Апеляційний суд міста Севастополя
Справа  №
22ц-351/2007г.                                                           Головуючий  у
Категорія     18                                                                                Доповідач  у
інстанції  Сундуков  В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

19   квітня   2007   року   колегія
судової   палати   у
цивільних   справах

Апеляційного
суду  міста     Севастополя  в
складі:

головуючого     -
Куцеконя  І.П.

суддів                                      -
Сундукова  В.М.,
Клочка  В.П.,

при
секретарі-    Матковій  С.Г.,

за    участю
представника    позивачки   Мандрицької    О.С.-
Мясіщева О.М.,   та  представника
відповідача  Мицика  С.Ю.   -
Бослак  Л.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 26 грудня 2006р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Севастопольського регіонального
управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд
сприяння молодіжному житловому будівництву" та до ОСОБА_2 про внесення
змін до кредитного  договору,   -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006р.
ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідачів і просила внести зміни до
кредитного договору №72 від 23.12.2004р., який був укладений між її
сім'єю в особі відповідача ОСОБА_2, та Севастопольським регіональним управлінням
Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння
молодіжному  житловому  будівництву"   (далі
Фонд).

Вимоги
мотивовані тим, що відповідно до вказаного договору її сім'ї (вона, її чоловік
та донька) надано пільговий, прямий, цільовий та довгостроковий кредит на
будівництво квартири, та ними внесено початковий внесок в розмірі 52522 грн. Вказує, що
у серпні 2005р. її шлюб з ОСОБА_2 розірваний, і з вказаного часу він не
являється членом її сім'ї. Вважає, що розірвання шлюбу з ОСОБА_2 змінило
суттєві обставини договору, а тому з урахуванням даних фактів та інтересів
неповнолітньої дитини, кредитний договір підлягає зміні, а розмір  кредиту
-  перерахуванню
на  двох  осіб.

Рішенням
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 26 грудня  2006р.
ОСОБА_1  в  задоволенні
позову  відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та задовольнити її позов, мотивуючи
свої вимоги тим, що судом порушені норми матеріального права. Вважає, що суд
дійшов неправильного висновку про те, що її вимоги зводяться до заміни сторони
(боржника) у договорі.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення представника позивачки та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає,
що апеляційна  скарга  підлягає
відхиленню  з  таких
підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, підтверджується матеріалами справи та наданими сторонами
доказами, що 23.12.2004р. сім'єю
подружжя ОСОБА_2 у складі ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, був укладений кредитний договір № 72 з Фондом про надання пільгового довготермінового  кредиту
молодій  сім'ї.

Відповідного до
вказаного кредитного договору, Фонд виступав позикодавцем, а сім'я позивачки в
особі ОСОБА_2 - позичальником
прямого адресного (цільового) кредиту у сумі 117151 грн. на будівництво
житла   загальною   площею
70,75   кв.м.,    згідно
з   проектом   за

адресою
АДРЕСА_1,   з  вартістю
одного  кв.м житла  в
розмірі  2403
грн.,   та  з
строком  здачі  об'єкту
31.05.2006р.

Шлюб між
подружжям ОСОБА_2 було розірвано 05.10.2005р.,
та у 2006р.позивачка ОСОБА_2 звернулась до Фонду з проханням про заміну сторони
у кредитному зобов'язанні (з ОСОБА_2 на неї) та про перерахування  розміру
кредиту.

Як    вбачається    з
листа    від    11.10.2006р.     Фонд
не    дав    згоду
на заміну  боржника  у
даному  договорі   кредитування   (арк.
справи   42-43),   та дана    позиція
відповідача    була    підтримана    ним
в    судовому    засіданні (арк.   справи
22-23,38-39).

Відповідно до
ст.520 ЦК
України, боржник у зобов'язанні може бути замінений  іншою
особою   (переведення  боргу)
лише  за  згодою
кредитора.

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність
підстав для заміни кредитора ОСОБА_2 на ОСОБА_1 без згоди кредитора - Севастопольського
регіонального управління державної спеціалізованої установи "Державний
фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", оскільки при заміні
боржника в зобов'язанні відбувається зміна суб'єктного складу зобов'язання при
збереженні  первинного  змісту
самого  зобов'язання.

Крім того, у
спірному кредитному договорі позичальником (тобто боржником) є сім'я ОСОБА_2, а
відповідач ОСОБА_2. підписав даний договір не як представник позивачки, а як
член вказаної сім'ї, тобто відповідач ОСОБА_2. не був представником
сторони   в   угоді
відповідно  до  ст.237  ЦК  України.

Судова колегія
не може погодитись з доводами позивачки про те, що розірвання шлюбу є істотною
зміною умов спірного кредитного договору, оскільки умови договору - це ті обставини,
про які домовились сторони. Таким чином самі сторони (тобто суб'єктний склад)
взагалі не є умовами,   які  можуть
бути  змінені   в
порядку  ст.651,
652  ЦК  України.

Суд   першої
інстанції    правильно   встановив
всі    обставини    справи, зібраним   доказам
дав   належну   оцінку
та   ухвалив   рішення
з   дотриманням вимог  матеріального
та  процесуального  закону.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду також не спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
права, яке б призвело  або  могло
призвести  до  неправильного
вирішення  справи.

За таких
обставин судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому
відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без
змін.

Керуючись   ст.ст.303,307,308,313-315
України,
колегія  суддів,   -

УХВАЛИЛА   :

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1  відхилити.

Рішення
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 26 грудня  2006р.залишити  без
змін.

Ухвала набирає
законної чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом  двох
місяців   із  дня
набрання  законної   сили.