Справа 2-38662007 р.
і м е н е м    У к р а ї н и
міськрайонний суд Автономної Республіки Крим у складі:
судді - Романюк Є.В.
секретарем      - Савицькой О.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Саки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Сакської міської
Ради про визнання права власності,
звернулася до суду з позовом про визнання права власності, мотивуючи свої
вимоги такими обставинами. Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу
від 21.08.1987 р. їй належить на праві власності 13 доля житлового будинку з
господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, яку вона за рахунок власних коштів
реконструювала належну їй долю вказаного житлового будинку, у зв'язку з чим
збільшилася його загальна і жила площі. Для проведення правової
реєстрації об'єкта нерухомості, просить суд визнати своє право власності на 13
долю житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1.
ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному
обсязі у відповідності до вищевикладенного.
відповідача виконкому Сакської міської Ради Шрамко М.В. у судовому засіданні
позов визнав, проти задоволення позову не заперечив, у зв'язку з чим згідно ст.
130 ЦПК України, суд ухвалює рішення, розглядаючи справу по суті у попередньому
судовому засіданні.
пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши і дослідивши
письмові матеріали справи, судом встановлено таке.
Як передбачено ст. 58 ЦПК
України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У
відповідності до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і запереченнь.
до вимог чинного законодавства України, правовий режим власності, порядок  придбання права власності, а також права
володіння, користування і розпорядження майном
визначаються законами.
передбачає ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти,
користуватися  і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право
приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної
власності є непорушним.
передбачено ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших
силу ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками
будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не
можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у
власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженим.
Судом
беззаперечно встановлено, що позивачу ОСОБА_1 згідно
нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 21.08.1987 р. належить на
праві власності 13 доля житлового будинку з господарчими спорудами за адресою:
Також судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 за рахунок власних коштів реконструювала належну їй долю вказаного
житлового будинку, у зв'язку з чим збільшилася його загальна і жила площі.
силу ст. 331 ЦК України право власності на новостворену річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або
законом.  Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення майна), якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до експлуатації.
відповідності до ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці за умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно.  На вимогу власника (користувача) земельної ділянки
суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
ст. 392 ЦК  України власник майна може
звернутися з позовом про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, що
засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 48 Закону України
“Про власність” від 07.02.1991 р. власник має право вимагати усунення будь-яких
порушень його права. Згідно зі ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних
прав і інтересів можуть бути визнання правочину дійсним, визнання права.
підставі досліджених у судовому засіданні доказів, враховуючи, що спір по
вказаному майну між іншими особами відсутній, доказів неправомірності володіння
позивачем вказаним майном не встановлено, порушень прав інших
осіб з боку позивача під час судового розгляду справи не встановлено, суд приходить до висновку про
задоволення позову у повному обсязі.
41 Конституції України, ст. 316, 325, 331, 376, 392 ЦК України, ст. 48 Закону
України “Про власність”, керуючись ст.ст. 10, 14, 58-60, 130, 208-209, 212, 214
ЦПК Украіни, суд
власності ОСОБА_1 на 13 долю житлового будинку літ. “А” (загальною
площею 93,6 кв.м., жилою площею 60,6 кв.м.) з прибудовою літ. “А1”, прибудовою
з ганком літ. “а”, прибудовою
навісом літ. “а2”, тамбуром літ. “а3”, тамбуром літ. “а4” та господарчими
спорудами: сарай літ. “Б”, сарай літ. “б”, сарай літ. “В”, сарай літ. “Г”,
сарай літ. “Д”, убиральня літ. “1”, убиральня літ. “У2”, N 1-4 - огорожі, І -
замощення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного Суду АРК через Сакський міськрайсуд шляхом
подання заяви про оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про оскарження
рішення.

Суддя: