УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
вересня 2007р.                                                                            м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Вакарук В.М., Бідочко Н.П. Меленко О.Є.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хустської
міської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 28 липня 2004 року, -

встановила:

У грудні 2004 року ОСОБА_1.
звернувся з позовом в суд до Хустської міської ради про виплату
заборгованості по заробітній платі, із врахуванням індексу інфляції в розмірі
1244,89 грн.

Рішенням
Хустського районного суду від 21.04.2004 року позов задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 28.07.2004 р. рішення
місцевого суду скасовано, постановлено нове рішення, яким в позові ОСОБА_1. відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Апеляційного суду ОСОБА_1. подав касаційну скаргу, в якій вказав на порушення судом
норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновку суду
фактичним обставинам справи, у зв"язку з чим просив зазначене рішення
скасувати , залишивши в силі рішення місцевого суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення
Апеляційного суду відсутні виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1.,
суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що Хустська міська рада,
яке власник майна ліквідованого підприємства -Хустської підрядної
спеціалізованої госпрозрахункової ремонтно-будівельної дільниці, де до
29.02.2000 р. працював позивач, повинна погасити всі борги по заробітній платі.

Апеляційний суд обґрунтовано не погодився з таким висновком місцевого суду,
який не ґрунтується на вимогах закону і суперечить обставинам справи. Судом
встановлено, що згідно розпорядження Хустського міського голови № 127 від
25.09.2000 р. та рішення господарського суду Закарпатської області від
23.01.2004 року відбулася ліквідація Хустської ПСГРБД, самостійної юридичної
особи, процедура ліквідації якої тривала з 2000

Справа №
33-ц-478кс/07р.                                              Головуючий
у 1 інстанції Джуга С.Д.

Категорія 3                                                                                       Доповідач:
Вакарук В.М.

по травень 2004 року. Позивач, з яким дане підприємство не провело
розрахунок при звільненні, до ліквідаційної комісії, яка займалася проведенням
розподілу коштів, які поступали після розпродажу майна цієї організації для
погашення заборгованості працівникам по заробітній платі та інших боргах,
протягом зазначеного часу не звертався.

Відповідно до вимог ч.3 ст.36 Закону України "Про підприємства в
Україні" усі вимоги кредиторів після припинення діяльності ліквідаційної
комісії вважаються погашеними. Оскільки згідно рішення господарського суду від
23.01.2004 року та рішення Хустської міської ради № 121 від 17.03.2004 року
скасовано державну реєстрацію Хустської ПСГРБД, як суб"єкта
підприємницької діяльності, а роботу ліквідаційної комісії припиненно, то
Апеляційний суд прийшов до правильного висновку про необґрунтованість позовних
вимог ОСОБА_1. про стягнення з Хустської міської заборгованості по заробітній
платі.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а
також відсутні передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати в
цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду
Івано-Франківської області,-

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 28 липня 2005 року
залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.