Справа №22-256407 р.                              Головуючий у 1 інстанції -
Категорія-23                                                       Доповідач  -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
травня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді:                            Курило
В.П.

суддів:                                                Шамрило
Л.Г.

Санікової
О.С.

при
секретарі:                                    Степаненко
В.Б.

за
участю адвоката                            ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства
„Донецький облавтодор" відкритого акціонерного товариства „Державна
акціонерна компанія „Автомобільні дороги України" (далі ДП „Донецький
облавтодор") на рішення Ворошиловського районного суду м.  Донецька від 01 березня 2007 р. по справі за
позовом ОСОБА_1до ДП „Донецький облавтодор",  Служби автомобільних доріг України в Донецькій
області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди (далі ДТП),  -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 01 березня 2007 р. позовні вимоги ОСОБА_1. задоволено частково,  стягнуто з ДП „Донецький облавтодор" на
користь позивача вартість відновлюваного ремонту автомобіля в сумі 16813, 40
грн.,  моральну шкоду в розмірі 3000
грн.,  витрати по оплаті:
авто-товарознавчої експертизи - 150 грн.,
послуг евакуатора -500 грн.,
судового збору - 183, 13 грн,  та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30
грн.,  а всього 20676, 53 грн.

Не
погодившись з рішенням суду,  відповідач
ДП „Донецький облавтодор" приніс апеляційну скаргу,  в якій просить скасувати рішення та
постановити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1.,  заявлених до нього,  посилаючись на неповне з'ясування судом
першої інстанції обставин,  що мають
значення для справи,  невідповідність
висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин,  що мають значення для справи,  які суд вважав встановленими. В обгрунтування
доводів апеляційної скарги зазначив,  що
ДП „Донецький облавтодорп" на момент ДТП не було власником ділянки
дороги,  на якій відбулося зіткнення
транспортних засобів,  і не відповідало
за експлуатаційне утримання технічних засобів організації дорожнього руху на
цій ділянці дороги. Дорожній знак „Уступи дорогу" перед даною ДТП двічі було
пошкоджено,  а саме 1 і 4 серпня 2005 р.
і двічі поновлено наступного дня після пошкодження. Крім того,  позивачу заподіяно матеріальну і моральну
шкоду в результаті взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки,  але другий учасник ДТП - водій ОСОБА_3. не
був притягнутий до участі у справі з тих причин,  що за висновком експертиз він не мав технічної
можливості попередити зіткнення автомобілів. За таких обставин судом
безпідставно покладено на нього відповідальність за шкоду,  заподіянуОСОБА_1. пошкодженням належного йому
автомобіля внаслідок ДТП.

В
судовому засіданні апеляційного суду представник ДП „Донецький
облавтодор" Мозгова LB.
підтримала доводи апеляційної
скарги і просила її задовольнити.

Представник
Служби автомобільних доріг в Донецькій області Гриньов К.Л. вважав доводи
скарги обґрунтованими,  а рішення суду
незаконним.

Позивач
ОСОБА_1. і представник позивача - адвокат ОСОБА_23аперечували
проти доводів скарги,  вважаючи її
безпідставною,  просили скаргу
відхилити,  а рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін і їх представників,
перевіривши матеріали справи та доводи скарги,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга відповідача підлягає
задоволенню частково,  а рішення суду -
скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з
таких підстав.

При
розгляді справи судом першої інстанції було встановлено,  що 04.08.2005 р. о 18:30 год.
на перехресті вул.  Радянської і
вул.  Леніна в селищі Дробишево
Краснолиманського району Донецької області сталася ДТП за участю автомобіля
ВАЗ-2107 державний НОМЕР_1,  яким керував
водій ОСОБА_1.,  що рухався по головній
дорозі - вул.  Радянській,  і автомобіля ВАЗ-2107 державний НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_3.,  який рухався по вул.
Леніна,  що є другорядною дорогою.
У зв'язку з відсутністю дорожнього знаку „Уступи дорогу" водій ОСОБА_3.
був дезорієнтований щодо черговості проїзду перехрестя,  внаслідок чого відбулось зіткнення
вищезазначених автомобілів. В результаті ДТП
обидва автомобіля отримали механічні пошкодження,  а ряд осіб,
що знаходилися в автомобілях,
були травмовані. Власником автомобіля ВАЗ-2107 державний НОМЕР_1 згідно
свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу є позивач ОСОБА_1. 12.08.2005 р.
за фактом даної ДТП порушено
кримінальну справу,  в ході розслідування
якої слідчим органом були проведені декілька експертиз та зроблено висновок про
те,  що причиною ДТП стала
відсутність інформації для водія ОСОБА_3.
про черговість проїзду перехрестя.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1. та стягуючи на його користь з відповідача ДП
„Донецький облавтодор" матеріальну і моральну шкоду,  заподіяну внаслідок ДТП,
суд виходив з того,
що з вини саме цього відповідача на вул.
Леніна в селищі Дробишево,  яка є
другорядною дорогою,  04.08.2005 р. був
відсутній знак „Уступи дорогу". Відсутність цього дорожнього знаку
призвело до дезорієнтування водія ОСОБА_3.
про приоритет проїзду перехрестя,
що призвело до зіткнення з автомобілем позивача,  що рухався по головній дорозі.

Таким
чином,  суд першої інстанції дійшов висновку
про відсутність вини водія ОСОБА_3. у
скоєні ДТП в порушення
вимог закону,  оскільки послався на
висновки автотехнічної,
транспортно-трасологічної експертиз,
згідно з якими водій ОСОБА_3.
не мав технічної можливості попередити зіткнення транспортних засобів,  обмежившись під час розгляду справи його
показаннями в якості свідка.

Згідно
ч.б  ст. 147 ЦПК України висновок
експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами,  встановленими
ст. 212 цього Кодексу.

Як
встановлено судом та вбачається з матеріалів справи автомобіль ВАЗ-2107
державний НОМЕР_1,  власником якого є
позивач,  був пошкоджений внаслідок
взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки.

Відповідно
до вимог ч.1  ст. 1188 ЦК України
шкода,  завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах,
а саме: шкода,  завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; за наявності лише вини особи,  якій завдано шкоди,  вона їй не відшкодовується; за наявності вини
всіх осіб,  діяльністю яких було завдано
шкоди,  розмір відшкодування визначається
у відповідній частці залежно від обставин,
що мають істотне значення.

Аналогічні
правила відшкодування шкоди,  заподіяної
внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,  містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.03.1992 р. №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ
за позовами про відшкодування шкоди" з подальшими змінами.

Наведене
свідчить про те,  що суд першої інстанції
фактично вирішив питання про права та обов'язки особи,  а саме водія ОСОБА_3.,  який не
брав участь у справі,  що згідно п.4
ч.1  ст. 311 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду і передачі справи на новий розгляд. На підставі  викладеного
та керуючись   ст.  ст.
303,   307,   311,
313-315  ЦПК України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відповідача ДП „Донецький облавтодор" задовольнити частково.

Рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 01 березня 2007 року скасувати,  справу направити на новий розгляд до того ж
суду в іншому складі.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.