Справа №2-219
РІШЕННЯ

іменем України

13 лютого 2007 року

Василівський районний суд
Запорізької області

у складі:       головуючого судді                    Мовчана О.Г.

при секретареві                      Звєрєвої Е.С.

за участю:    представника позивача     Дробної О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Василівка справу за позовом Закритого
акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач   ЗАТ
комерційний   банк   «Приватбанк»   просить
суд   розірвати

кредитний
договір, укладений з ОСОБА_1 та стягнути з відповідача суму боргу за

кредитним
договором у розмірі 3924
грн. 45 коп., сплачене державне мито у розмірі

51 грн. та оплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у

сумі ЗО грн.

Свої вимоги
позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 між
банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір НОМЕР_1, на підставі якого відповідачеві був встановлений
кредитний ліміт на кредитну картку «Подія» в сумі 3000 грн.

Відповідно до
Наказу Приватбанку від 24.05.2005
року № С-89 «У провадження спрощеної форми укладення Договору»
Кредитний договір складався з заяви, Умов надання банківських послуг та правил
користування платіжної карти.

Згідно до
кредитного договору встановлена базова відсоткова ставка за Кредитним лімітом в
розмірі 4% в місяць
з розрахунку 360 днів у
році. Порядок погашення заборгованості:
щомісячними платежами в розмірі 7% від суми витрат.

Станом на 17 листопада 2006 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 3924 грн. 45 коп., яка
складається з:

·
заборгованості за тілом кредиту-2259 грн. 96 коп.;

·
нарахованих відсотків - 179 грн. 11 коп.;

·
прострочених відсотків - 731 грн. 33 коп.;

·
простроченої заборгованості за тілом кредиту - 737 грн. 34 коп.;

·
пені- 16
грн. 71 коп.

В
зв'язку з тим, що відповідачем порушені вимоги п.п.6.5, 6.7 Умов надання банківських послуг, п.п.5.2.2 Правил користування
платіжною карткою (кредитного договору), а саме не дотримуються
обумовлені строки зобов'язань, позивач посилаючись на ч.2 ст.651 ЦК України
просить розірвати кредитний договір та стягнути заборгованість.

В
судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному
обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві.

В якості обґрунтування своїх вимог позивачем суду надані:

2

·       копія договору;

·       копія довіреності;

·       розрахунок суми заборгованості за кредитним договором;

Відповідач
ОСОБА_1., що
своєчасно сповіщався про час та місце розгляду справи, до судового засідання не
з'явився, вдруге. Причини неявки суду не сповіщені. Судом, зі згоди
представника позивача, прийнято рішення про розгляд справи відповідно до
положень ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів та можливість
ухвалення заочного рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши
надані докази та матеріали справи, суд приходить до висновку про потребу
задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

·
відповідно до ст. 11
ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі;

·
відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої
вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях;

·
згідно ст.651 ЦК України договір
може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною;

·
як вбачається з наданих суду матеріалів, з відповідачем
був укладений кредитний договір, на
підставі якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 3000 грн. Скориставшись
наданою сумою, відповідач у визначений строк борг не повернув, в зв'язку з чим
позивач обґрунтовано вимагає захисту своїх прав шляхом розірвання договору та стягнення суми боргу з відповідача.

Витрати
позивача, пов'язані зі зверненням до суду, в зв'язку з задоволенням

позовних вимог, підлягають відшкодуванню за рахунок
відповідача.

Керуючись
ст. 124, 129 Конституції
України, ст.ст.651, 1054
ЦК України, ст.ст.10, 11,
27, 30, 60, 81, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Закритого акціонерного товариства комерційний банк
«Приватбанк» - задовольнити.

Кредитний
договір НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1, укладений між
Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» грошові кошти у розмірі 3924 (три тисячі дев'ятсот двадцять чотири) грн. 45 коп., що складаються з:

·       заборгованості
за тілом кредиту - 2259
грн. 96 коп.;

·       нарахованих
відсотків - 179 грн. 11 коп.;

прострочених
відсотків - 731 грн. 33 коп.;

·
простроченої заборгованості за
тілом кредиту - 737 грн. 34 коп.;

·
пені - 16 грн. 71 коп.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» понесені витрати по сплаті
державного мита та інформаційно-технічного забезпечення у сумі 81 (вісімдесят одну) гривню.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Сторони та інші особи, які брали участь
у справі, а також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої
інстанції повністю або частково.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано, Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.