У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

4 квітня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової
палати у цивільних справах

Верховного Суду
України в складі:

головуючої суддів:

Григор'євої Л.І., Волкова О.Ф.,
Барсукової В.М.,

Бердник І.С.,  Балюка М.І., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсним договору купівлі-продажу
будинку, про визнання права власності на частину будинку й виділення його в
натурі, витребування майна з чужого незаконного володіння, відшкодування
витрат, пов'язаних з будівництвом будинку,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2002 року Виногородські звернулися до суду із зазначеним позовом,
який було змінено під час розгляду справи в суді, в якому вказували, що з 1995
року ОСОБА_1 перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3  У 1995 році, за домовленістю з ОСОБА_4, на
відведеній останньому земельній ділянці ОСОБА_1 розпочав будівництво жилого
будинку, кошти на будівництво якого витрачала вся сім'я ОСОБА_2. Оскільки
коштів на закінчення будівництва не вистачало, деякі матеріали були придбані за
кошти ОСОБА_3 на суму 8000 грн. В той час, як витрати сім'ї ОСОБА_2 становили
25200 грн.

У лютому 1997 року будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_4 продав відповідачці. Враховуючи
те, що позивачами витрачені значні кошти на його будівництво, просили визнати
за ними право власності на частину будинку відповідно до їхньої участі у
будівництві будинку, визнавши недійсним договір купівлі0-продажу будинку від 14
лютого 1997 року.

Крім того ОСОБА_1 просив суд витребувати у ОСОБА_3 майно, що знаходилось у
неї, хоча їй не належить, оскільки його власником є позивач.

26 листопада 2003 року ОСОБА_1 змінив позовні вимоги в порядку,
передбаченому статтею 103 ЦПК України (1961 року), й просив стягнути з
відповідачки суму витрат здійснених ним при будівництві будинку АДРЕСА_1 в
розмір 19814 грн. та зобов'язати ОСОБА_3 передати йому майно згідно наведеного
переліку.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міського суду Київської області від 23
грудня 2003 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено: постановлено стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 36769 грн. грошової компенсації витрат на
будівництво та зобов'язано її повернути ОСОБА_1 телевізор “Recor”, вартістю 600
грн., телевізор “Sharp”, вартістю 935 грн., магнітолу “Panasonic”, вартістю 240
грн., музичний центр “JVC”, вартістю 990 грн., холодильник “Snaige”, вартістю
360 грн., килим, вартістю 200 грн., ковролін, вартістю 440 грн., дерев'яні
сходи, вартістю 3000 грн., слюсарний інструмент, вартістю 750 грн., меблі для
кухні, вартістю 800 грн., телефон “Senao”, вартістю 1375 грн., пральну машину,
вартістю 240 грн., газову плиту, вартістю 560 грн., насос “Pedrollo”, вартістю
1000 грн. Також з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 381 грн. понесених
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 15 квітня 2004 року
рішення суду першої інстанції скасоване з ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову               ОСОБА_1 та ОСОБА_1

У касаційній скарзі позивачі, посилаючись на неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати
рішення суду апеляційної інстанції з залишенням в силі рішення суду першої
інстанції.

Касаційна скарга
підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до
вимог статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд  перевіряє законність судових рішень лише в
межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 338 ЦПК
України передбачено підстави для скасування судових рішень й передачі справи на
новий розгляд, серед яких є порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, в разі, якщо такі порушення призвели до неправильного
вирішення справи.

У ході
касаційного розгляду зазначеної цивільної справи підстав для скасування рішення
суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, постановлених у даній
справі, виявлено не було.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення постановлено з
додержанням вимог матеріального та процесуального закону й скасуванню не
підлягають, а доводи касаційної скарги позивачів свого підтвердження не
знайшли.

Керуючись статтями 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного суду України

у  х в а л и л а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Київської області від 15 квітня 2004 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча
Л.І.Григор'єва

Судді:
В.М.Барсукова

О.Ф.Волков

І.С.Бердник

М.І.Балюк