Справа №2-7/07
РІШЕННЯ

іменем             України

17 січня 2007
року Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської  області в складі
:  головуючого - судді : Зарічної Л.А.,
при секретарі:  Голушко. Н.А.,

за участю адвоката: ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, Виконавчого комітету Прилуцької міської ради, треті особи HACK «Оранта»,   ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2005 року, близько 15 години 40 хв. на перехресті вулиць
Ярмаркова -Костянтинівська в м. Прилуках
відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілю позивача
марки «Форд-Транзит» державний номерний знак НОМЕР_2. яким на той час керував згідно доручення
ОСОБА_4 було завдано механічних пошкоджень, вартість яких згідно
висновку спеціаліста  становить 13749
грн.34коп.

Посилаючись на ті обставини, що дана дорожньо-транснортна пригода відбулася
внаслідок порушення, правил дорожнього руху з боку водія автомобіля
Міцубісі-Лансер ОСОБА_3, ОСОБА_2, як власник пошкодженого автомобіля звернувся
до суду із позовною заявою про відшкодування
заподіяних даною ДТП матеріальних збитків із ОСОБА_3.

В судовому засіданні ОСОБА_2 подав письмову заяву про залучення по справі в
якості співвідповідача Виконавчий комітет
Прилуцької міської ради, вказуючи паті обставини, що саме він несе відповідальність за стан вулиць і доріг міст та населених
пунктів та просив стягнути заподіяні йому збитки
дорожньо-транспортною пригодою та понесені витрати по справі із обох
відповідачів у рівних долях.

Відповідачка  ОСОБА_3 та її
представник в судовому засіданні не визнали позовних вимог та при цьому пояснили, що не вбачають вини ОСОБА_3 у
вчиненні даної ДТП. оскільки вона не є
жителькою м.Прилуки та не знає дороги, а рухаючись по вулиці Ярмарковій зі сторони вул..Гвардійська в напрямку
вул.Жиївська. доїжджаючи до перехрестя з вул. Костятинівською вважала, що
рухається по головній дорозі, оскільки з її боку були відсутні дорожні знаки, які б свідчили: про виїзд на головну дорогу із
другорядної, необхідність зупинитися, надати перевагу в русі
іншим транспортним засобам чи виконати інші дії. а тому продовжила рух автомобілем з виїздом на перехрестя з вулицею
Костянтинівська, де і відбулося зіткнення із автомобілем
«Форд-Транзит» під керуванням водія ОСОБА_4

Представник  відповідача Виконавчого
комітету Прилуцької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та при цьому пояснив, що до даного часу
не прийняте рішення з приводу порушення правил дорожнього руху з боку ОСОБА_3
за ст. 124 КУпАП України та відсутня постанова про притягнення її до
адміністративної відповідаль­ності, а тому вважає, що прийняте по справі
рішення с передчасним. Крім того представник відповідача зазначив, що окрім
помітки у протоколі про притягнення до адмінвідповідальності про відсутність
дорожнього знаку, немає ніяких інших доказів, які б свідчили про його
відсутність га звернення з цього приводу до відповідних комунальних служб
міста.                                                                      Представник HACK «Оранта» в судовому засіданні пояснив, що дійсно в даному
випадку отримані механічні ушкодження
автомобілем «Форд-Транзит», однак зважаючи на ті обставини, що з боку
відповідачки буди відсутні передбачені
Правилами дорожнього руху відповідні знаки, вважає, що в даному випадку
відсутня вина відповідачки, а тому при постановленні рішення суду
покладалася на розсуд суду.

ОСОБА_4 в
судовому засіданні пояснив, що 19 грудня 2005 року- керував автомобілем «Форд-Транзит»
по вулиці Костянтинівська в м.Прилуках, яка є головною дорогою по відношенню до вулиці Ярмаркова, про що свідчать
знаки, які розмішені на цій вулиці, а тому він спокійно рухався по цій вулиці, оскільки вважав, що автомобілі, які
рухаються по вул. Ярмарковій, яка є
другорядною дорогою зобов'язані надати йому перевагу в русі. Крім того ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дійсно
під час вчинення ДПТ. з боку руху Дунайської
був відсутній дорожній знак «Дати дорогу», про що було занесено до Схеми ДТП.

Допитаний в
судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, у період 2005 року, Комунальне Підприємство «Комунальні послуги» в якому він
працював,  згідно договору, який був заключний із Виконавчим комітетом Прилуцької міської
ради займалося обслуговуванням доріг та вулиць міста з приводу розміщення
дорожніх знаків . Крім того свідок зазначив, що дійсно на перехресті вулиць Ярмаркова - Костянтинівська досить тривалий час
був відсутній дорожній знак «Дати дорогу»,
оскільки через відсутність належного фінансування вони не могли його
встановити та у зв»язку з чим зверталися до
Виконкому.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 пояснив, що особисто направляв оригінали
матеріалів про вчинення дорожньо-транспортної пригоди до районного відділення
ДАІ за місцем проживання.  ОСОБА_3 для
направлення по територіальності у відповідний
суд м.Києва, а оскільки протягом певного часу відомостей про надходження даних
документів не надійшло, він направив до суду їх копії.   Назад дані документи не поверталися.

Вислухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з таких підстав:

Як було
встановлено в судовому засіданні, 19 грудня 2005 року, близько 15 години 40 хв.
ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Міцубісі-Лансер»,
державний номерний знак НОМЕР_1 виїхала на головну дорогу - вулицю
Костянтинівську на перехресті вулиць Ярмаркова -Костянтинівська в м. Прилуках, де зіткнулася з автомобілем «Форд-Транзит»
державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, яким на той
час керував згідно доручення ОСОБА_4 та внаслідок чого
обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно копії
схеми ДТП вбачається, що відповідно у тому напрямку, смузі руху гранспортних засобів, де рухалася ОСОБА_3 відсутній
дорожній знак «Дати дорогу», що підтвердили як самі учасники ДТП., так і допитані свідки.

Суд не може
прийняти до уваги пояснення представника відповідача Виконавчого комітету Прилуцької міської ради  в частині неможливості розгляду справи до
прийняття відповідного рішення згідно
складеного 19 грудня. 2005 року протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП,
оскільки: згідно довідки 2 міжрайонного відділення ДАІ при УМВС України в
Чернігівській області м.Прилуки вбачається, що по факту ДТП на
перехресті вулиць Ярмаркова -Костянтинівська за участю автомобілів
«Міцубісі-Лансер» під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля «Форд-Транзит» під керуванням ОСОБА_4
було складено адміністративний протокол НОМЕР_3 за ст.. 124 КУпАП відносно гр..
ОСОБА_3, котрий разом Із супровідними матеріалами
було направлено до міськраоргану МВС за місцем проживання ОСОБА_3 ля реєстрації в підрозділі ДАІ та направлення у
подальшому до місцевого суду.   Через відсудность відомостей про надходження матеріалів для
розгляду та прийняття рішення по суті не малося - до
Святошинського районного суду м.Києва були направлені ксерокопії відповідних матеріалів. Безпосередньо на доопрацювання по
вищевказаному факту матеріали не поверталися.

Згідно повідомлення Святошинського райсуду м.Києва вбачається, що
03,03.2006 року адмінісграї ивний матеріал відносно ОСОБА_3, направлений для
належного оформлення начальнику Прилуцького МРВ УМВС і назад не повертався.

Зважаючи на ті обставини, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 19
грудня 2005 року і на час розгляду справи  минуло понад рік, а відповідно до ст.38 КУпАП
встановлено 2-х місячний строк притягнення до адміністративної
відповідальності, тобто   навіть при надходженні цього матеріалу до суду, суд відповідно до ст.. 248 КУпАП повинен був закрити провадження по справі у зв»язку із закінченням строків притягнення до
відповідальності, однак такі обставини не позбавляють
можливості сторін звертатися до суду із позовом про відшкодування
заподіяної матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до висновку експерта, розмір заподіяної матеріальної шкоди
позивачу становить 13749 грн. 34 коп., який
жодною із сторін та третіми особами не оспорюється, як і не оспорюється характер та спосіб завдання механічних ушкоджень
транспортним засобам.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про автомобільні дороги» саме на органи
місцевого самоврядування, що управляють
функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст га інших населених пунктів покладається відповідальність за стан вулиць і доріг міст
та інших населених пунктів відповідно до
діючих норм; у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів,
розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міста, що виникли
через їх незадовільний стан.

В судовому засіданні було встановлено, що дорожньо-траспортна пригода
виникла через відсутність відповідного знаку на даній дільниці дороги, що
свідчить про неналежне виконання обов»язків, передбачених наведеною вище
статтею.

Суд не може прийняти до уваги пояснення представника відповідача в частині
відсут­ності доказів наявності - відсутності під час даної ДТП  з боку руху водія ОСОБА_3 дорожнього знаку «Дати дорогу», оскільки такі
спростовуються як показами сторін, так і по­казами свідків, а також зверненням Начальника 2 -го МВДАІ при В ДАІ УМВС на
ім»я При­луцького міського голови, з якого
вбачається, що  по вул.. Ярмарковій з
боку вулиці Гвар­дійської відсутній дорожній знак
«Дати дорогу» з листопада місяця 2005 року, що у період листопада--
грудня призвело до вчинення наданій дільниці дороги 8 дорожиьо-транспортних пригод, в яких транспортні засоби отримали
механічні пошкодження та звернуто увагу міського голови на вжиття необхідних заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього
руху на вищевказаному перехресті.
Дане звернення зареєстроване у Виконкомі 21.12.2005 року.

Із наведених вище обставин вбачається вина Виконавчого комітету Прилуцької
міської ради, яка полягає у порушенні вимог ст..ст. 5,6,9 Закону України «Про
дорожній рух», оскільки неналежно утримував дороги у місці
скоєння ДТП, що призвело до того, що внаслідок відсутності дорожнього знаку «Дати дорогу» по вул.. Ярмарковій з боку вул..
Гвардійської в м.Прилуках, відбулося зіткнення
двох транспортних засобів, що призвело до їх пошкодження.

Крім того, із досліджених матеріалів справи вбачається також і вина водія
ОСОБА_3, яка рухаючись по другорядній
дорозі, при виїзді на головну дорогу вул. Костянтинівська, на перехресті з вул.
Ярмарковою, по якій вона рухалася, порушила правила дорожнього руху, а саме не надала переваги в русі транспортному засобу, що
рухався, по головній дорозі.

Суд не може прийняти до уваги пояснення відповідачки в тій частині, що вона
не повинна дивитися по сторонам:, з'ясовувати
наявність інших дорожніх знаків, які встановлені на зустрічній смузі руху та керуватися ними, оскільки відповідно до Правил
дорожнього руху для забезпеченя безпеки дорожнього
руху водій зобов»язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за
технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим
засобом у дорозі. Крім того, головною дорогою визначається дорога
із покриттям відносно ґрунтової або та, що позначена знаками 1.22, 1.23.1 - 1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі
покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її зазначенням до
перехрещуваної. Якщо неможливо визначити наявність покриття на
дорозі,  яке дає визначення головної
дороги, а знаки пріоритету відсутні, водій повинен вважати, що перебуває на
другорядній дорозі, чого не зробила водій ОСОБА_3, рухаючись у
темну нору доби при відсутності відповідних знаків, допустивши в такому випадку порушення п.п. 16.11  та 16.15 Правил дорожнього руху. Крім того
відповідачка керувала відповідним засобом, який відноситься до категорії
джерела підвищеної небезпеки, визначення якого дає ст. 1187 ЦК України  де вказує, що таким є діяльність. пов»язаназ використанням, зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням
хімічних радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівський порід тощо, що
створює підвищену небезпеку для особи, яка здійснює цю діяльність та інших осіб. Відповідно до цієї статті джерелом підвищеної
небезпеки є транспортні засоби, в тому числі і
автомобілі. Найбільш характерними ознаками джерела підвищеної небезпеки с неможливість повного контролю зі
сторони людини, наявність шкідливих властивостей, велика ймовірність завдання шкоди

Відповідно до правил ст. 1187 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки полягає при наявності лише 3 підстави для
винекнення відповідльності: а) наявність шкоди, б) протиправна
дія заподіювана шкоди, в) наявність причинного зв'язку між протиправною дією та шкодою. Тобто, особа, яка
завдала шкоди джерелом підвищенної небезпеки
відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі неперебойної сили. Тому її називають
підвищеною. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду джерелом
підвищеної небезпеки, покладається на володільця джерела. Відповідно до правил ч. 2 ст. і 187 ЦК України передбачається, що
володільцем джерела підвищеної небезпеки є "особа, яка на відповідній
правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку".
Тобто вказується дві ознаки володільця джерела підвищеної небезпеки - юридичну
і матеріальну. Так за юридичною ознакою володільцем визначається тільки та особа, яка володіє певним правом щодо джерела
підвищеної небезпеки. Таким правом може бути право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо. Згідно з
матеріальною ознакою володільцем визначається той власник або інший титульний
володілець джерела підвищеної небезпеки, який одночасно практично його
використовує, зберігає або утримує.

Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений від
відповідальності лише у 2 випадках : якщо доведе, що шкоди було завдано
внаслідок дії непереборної сили або умислу по терпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_3 визначені Цивільним Кодексом України обставини звільнення
від заподіяної шкоди джерелом підвищеної небезпеки не були доведені.

А оскільки ступінь вини кожного із відповідачів у завданні позивачу
матеріальної шкоди є рівним, тобто він становить по
50% у кожного. ОСОБА_3, як власниця автомобіля, яка одночасно використовує,
утримує та зберігає автомобіль, та яка заподіяла шкоду джерелом підвищеної небезпеки повинна відшкодувати позивачу  нарівні із Виконавчим комітетом Прилуцької
міської ради, у рівних долях.

Вирішуючи питання про відшкодування на користь позивача заподіяної
матеріальної шкоди суд вважає, що в такому
випадку підлягають до задоволення і його вимоги в частині відшкодування понесених витрат по справі, а саме
оплати вартості авто-товарознавчого дослідження,
державного мита та витрат за інформаційно-технічне забезпечення, також у рівних

долях.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1166,1187 ЦК України, ст.ст.4-14, 88.212-218

ЦПК України, суд -

ВІРІ ШИВ:

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2  6874 грн. 67 коп. в рахунок відшкодування заподіяних збитків у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 19 грудня 2005 року, 325 грн. в рахунок
витрат по оплаті авто-товарознавчого дослідження, 87 грн, в рахунок сплати
державного мита та витрат за інформаційно технічне забезпечення, а всього 7286 грн. 67
коп.

Стягнути
із  Виконавчого комітету Прилуцької
міської ради на користь ОСОБА_2  6874 грн. 67 коп. в рахунок відшкодування
заподіяних збитків у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 19 грудня
2005 року, 325 грн. в рахунок втрат по оплаті авто-товарознавчого дослідження, 87 грн. в рахунок сплати державного мита
та витрат за інформаційно технічне забезпечення, а всього 7286 грн. 67
коп.

Рішення суду
може бути оскаржено шляхом подачі впродовж 1.0 днів з дня його проголошення до
Прилуцького міськрайонного суду апеляційної скарга або заяви про апеляційне
оскарження із наступним поданням апеляційної скарги протягом 20 днів Апеляційному суду Чернігівської області через Прилуцький
міськрайонний суд.