У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

25 квітня 2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути  Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю
“Промтоварний ринок” про визнання договорів на обслуговування і охорону
контейнерів недійсними, визнання права власності на контейнери й зобов'язання
укласти договори та за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
“Промтоварний ринок” до ОСОБА_2 про розірвання договорів на обслуговування і
охорону контейнерів, визнання недійсними дублікатів вказаних договорів та
зобов'язання вивезти контейнери, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 червня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 2 серпня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2006 р. ОСОБА_1 звернулася
в суд з позовом до ОСОБА_2, ТОВ “Промтоварний ринок” про визнання договорів на
обслуговування і охорону контейнерів недійсними й визнання права власності на
контейнери.

Зазначала, що вона фактично є
власницею торгових контейнерів і торгових місць під №№ НОМЕР_1 + 2-й поверх,
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 + 2-й поверх, НОМЕР_5 в контейнерному    комплексі
ТОВ  “Промтоварний  ринок”,
розташованих    по вул.
Авангардній в цьому комплексі.

Однак, після смерті її батька, який
займався усіма справами щодо укладення договорів на обслуговування і охорону
цих контейнерів, вона дізналась, що в договорах власником спірних об'єктів
вказано ОСОБА_2

Посилаючись на порушення її
майнових прав, позивачка просила визнати недійсними укладені між ОСОБА_2 та ТОВ
“Промтоварний ринок” договори на обслуговування і охорону контейнерів від
21.06.2000 р. та від 18.04.2002 р. в частині, що стосується власника
контейнерів, а також визнати за нею
право  власності  на
контейнери,  встановлені  на торгових місцях під №№  НОМЕР_1 + 2-й поверх,  НОМЕР_2,
НОМЕР_3,  НОМЕР_4 + 2-й поверх,
НОМЕР_5 в контейнерному комплексі ТОВ “Промтоварний ринок”.

Під час розгляду справи ОСОБА_1
доповнила свої позовні вимоги та просила суд зобов'язати ТОВ “Промтоварний
ринок” укласти відповідні договори на обслуговування й охорону контейнерів з
нею.

ОСОБА_2 позов не визнала.

ТОВ “Промтоварний ринок” пред'явив до ОСОБА_2
позов про розірвання договорів на обслуговування і охорону контейнерів,
визнання недійсними дублікатів вказаних договорів та зобов'язання вивезти з
території ТОВ “Промтоварний ринок” п'ять 20-ти футових контейнери.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від
20.06.2006 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 2.08.2006 р., первісний позов задоволено, а позов ТОВ “Промтоварний
ринок” задоволено частково: визнано за ОСОБА_1 право власності на п'ять 20-ти
футових контейнери, встановлені на торгових місцях, що знаходяться у
контейнерному комплексі ТОВ “Промтоварний ринок”; визнано договори по
обслуговуванню та охороні цих контейнерів, укладені між ОСОБА_2 та ТОВ
“Промтоварний ринок” недійсними; зобов'язано ТОВ “Промтоварний ринок” укласти з
ОСОБА_1 договори про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності; визнано
дублікати договорів про надання послуг по здійсненню торговельної діяльності
недійсними.

В обґрунтування касаційної скарги
представник ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим
ставить питання про скасування судових рішень і ухвалення нового рішення про
відмову в первісному позові та закриття провадження в справі за  позовом товариства.

Колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає   задоволенню
з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Задовольняючи первісний позов і частково
позов товариства, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 є власником спірних контейнерів, оскільки
дійшов висновку про доведення позивачкою факту придбання нею цього майна.

В обґрунтування свого висновку,
місцевий суд послався на письмові докази, а саме: квитанції до прибуткових
касових ордерів за НОМЕР_6 та за НОМЕР_7, видаткові накладні за НОМЕР_8 та за
НОМЕР_9, виписані на ім'я позивачки (а.с. 117 -118), відповідно до яких ОСОБА_1
було придбано спірні контейнери.

Відповідно до ст.ст. 335, 337 ЦПК
України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції, з яким
погодився і суд апеляційної інстанції, встановлено той факт, що спірні
контейнери були придбані ОСОБА_1, яка і є їх власником.

Встановивши цей факт та
визначивши правовідносини, зумовлені встановленим фактом, суд
правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 20 червня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Одеської області від 2 серпня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін