Справа №2-20/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 року                                                                           Немирівський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого                                              судді Слободяник Т. В.

При секретарі                                                           Пелішенко В. В.

З уч. адвоката                                                           ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

Справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання правочину договору дарування недійсним, визнання дійсним правочину договору
купівлі-продажу та визнання права власності на 1/2 від 3/25 частини
будинку, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 1999 року позивачка ОСОБА_2, і відповідач
ОСОБА_4, зареєстрували
шлюб і проживають в шлюбі до цього часу.

22 жовтня 2002 року у подружжя народилася дитина.

Подружжя вирішило придбати квартиру
в м. Немирові для проживання їхньої сім'ї.

Квартира була знайдена, подружжя її
оглядало, але оформленням купівлі квартири займався відповідач ОСОБА_4, а позивачка
ОСОБА_2, на той час
за станом здоров'я не могла приймати у цьому участь, тому робила це мати
ОСОБА_5.

Квартира була придбана і вся сім'я вселилася в неї, де
проживає до даного часу.

Але в сім'ї в останній час
змінилися відносини між подружжям, почали виникати сварки, чоловік часто вживав
спиртні напої на цьому грунті вигонив дружину з квартири. А коли вона заявила,
що має право на частину квартири, то від чоловіка ОСОБА_4, дізналася, що
квартира подарована йому, а не куплена для них.

Вважає, що порушено її право на
житло, гроші за квартиру були заплачені продавцю, а тому це букв не договір
дарування, а договір купівлі-продажу квартири. Щоб відновити своє право на
житло ОСОБА_2, звернулася
до суду.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_2, свої
позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що була домовленість про купівлю
квартири, зібрані для цього кошти. Але при оформлені документів на квартиру
була відсутня, про те що мав місце договір дарування квартири, а не
купівля-продаж зізналася зовсім недавно.

Просить суд
визнати недійсним договір дарування квартири від 26 квітня 2002 року між
ОСОБА_3, і ОСОБА_4.

Визнати, що мав між ними місце
договір купівлі-продажу квартири, визнати за нею як подружжям право власності
на 1/2 частину 3/25 частин будинку.

Відшкодувати понесені нею судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3, в судове
засідання не з'явився, подав телеграму де просить розглядати справу без нього,
позов визнав.

Відповідач ОСОБА_4, позову не
визнав. Пояснював суду, що йому було квартиру подаровано, він грошей, за неї не
сплачував. В позові просить відмовити ОСОБА_2

Суд,
заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані докази вважає позов підлягаючим
до задоволення зі слідуючих підстав.

Позивачка ОСОБА_2, і відповідач ОСОБА_4, перебувають у шлюбі з 06.11.1999 року по даний час відповідно свідоцтва про одруження (а. с. 5).

За договором дарування від 26 квітня 2002 року ОСОБА_3, подарував ОСОБА_4, квартиру (а. с. 4), а останній на
той час був у шлюбі з позивачкою.

Свідок ОСОБА_6, що діяла на той час по дорученню від імені ОСОБА_7, власника квартири, підтвердила, що квартира фактично
продавалася, вона отримала гроші за неї для ОСОБА_7,
але був оформлений договір дарування на одного ОСОБА_4, ОСОБА_2, не було при цьому.

Свідок ОСОБА_5., пояснювала суду, що за квартиру
вона давала ОСОБА_6, гроші в сумі 2400 доларів США, з цієї суми 2000 доларів дала вона і 450 доларів батьки
її зятя ОСОБА_4 Як саме було оформлено документи на
квартиру вона знала, але донці не повідомляла з урахуванням
її стану здоров'я, оскільки вона на той час була вагітна,
знаходилася на стаціонарному лікуванні.

В домовій книзі для прописки у будинку АДРЕСА_1 власником будинку вказано ОСОБА_4, і прописані ще ОСОБА_2, та син ОСОБА_8
(а. с 6-11).

Отже, в судовому розгляді справи доведено, що 26 квітня 2002 року між представником дарувателя ОСОБА_6, і обдарованим ОСОБА_4, мав місце не договір
дарування, а договір купівлі-продажу квартири так як одна сторона передала
квартиру, а друга за неї кошти. З цих підстав договір дарування від 26 квітня
2002 року між ОСОБА_6, і ОСОБА_4., слід
визнати недійсним, визнавши, що це мав місце договір купівлі-продажу
квартири.

Цей договір купівлі-продажу був здійснений під час перебування позивачки і відповідача ОСОБА_4, в шлюбі, за спільні кошти придбано
квартиру, а тому позивачка ОСОБА_2, має право власності на 1/2 частину 3/25 частин
будинку і господарських будівель.

До стягнення з відповідачів на користь позивачки ОСОБА_2, підлягають солідарно судові витрати в сумі 463 гривні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 215, 216, 235, 236, 328, 334,
344 ЦК
України, 60, 70 СК України,
208,209,213-218,221-223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_2, задовільнити.

Визнати недійсним правочин договір дарування від 26 квітня 2002 року між представником дарувателя ОСОБА_6 і обдарованим ОСОБА_4 на 3/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9, Немирівського
районного нотаріального округу зареєстрованого в реєстрі під НОМЕР_1.

Визнати, що мав місце правочин - договір купівлі-продажу 3/25 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 між представником продавця ОСОБА_6, і покупцем ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 , як дружиною ОСОБА_4, право власності на 1/2 частину
3/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_2, 463 (чотириста шістдесят три) гривні
судових витрат.

2

3

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10-и днів з дня його оголошення, апеляційна скарга подається
протягом 20-и днів після подання заяви про апеляційне оскарження.