. суму боргу 106000 грн., що є
еквівалентною зазначеній сумі в доларах СІЛА.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 13
грудня 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3. та ОСОБА_5. 106000 грн. боргу та в
рівних долях по 268,5 грн.
судових витрат з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3- ОСОБА_4.
просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове рішення суду про відмову ОСОБА_1 у позові
за недоведеністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5. -ОСОБА_6. просить
скасувати рішення суду, посилаючись на порушення норм матеріального і
процесуального права та позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Справа №22ц- 289/07

Головуючий у першій інстанції: Домніцький В.В.

Доповідач: Власов
СО.

Номер рядка статистичного звіту   18

2

ОСОБА_1. в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся судовою
повісткою, яку 23.05.
2007 р. він отримав. З матеріалами справи та експертним висновком він
ознайомлений 23.05.2007 р. під
особистий розпис, про що   свідчить    відмітка в довідковому листі до справи.

Колегія суддів вважає, що неявка позивача в судове засідання
не перешкоджає суду апеляційної інстанції, відповідно до   ч. 2
ст.305 ЦПК України розглянути справу у його відсутності, так як   його інтереси у суді по дорученню
представляє ОСОБА_2.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін, які з'явилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи
апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарги ОСОБА_4 підлягає повному
задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_6.
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням
нового рішення суду про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову з наступних
підстав.

Приймаючи рішення про стягнення солідарно ОСОБА_3. та
ОСОБА_5. на користь ОСОБА_1  106000 грн. за
договором позики, міськрайонний суд виходив з того, що між ОСОБА_1. та ОСОБА_5.
був укладений договір позики, оформлений відповідною письмовою розпискою, та що
спірна сума була отримана ОСОБА_3 під час його перебування в шлюбі із ОСОБА_5 і
використана, на потреби сім'ї та неповернута позичкодавцеві, тому борг підлягає
солідарному стягненню на підставі норм ЦК
України та Сімейного кодексу України з обох відповідачів.

Проте з такими висновками
погодитись не можна, так як вони не відповідають обставинам справи, суд
неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду цій нормі процесуального закону
не відповідає. За висновком спеціаліста Науково - дослідного експертно - криміналістичного центру УМВС України в Закарпатській
області від 29.09.2006 p.,
який міститься у матеріалах справи, зображення підпису в розписці від 10.06.2002 p., копія
якої надана на дослідження, містять ознаки виконання підпису в незвичних умовах,
серед яких може бути виконання ("підробка") даного підпису іншою
особою з наслідуванням справжнім підписом ОСОБА_3. а.с.54-5б.

В суді першої інстанції,
представник відповідача ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
з метою встановлення справжності підпису її довірителя на борговій розписці
від 10.06.2002 p.,
заявляла суду клопотання про призначення по справі комплексної
почеркознавчо - технічної
експертизи.

Ухвалою міськрайонного суду від 12 грудня 2006 року в
призначенні такої експертизи було відмовлено з тих підстав, що представник
позивача заперечував проти призначення такої експертизи, а подані представником
ОСОБА_3. взірці довільного тексту на 5-ти аркушах не можуть бути прийняті судом
до уваги, оскільки такі не подані особисто особою, яка їх виконала а.с.72.

Судом апеляційної інстанції установлено, підтверджується
наявними у справі доказами, що боргова розписка ОСОБА_3. від 10.06.2002 р. а.с. 168, в
місці розташування штрихів підпису від імені ОСОБА_3., містить вдавлені штрихи
у вигляді канавок, нанесені шляхом переведення з іншого підпису - моделі, що
свідчить про наявність технічної підробки. Сам підпис від імені ОСОБА_3.
розташований

3

перед прізвищем "ОСОБА_3." виконаний не
ОСОБА_3, а іншою особою.

Цей підпис було попередньо передавлено з якогось
справжнього підпису ОСОБА_3. (первинний підпис), а потім вдавлені штрихи були наведені барвником чорного
кольору.

Дана обставина стверджується висновком судово - технічної
експертизи документів та судово -
почеркознавчої експертизи №
1457U527 від 16.05.2007
p., яка призначалась апеляційним судом та проведена
Львівським науково- дослідним інститутом судових експертиз а.с.188-191.

Колегія суддів критично оцінює і не бере до уваги покази
свідків ОСОБА_7. та ОСОБА_8, які викладені в їх письмових заявах (а.с. 30-31) про те, що 10.06.2002 р в їх
присутності ОСОБА_3. визнав факт наявності в нього боргових зобов'язань перед
ОСОБА_1., оскільки такі спростовуються іншими зібраними по справі доказами, які
перевірені судом апеляційної інстанції, та також висновком судово-почеркознавчої
експертизи № 1457М527 від 16.025.2007
р.

При таких обставинах судова колегія вважає, що усупереч
вимог ст.ст. 1046, 1047,
1051 ЦК України
міськрайонний суд неправомірно
встановив факт боргового зобов'язання, за яким позичальником є ОСОБА_3.
та ОСОБА_5., оскільки є доведеним факт фіктивності підпису ОСОБА_3. на борговій
розписці від 10.06.2002 p..

Посилання позивачка ОСОБА_1на дійсність договору позики
безпідставні, так як у відповідності до ст. 10 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою
належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 цього ж Кодексу,
зазначені ним обставини. Таких доказів він не надав.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає, що позов
ОСОБА_1про стягнення суми позики в розмірі 106000 грн., як еквівалент 20000
дол. США за курсом НБУ, задоволенню не підлягає, оскільки цей борг
не визнається позичальником, а сам підпис ОСОБА_3. на борговій розписці від 10.06.2002 р.є підробленим
і йому не належить.

Законних підстав для закриття
провадження у справі, як того поросить в апеляційній скарзі ОСОБА_6., колегія суддів
не вбачає.

По справі в ОСОБА_3. виникли судові
витрати у вигляді сплати 251,50
грн. судового збору, 30
грн. по сплаті ІТЗ, 1570
,20 грн. по сплаті експертизи.

По справі в ОСОБА_5. виникли судові
витрати у вигляді сплати 255
грн. судового збору та 30
грн. по сплаті ІТЗ.

Ці судові витрати підлягають стягненню з позивача на
користь відповідачів.

Керуючись ст.ст. 301,303,304, п.2 ст.307, пп. 2 і 3 ст. 309,313,316,317,319 ЦПК
України, судова колегія судової палати ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
відповідача     ОСОБА_3 - ОСОБА_4
задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_5 -ОСОБА_6
задовольнити частково.

Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 13
грудня 2006 року
скасувати.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5
про стягнення 106000 грн. 00 коп боргу,
відмовити.

4

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 251 грн. 50 коп. двісті
п'ятдесят одну гривень 50
коп, витрати на інформаційно -
технічне забезпечення в розмірі 30
грн. тридцять гривень , витрати на проведення експертизи в розмірі 1570 грн. 20 коп. одна
тисяча п'ятсот сімдесят гривень 20
коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_5 витрати про сплаті судового збору в розмірі 255 грн. двісті
п'ятдесят п'ять гривень , витрати на інформаційно-технічне забезпечення в
розмірі 30 грн.
Угридцять гривень .

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної
інстанції.