Справа №2- 56/2007 p.
РІШЕННЯ

іменем України

16 квітня 2007 року                                                 Турійський
районний суд Волинської області

в складі:
головуючого - судді
Овсієнка А.А. при секретарі Гут
А.В.

з участю :
помічника прокурора Турійського району
Книш В.В.

представника позивача                                                       Левчука
П.З.

представників
відповідачів                                                 ОСОБА_1

Загайчук П.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Турійську Волинської області цивільну справу за позовом
прокурора Турійського району в інтересах Обласного фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_1,
сільськогосподарського виробничого кооперативу «Урожай» про стягнення
заборгованості за договором позики,

встановив :

Прокурор
Турійського району звернувся в інтересах Обласного фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва на селі до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення 2020 грн.
пені за несвоєчасно повернену позику.

Як зазначено в
поданій прокурором позовній заяві, між Обласним фондом підтримки
індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_1 26 червня 2003 року було
укладено договір про надання позики на будівництво житлового будинку (далі - Договір), за
умовами якого ОСОБА_1 отримала 10000
грн. безпроцентної позики для придбання житла на строк 5 років.

Згідно з цим
Договором, ОСОБА_1 зобов'язувалась повернути позику в строк до 26 червня 2009 року щорічно
рівними частинами, причому перша щорічна плата мала бути здійснена в строк до 26 червня 2005 року.

Всупереч умовам
Договору ОСОБА_1 другий черговий платіж в розмірі 2000 грн. в строк до 26 червня 2006 року не внесла.

Добровільно
сплатити вищевказану суму заборгованості ОСОБА_1 відмовляється і тому,
відповідно до п.3.2. Договору, станом на 15
січня 2007 року
пеня за прострочення внесення чергового платежу склала 2020 грн, які
прокурор просить суд стягнути з ОСОБА_1 в користь Обласного фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва на селі.

Підставою для
представництва інтересів Обласного фонду підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі в суді прокурор вважає те, що кошти фонду формуються з
державного та місцевого бюджетів, і тому невиконання ОСОБА_1 умов Договору
завдає шкоди інтересам держави.

В судовому
засіданні прокурор збільшив свої позовні вимоги та просив з підстав, зазначених
у позовній заяві стягнути з ОСОБА_1 та сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Урожай» (далі -
СВК «Урожай») 2000 грн.
основного боргу за договором позики та 2020
грн. пені за прострочення повернення суми позики.

В судовому
засіданні помічник прокурора та представник Обласного фонду підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі Левчук П.З. позовні вимоги підтримали повністю з
підстав, зазначених у позовній заяві, та пояснили, що ОСОБА_1 на даний

2

час
не повернуто частину позики в сумі 2000 грн. Зазначені кошти вона мала сплатити фонду в строк до 26 червня 2006 року. Тим самим
ОСОБА_1 порушено умови укладеного між Обласним фондом підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі та нею договору позики. Станом на 15 січня 2007 року пеня за
прострочення погашення ОСОБА_1 позики склала 2020 грн. Згідно договору поруки майновим поручителем
виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за договором позики є СВК «Урожай», однак,
незважаючи на надіслану йому пропозицію добровільно сплатити борг та пеню СВК
«Урожай» також не відреагував.

У зв'язку з цим
прокурор та представник Обласного фонду підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі Левчук П.З. просять стигнути з ОСОБА_1 та СВК «Урожай» в
користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі
солідарно 2000 грн.
боргу та 2020 грн.
пені за несвоєчасне повернення позики.

Відповідач
ОСОБА_1 позовні вимоги прокурора визнала частково та суду пояснила, що вона
дійсно не сплатила черговий щорічний платіж в розмірі 2000 грн., який мала
внести в строк до 26 червня 2006 року в рахунок
погашення позики. Однак причиною цьому є її скрутне матеріальне становище,
викликане низьким рівнем доходів та наявністю на утриманні п'яти неповнолітніх
дітей. Вона згідна сплатити ці кошти при першій нагоді.

Однак, в
задоволенні позову прокурора в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення
позики просить відмовити за безпідставністю, оскільки вважає причину затримки
нею повернення позики поважною.

Представник
співвідповідача Загайчук П.Й. позов прокурора не визнав та суду пояснив, що СВК
«Урожай» хоча і виступає майновим поручителем виконання ОСОБА_1 зобов'язань за
договором позики, однак відмовляється сплачувати її борги за цим договором,
оскільки ОСОБА_1 працює і отримує заробітну плату, а тому має самостійно
відповідати за виконання взятих на себе зобов'язань.

Заслухавши
пояснення помічника прокурора, представника Обласного фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва на селі Левчука П.З., відповідача ОСОБА_1
та представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши подані сторонами докази, суд
вважає позовні вимоги прокурора такими, що підлягають до часткового
задоволення.

Відповідно до
ч.І ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (гроші) у такій самій
сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором.

При цьому,
згідно ч.І ст.625 ЦК України,
боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Судом
встановлено, що 26 червня 2003 року між
Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та
ОСОБА_1 укладено договір №
140 про надання позики на будівництво житлового будинку (а.с.а.с. 2 - 4).

За умовами
даного Договору фонд надав ОСОБА_1 позику в розмірі 10000 грн. строком на
п'ять років. В свою чергу, ОСОБА_1 зов'язувалась повертати позику щорічно
рівними частинами (по 2000
грн.) в строк до 26 червня
кожного року починаючи з 2005
року.

Платіжним
дорученням № 169 від 26 червня 2003 року на особовий
рахунок ОСОБА_1 Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва
на селі було перераховано 10000
грн.

В строк до 26 червня 2006 року ОСОБА_1 не
сплатила черговий платіж в розмірі 2000
грн. в рахунок погашення позики і тим самим порушила умови Договору.

Оскільки
зазначена сума боргу не сплачена відповідачем на даний час, вона підлягає
стягненню в примусовому порядку.

Відповідно до
п.3.2 Договору,
за прострочення погашення позики «Позичальник» сплачує «Фонду» пеню в розмірі 0,5 % від невнесеної,
або не в строк внесеної суми за кожен день прострочення.

Таким чином,
дійсно, розмір пені за прострочення внесення ОСОБА_1 чергового платежу в сумі 2000 грн. за період з
27 червня 2006 року по 15 січня 2007 року складає 2020 грн. (2000 грн. х 0,5 % : 100 % х 202 дні = 2020 грн.)

3

Однак,
відповідно до ч.З ст.551 ЦК
України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Так, як
вбачається з довідок про доходи ОСОБА_1 (а.с.а.с. 45-46) заробітна плата
ОСОБА_1 значно менша від передбаченого законом мінімального розміру, в той час
як на її утриманні перебуває п'ятеро неповнолітніх дітей (а.с.а.с. 39-44).

Зазначені
обставини, на думку суду, дають достатні підстави для зменшення заявленого
прокурором до стягнення розміру неустойки з 2020 грн. до 500
грн.

Порушені права
підлягають поновленню, а тому суд стягує з ОСОБА_1 в користь Обласного фонду
підтримки індивідуального житлового будівництва на селі 2000 (дві тисячі)
грн. боргу за договором позики та 500
(п'ятсот) грн. пені за несвоєчасне повернення позики.

Відповідно до
ст.191 ЦК України
(в редакції 1963 року),
порука може забезпечувати лише дійсну вимогу.

Як вбачається з
укладеного між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва
на селі та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Урожай» договору
поруки від 28 березня 2003 року (а.с.24),
предметом даного договору є зобов'язання СВК «Урожай» відповідати за виконання
ОСОБА_1 своїх зобов'язань по договору про надання позики № 140 від 26 червня 2003 року.

Тобто порукою
фактично було забезпечено виконання ще неіснуючого на момент укладення договору
поруки зобов'язання.

Такий договір
поруки суперечить вимогам закону і тому не тягне за собою жодних правових
наслідків для СВК «Урожай» з огляду на його недійсність.

За таких
обставин суд відмовляє в задоволенні позову прокурора до СВК «Урожай» за його
безпідставністю.

Відповідно до
ст.88 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_1 в користь держави 51 грн. судового
збору та 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оскільки прокурор
від їх сплати звільнений.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 209, 212,
214-215 ЦПК, ч.З ст.551, ч.І ст.625, ч.І ст.1049 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов прокурора
Турійського району в інтересах Обласного фонду підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі до ОСОБА_1, сільськогосподарського виробничого кооперативу
«Урожай» про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити
частково.

Стягнути з
ОСОБА_1 в користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва
на селі, р/р1010
в ВГРУ ВАТ «ПРИВАТБАНК» м.Луцьк, МФО
303440, код 30248087,
2000 (дві тисячі) грн. боргу та 500
(п'ятсот) грн. пені.

В задоволенні
позову прокурора Турійського району в інтересах Обласного фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва на селі до сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Урожай» відмовити за безпідставністю.

Стягнути з
ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн. та витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 (тридцять)
гривень.

Рішення може
бути- оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та
наступної подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження через Турійський районний суд.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий :