Справа №22-ц-168
2007 р.                                            Головуючий у 1-й інстанції Костенко В.Г.
Категорія 36                                                                  Суддя-доповідач Батюк А.В.
УХВАЛА іменем    України

31 січня 2007 року                                                                                              м. Суми

Колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Батюка А.В.,

суддів               -
Лузан Л.В., Шевченка В.А.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

та осіб, які беруть участь у справі - позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Зарічного районного суду Сумської області від 23 листопада 2006 року

у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на дружину,

встановила:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

При цьому вказувала, що судом не враховані дійсні доходи відповідача.

Рішенням Зарічного районного суду Сумської області від 23 листопада 2006
року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду
без зміни з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбається з матеріалів справи,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2
народився син ОСОБА_3 (а. с. 4).

29 листопада 1991 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб
(а. с. 5).

Рішенням Зарічного районного суду від 28 травня 2001 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2  було
розірвано, про що у Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис
№ НОМЕР_1(а. с 6, 38).

Як вбачається з матеріалів справи позивачка являється інвалідом II групи, у зв'язку з чим отримує пенсію, розмір якої з липня 2006 року
становить 492 грн. 91 коп. (а. с 9,17).

ОСОБА_2  працює у ТОВ "Струмок"
на посаді кухаря IV розряду та отримує заробітну плату в розмірі 590 грн.,
з якої, на підставі виконавчого листа №2-260 від 8 червня

2

1993 року, проводиться щомісячне
утримання аліментів на дитину в розмірі 1/4, що становить 140 грн. (а. с 11,39).

Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той
із подружжя, який є непрацездатним, потребує
матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна плата,
пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують
йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік" для осіб, що втратили
працездатність встановлений прожитковий мінімум у розмірі 380 грн. на
місяць.

Виходячи з викладеного вище, судом вірно встановлено, що доходи позивачки перевищують законодавчо встановлений прожитковий мінімум
для відповідної категорії осіб.

Крім цього, необхідно врахувати, що виходячи з матеріалів справи,
відповідач на даний час отримує щомісячний
заробіток, який не перевищує матеріальний дохід позивачки.

Всупереч ст. 60 ЦПК України ОСОБА_1 не надала відповідних доказів на підтвердження
іншого матеріального доходу у відповідача.

Спір про додаткові матеріальні витрати пов'язаний з лікуванням і навчанням
дитини ОСОБА_1 не позбавлена можливості
вирішити в іншому судовому провадженні.

Таким чином, при розгляді даної справи місцевий суд належним чином з'ясував
та перевірив доводи кожної сторони, обгрунтував
висновки викладені в рішенні.

Рішення суду узгоджується з доказами наявними у справі і відповідає вимогам
норм матеріального і процесуального права, а тому
підстав для його зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Зарічного районного суду Сумської області від 23 листопада 2006
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців.