УХВАЛА ІМЕНЕМУКРАЇНИ

2007 року липня
місяця 03 дня колегія
суддів судової палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді                                               Любобратцевої
Н.І.,

Суддів                                                                    Чистякової
Т.І.

Даніла
Н.М.

При секретарі                                                        Войциховській
Е.В.

За участю представника позивачів ОСОБА_3, представника ТОВ
„Коопсервіс" Мажара Г.А.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ТОВ
„Коопсервіс", треті особи -
виконком Сімферопольської міської ради, Кримська республіканська спілка
споживчих товариств „Кримспоживспілка", ВАТ „Шкірвзуття'". про
визнання недійсними рішень виконкому Сімферопольської міської ради, свідоцтв
про право власності на квартиру та визнання права власності на квартиру, за
апеляційною скаргою ТОВ „Коопсервіс" та апеляційною скаргою Кримської
республіканської спілки споживних товариств „Кримспоживспілка" на рішення
Центрального районного суду м.Сімферополя від 23.01.2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.,ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до ТОВ „Коопсервіс", третьої особи ВАТ
„Шкірвзуття", Виконкому сімферопольської міської ради, Кримська
республіканська спілка споживчих товариств „Кримспоживспілка" про визнання
недійсним рішення Виконкому Сімферопольської міської ради № 120 від 28.01.2000 p.,
свідоцтва про право власності № 120 від 8.02.2000 р. і рішення № 1939 від
22.11.2002 р. та свідоцтва від 29.11.00 p.,
визнання права власності за ними на квартируАДРЕСА_1 Свої вимоги позивачі
обґрунтовують тим, що 22.04.1969 р. Сімферопольський міськвиконком своїм
рішенням виділив „Кожевельно-взуттєвому комбінату ім. Дзержинського" для
будівництва за державні кошти 108-квартирного
дому земельну ділянку, площею 0,6 га, по вул. Ореховій - Гражданській (зараз -
Трубаченко) в м. Сімферополі, а 12.01.1971 р. змінив своє рішення і передав цю
ділянку „Кримоблпотребсоюзу" з частковою участю в будівництві
„Кожевельно-взуттєвого комбінату ім. Дзержинського" та Сімферопольського
РСДУ, при чому частка „Кримоблпотребсоюзу" складала 52 квартири, „Кожевельно-взуттєвого
комбінату ім.Дзержинського", де працював позивач - 40 квартир і РСДУ - 6
квартир. 31.12.1974 р. Сімферопольський міськвиконком своїм рішенням затвердив
акт державної комісії про прийняття в експлуатацію 108-квартирного будинку, а 2.01.1975 р. прийняв
рішення про його заселення робітниками та службовцями підприємств та
організацій міста, в тому числі і робітниками „Кожевельно-взуттєвого комбінату
ім. Дзержинського". Згідно з рішенням № 1 від 2.01.1975 p.,
спільним рішенням профкому та адміністрації „Кожкомбінату" та відповідно
до черги, квартирне бюро Сімферопольського міськвиконкому 7.01.1975 р. видало
ОСОБА_4 на сім'ю з 4 осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5- ордер № 88 на
3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1, де вони зареєстровані

Справа № 22-ц-3014/07                                       Головуючий
у першій інстанції

Долженко
О.П.

Доповідач
Любобратцева Н.І.

та проживають і по цей час. У вересні 2003 р. адміністрація
домоуправління ТОВ „Коопсервіс", на балансі якого знаходиться спірний
будинок, відмовила позивачам в приватизації даної квартири, посилаючись на те,
що будинок № 30 по вул.
Трубаченко в м. Сімферополі згідно з рішенням Виконкому Сімферопольської
міської ради № 120 від 28.01.2000 р. є колективною, а не державною власністю,
тому приватизації не підлягає. Оскільки зазначеними рішеннями, а також видачею
свідоцтв про право власності на квартиру, яку займають позивачі, порушено їх
право на приватизацію державного житлового фонду, позивачі просили суд визнати
їх недійсними і визнати за ними право власності на квартиру в порядку
приватизації.

Рішенням
Центрального районного суду м.Сімферополя від 23.01.2007 року позов задоволено в повному обсязі. Суд визнав
рішення виконкому Сімферопольської міської ради № 120 від 28.01.2000 р. та №
1939 від 22.11.2002 року в частині оформлення права власності
„Кримоблпотребсоюзу" та ТОВ „Коопсервіс" на
квартируАДРЕСА_1незаконним та зобов'язав виконком Сімферопольської міської ради
в даній частині їх відмінити. Суд також визнав частково недійсними свідоцтва
про право власності „Кримпотребсоюзу", видане у виконання рішення
виконкому Сімферопольської міської ради №
120 від 08.02.2000 р. на
квартируАДРЕСА_1, а також свідоцтво про право власності № 1939 від 29.11.02 року, видане
виконкомом Сімферопольської міської ради ТОВ „Коопсервіс" на квартиру АДРЕСА_1; визнав право
власності на двокімнатну квартируАДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_2у рівних частках.

Додатковим
рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя від 02.03.2007 р. постановлено:
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 2-633/07. яким позовні вимоги Аліманського
Віктора Денисовича до ТОВ „Коопсервіс". Виконком Сімферопольської міської
ради, „Кримпотребсоюзу", ВАТ „Шкірвзуття" про визнання недійсними
рішень виконкому Сімферопольської міської ради, свідоцтв, про право власності на
квартиру задовольнити в повному обсязі. Визнати право власності на двокімнатну
квартируАДРЕСА_1за ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_5 у рівних частках.

На вищевказане
рішення суду першої інстанції ТОВ „Коопсервіс" подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції. Апелянт вважає, що суд необгрунтовано зробив висновок про те, що
квартира АДРЕСА_1 є
державною власністю.

На вищевказане
рішення суду першої інстанції Кримська республіканська спілка споживних
товариств також подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і
ухвалити нове рішення. Апелянт вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права, з посиланням на обставини, які не
доказані.

Заслухавши
доповідача, пояснення представників сторін, проаналізувавши доводи апеляційної
скарги в межах ст. 303 ЦПК
України, дослідивши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_4  працювала
на Шкіряно-взуттєвому комбінаті (надалі -
ВАТ «Шкірвзуття») і перебувала на квартирному обліку з метою поліпшення
житлових умов. Рішенням Сімферопольського міськвиконкому від

Справа № 22-ц-3014/07                                        Головуючий
у першій інстанції

Долженко О.П

Доповідач
Любобратцева Н.І

22.04.1969
p. Шкіряно-взуттєвому
комбінату було виділено земельну ділянку площею 0.6 га для будівництва
108-квартирного житлового будинку, з подальшою зміною вказаного рішення і прийняттям нового від 12.01.1971 p., відповідно до якого земельну
ділянку для будівництва 108-квартирного житлового будинку надано
Кримспоживспілці (52 квартири) з пайовою участю Кожно-взуттєвого комбінату (40 квартир), та
ремонтно-будівельного дорожнього управління (6 квартир). Рішенням Сімферопольського міськвиконкому від 31.12.1974 р. затверджено
акт введення в експлуатацію 108-квартирного житлового будинку по вул.
Трубаченко, 22, а рішенням від 02.02.1975 р. будинок заселено.

07.01.1975 р.
ОСОБА_4на сім'ю з 4-х осіб був виданий ордер № 88 на зайняття трикімнатної
квартириАДРЕСА_1 (а.с.5). Надалі будинок було передано на баланс, а потім і
оформлено право власності за відповідачем.

Проте,
численними матеріалами справи, зокрема, ніким не спростованими фінансовими довідками, актами комбінату,
підтверджується участь комбінату, а тому й держави в будівництві жилого
будинку. До того ж, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі, не підлягають
доказуванню. Таким чином, не підлягають доказуванню визнані відповідачами факти
правового статусу Шкіряно-взуттєвого комбінату як державного підприємства, що
за рахунок саме державних коштів приймало участь у будівництві 108-квартирного
житлового будинку по АДРЕСА_1 Саме тому Шкіряно-взуттєвому комбінату по закінченні будівництва і була надана майже
половина квартир, у тому числі й спірна квартира, виділена ОСОБА_4. як
працівнику комбінату.

Відповідної, ,до
ст.55 Житлового кодексу України жилі приміщення, що звільняються в будинках, споруджених із залученням у порядку пайової
участі коштів підприємств, установ, організацій, заселяються в першу чергу
потребуючими поліпшення житлових умов працівниками цих підприємств, установ,
організацій. Зазначений порядок заселення
застосовується незалежно від часу передачі або закінчення спорудження жилого будинку.
Тому й в теперішній час при можливому звільненні спірного жилого приміщення позивачем та його сім'єю (звісно, якщо
квартира неприватизована), зазначену квартиру мали б заселяти тільки потребуючі
поліпшення житлових умов працівники підприємства, що одержало квартиру
після будівництва, а не інших організацій, які приймали участь у будівництві.

При такому положенні, сам факт будівництва спірної квартири за державні
кошти свідчить про її належність до державного житлового фонду вже безпосередньо
і одразу після закінчення будівництва, незалежно від часу закінчення
спорудження жилого будинку та передачі квартир державному підприємству.

З урахуванням
викладеного, враховуючи також і положення ч.1
ст.З ЦПК України і безперечне порушення права позивача на приватизацію
спірної квартири. відсутність позову про визнання права на квартири з боку ВАТ
«Кожвзуття» або органу. що уповноважений
управляти державним майном, чи органу місцевого самоврядування не має
ніякого правового значення. Зазначені висновки відповідають і нормам Закону
України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Всупереч вимогам ст.60 Цивільного процесуального кодексу України
відповідачі (апелянти) не надали належних допустимих доказів, які б
спростовували висновки. викладені в рішенні суду першої інстанції.

Справа № 22-ц-3014/07                                       Головуючий
у першій інстанції

Долженко О.П.

Доповідач Любобратцева Н.І.

За такими обставинами
оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, ухвалено
з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстава для його
скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 303, 307, 308,
314, 315  Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Коопсервіс". Кримської
республіканської спілки споживчих товариств „Кримспоживспілка" відхилити.
Рішення Центрального районного суду м.Сімферополя Автономної Республіки Крим від
23 січня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції у двомісячний строк.

Справа № 22-ц-3014/07                                        Головуючий у першій інстанції .

Долженко О.П. Доповідач
Любобратцева Н.І.