Справа № 2-1976/07
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

21 листопада 2007 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Петешенковій М.Ю.

при секретарі Похиленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Дніпропетровської міської Ради, за участю третіх осіб: Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання права власності на Ѕ частку квартири у порядку спадкування за законом, суд -

в с т а н о в и в:

13 вересня 2007 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Дніпропетровської міської ради, з участю третіх осіб: КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання права власності на Ѕ частку квартири у порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що він з 16 січня 1963 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, яка ІНФОРМАЦІЯ_1померла.

У 1997 році вони разом приватизували квартируАДРЕСА_1та отримали свідоцтво про право власності, з зазначенням про належність квартири їм обом на праві спільної сумісної власності.

Після смерті його дружини він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено, оскільки частка померлої не була виділена із спільного сумісного майна.

Він зазначає, що спадщину після смерті померлої дружини фактично прийняв, оскільки постійно проживав спільно з ОСОБА_2по день її смерті.

Позивач просить визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на Ѕ частку квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи є лист з клопотанням розглядати цивільну справу без їхнього представника (а.с. а.с. 36, 44, 45). У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище обставиною дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Представник третьої особи КП МБТІ в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи є лист з клопотанням розглядати цивільну справу без представника КП ДМБТІ (а.с. а.с. 35, 46).

Представник третьої особи Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи містяться пояснення третьої особи щодо погодження із вимогами позивача та з проханням розглядати справу без їхнього представника (а.с.а.с. 40,43).

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Зазначені правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

В судовому засіданні встановлено, що квартираАДРЕСА_1на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та його дружиніОСОБА_2, з якою він перебував в зареєстрованому шлюбі з 16 січня 1963 року (а.с. 6). Власники квартири набули право власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 січня 1997 року (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Самарським відділом РАГС виконавчим комітетом Самарської районної ради м. Дніпропетровська 05 січня 1998 року, актовий запис № 7 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_2він звернувся до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою нотаріуса від 11.09.2007 року, йому було відмовлено через те, що на день смерті ОСОБА_2її частина у спільній власності не була визначена (а.с. 10).

В силу ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Ураховуючи наведені норми, співвідношуючи їх зі встановленим в засіданні обставинами, суд доходить висновку про те, що після смерті ОСОБА_2залишився один спадкоємець його майна - її чоловік (позивач).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач на час смерті своєї дружини фактично вступили в управління (володіння) спадковим майном, фактично мешкаючи у спірній квартирі, а тому спадщину прийняв, у розумінні ст. 549 ЦК УРСР, прийняли спадщину.

В силу ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не встановлено спільну сумісну власність сторін та померлої на спірну квартиру, а тому ця квартира належала їм на праві спільної часткової власності, отже, за правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з власників являлися рівними (по ј).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що позовна вимога про визнання заОСОБА_3 права власності на спадкове майно підлягає задоволенню, оскільки вона прийняла це майно після смерті матері та є спадкоємцем першої черги.

Керуючись ст. ст. 524, 549 Цивільного кодексу України в редакції 19673 року, ст.ст. 16, 355, 357 Цивільного кодексу України в редакції 2004 року, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 130, 169, 174, 208, 209, 212 - 215, 218, 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1до Дніпропетровської міської Ради, за участю третіх осіб: Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання права власності на Ѕ частину квартири у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати заОСОБА_1у порядку спадкування за законом після смерті його дружини ОСОБА_2, якаІНФОРМАЦІЯ_1померла, право власності на Ѕ частку квартириАДРЕСА_1

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя: М.Ю. Петешенкова