Справа №33ц-2898 кс 07
Головуючий у першій інстанції  Цап
Суддя-доповідач Біляєва О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Червинської М.
Є.,  Лоленко А.В.,  Біляєвої
О.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Донецьку справу за позовом прокурора
Подільського району м.  Києва в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи - орган опіки та піклування Подільського району м.  Києва,
відділ РАЦС Подільського районного управління юстиції у м.  Києві,
відділ громадянства і міграції та реєстрації фізичних осіб Подільського
РУГУ МВС України в м.  Києві,  - про визнання шлюбу недійсним за касаційною
скаргою заступника прокурора Подільського району м.  Києва на рішення Подільського районного суду
м.  Києва від 12 травня 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 11
жовтня 2005 року,

встановила:

В травні
2004 року прокурор Подільського району м.
Києва пред'явив в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 в суд позов до
ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.

В
обгрунтування позову прокурор посилався на те,
що 31 серпня 2002 року відділом РАЦС Подільського районного управління
юстиції в м.  Києві між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб,  який
було укладено виключно з корисливих цілей.

Так,  ОСОБА_3 ніде не працювала,
зловживала спиртними напоями; проживала в окремій квартирі разом із
сином ОСОБА_1,  на якого отримувала
пенсію.

ОСОБА_2,  з яким ОСОБА_3 познайомилась у
2002 році,  умовив її взяти його на
квартиру,  за що обіцяв платити за
проживання харчами; а в подальшому -зареєструвати шлюб,  прописати його в квартиру та приватизувати
її.

В період шлюбу
ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 спільне господарство не вели.

21
травня 2003 року ОСОБА_3
померла,  після чого відповідач мав
намір продати квартиру і звертався за наданням дозволу до органу опіки.

Позивач
вважає,  що шлюб було укладено без наміру
створити сім'ю,  тому просив задовольнити
позов.

Рішенням
Подільського районного суду м.  Києва від
12 травня 2005 року,  залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м.  Києва від
11 жовтня 2005 року,  в позові
відмовлено.

У
касаційній скарзі заступник прокурора Подільського району м.  Києва посилається на неправильне застосування
норм матеріального права та порушення норм процесуального права,  в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд.

Колегія
суддів вважає,  що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Відсутні
передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну скаргу
заступника прокурора Подільського району м.
Києва відхилити. Рішення Подільського районного суду м.  Києва від 12 травня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 11 жовтня
2005 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.