Справа № 2-1481-2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                     УКРАЇНИ

4 червня 2007 р. Слов'янський міськрайонний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді Гусинський М.О.,

при секретарі Поляцько О.Ю.,

за участю представника позивача та третьої особи ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_3,

розглянув у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом установи охорони
здоров'я санаторія „Святі гори" до ОСОБА_2, третя особа - Донецька обласна
рада профспілок, про виселення з гуртожитку ,-

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2007
року Установа охорони здоров'я санаторія „Святі гори" звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа - Донецька обласна рада профспілок - про
виселення з гуртожитку, посилаючись на те, що установа має на своєму балансі
гуртожиток, розташований за адресою: АДРЕСА_1. 14 грудня 1999 року ОСОБА_2
вселився у гуртожиток санаторію „Святі гори", але ордер на вселення йому
не видавався, підстави вселення його у гуртожиток не встановлено.

30 вересня 2006
року ОСОБА_2 було передано лист адміністрації та профспілкового комітету санаторію про добровільне звільнення кімнати № 8
гуртожитку, лист Варава отримав, але будь-яких дій з цього приводу не
прийняв. 03.11.2006 року було надіслано повторний лист про звільнення займаного
приміщення. Але до цього часу Варава спірне приміщення не звільнив.

Просили суд
виселити ОСОБА_2 з кімнати АДРЕСА_1.

Представник
позивача та третьої особи - ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити, навів пояснення, які співпадають з
наведеними у позові.

Відповідач
ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що у травні
1996 року на профспілковому комітеті було прийняте рішення про надання йому
кімнати у гуртожитку за адресою:АДРЕСА_1, оскільки на той час він потребував
житла. Це рішення було підписане головним лікарем та йому було видано ордер на
вселення. На підставі цього він вселився та прописався у гуртожитку, де є
зареєстрованим та проживає до цього часу. В гуртожитку проживає разом з
дружиною, іншого житла у м. Святогірську у нього немає.

Представник
відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав позицію
відповідача, додатково пояснив, що по справі відсутні які-небудь докази про те,
що будинокАДРЕСА_1має статус гуртожитку, а також про те, що під час прийняття
будинку до експлуатації не був наданий на то дозвіл Слов'янською санітарно -
епідемічною станцією.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
повному задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з
довідки КП „БТІ" споруда гуртожитку, розташована у АДРЕСА_1, належить
Донецькій обласній раді профспілок на підставі договору купівлі-продажу від
25.05.1999 року (а.с).

Згідно оборотної
відомості за рахунком 103 гуртожиток на 150 місць знаходиться на балансі
санаторію „Святі гори" (а.с.8, 105).

Рішенням
виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 23.12.1981 року № 885/2 було
затверджено акт державної комісії про прийомку в експлуатацію 3-поверхового
гуртожитку на 150 місць площею 1774 м2 у м. Слов'яногірську (а.с.
52).

З форми А
санаторію „Святі гори" вбачається, що місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1
(а.с.4).

Відповідно до
довідки санаторія „Святі гори" ОСОБА_2 у трудових відносинах з санаторієм
„Святі гори" не перебував (а.с.7).

2

Заборгованість
ОСОБА_2 за проживання у гуртожитку станом на 01.05.2007 року складає
100;і8грн.(а.с.91) Як вбачається з журналу реєстрації ордерів у період з 1995
по 1996 pp. ордер на ім'я ОСОБА_2 не видавався (а.с.67)

Згідно довідки
Адресного бюро м. Слов'янська ОСОБА_2, 05.08.1967 року з 19.07.1999 року
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.74)

Відповідно до
повідомлення виконавчого комітету Святогірської міської ради домоволодіння
АДРЕСА_1 має статус гуртожитку (а.с.53). Згідно ст.127 ЖК України для
проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у
період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки.

На підставі Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою
Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986р. N 208 гуртожитки призначаються
для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян
у період роботи або навчання. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені
або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Жила площа в
гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи,
організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та
відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

На підставі
рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства,
установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є
єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. ОСОБА_2 у судовому
засіданні пояснив, що він вселився у кімнату АДРЕСА_1 на підставі ордеру. Але в судовому засіданні даний факт підтверджено
не було, відповідачем будь-яких доказів цього не представлено. Позивач
же надав суду виписку з журналу реєстрації
ордерів, згідно якого у період з 1995 по 1996 рік включно ордер на ім'я ОСОБА_2
не видавався.

Таким чином,
ОСОБА_2 вселився у гуртожиток на підставі розпорядження, виданного керівником
санаторія „Святі гори" відповідно до клопотання Святогірського виконкому
про надання ОСОБА_2 житла у тимчасове
користування, при цьому спеціального ордеру, який є єдиною підставою для вселення
до гуртожитку, відповідачу ОСОБА_2 не видавалося.

28.09.2006 року
та 31.10.2006 року ОСОБА_2 позивачем були направлені попередження про звільнення займаного приміщення у гуртожитку,
оскільки на даний момент у черзі на отримання житла стоїть 11 осіб, які
перебувають з санаторієм у трудових стосунках.

Згідно ст.132 ЖК
України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим
трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у
навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого
жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи
навчанням.

Інших
працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку у
зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в
разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової
дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав,
може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення.

ОСОБА_2 у
трудових відносинах з позивачем не перебував, ордеру на проживання у гуртожитку
йому не видавалося, у зв'язку з чим суд вважає, що ОСОБА_2 проживає у кімнаті
АДРЕСА_1 без правових підстав.

Розглядаючи
заперечення представника відповідача адвоката ОСОБА_3 стосовно відсутності
дозволу Слов'янської санітарно - епідемічної станції про прийняття до
експлуатації будинку АДРЕСА_1 суд приходить до висновку, що ці заперечення
спростовуються атом прийому до експлуатації вказанного будинку від 21.12.1981
року (а.с. 43-51), з якого убачається, що у прийомній комісії брав участь на
той час головний лікар Слов'янської СЄС Горячковський B.C. та
наявностю його підпису у висновках про прийняття будинку до експлуатації з
відміткою „добре", а також листом про підписання акту про прийняття цього
будинку до експлуатації як гуртожитку головного лікаря Слов'янської СЕС від
21.01.2005 року № 032/82 (а.с. 94), а заперечення про те, що цій будинок не має
статусу гуртожитку спростовуються наступними наявними у справі документами:
копією довідки КП БТІ від 14.10.2005 року № 695, згідно з якої будинок
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у власності Донецької обласної ради
профспілок (а.с. 8), оборотною відомостю про знаходження на балансі саме
гуртожитку на 150 місць (а.с. 42), атом прийому до експлуатації вказанного
будинку від 21.12.1981 року, відповідно до якого у

3

експлуатацію
прийнято саме будинок гуртожитку (а.с. 43-51), довідкою Святогірської міської
ради від 30.08.2004р. № 02-31-506 про те,
що будинок АДРЕСА_1 має*статус гуртожитку (а.с. 53), довідкою КП БТІ м.
Слов'янська від 17.05.2007 року № 301 про належність Донецькій обласній раді
профспілок саме гуртожитка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 95) та
іншими матеріалами цивільної справи, у тому числі і наявністю у гуртожитку
коменданта (чого не має у звичайних житлових будинках) (а.с. 64), розміром,
переліком та порядком сплати комунальних
платежів ОСОБА_2 за користування кімнатою АДРЕСА_1, які відповідають
розміру, порядку сплати та переліку комунальних платежів саме за проживання у
гуртожитку.

Таким чином,
позовні вимоги у частині виселення ОСОБА_2 є такими, що підлягають задоволенню,
оскільки вони обгрунтовані і доведені у судовому засіданні.

Крім того, з
ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем по сплаті
судового збору у сумі 8 грн. 50 коп. та витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи у сумі 7 грн. 50 коп.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 127-132 ЖК України, п.п.2, 9, 10, 40 Примірного
положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3
червня 1986р. N 208, Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про деякі
питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу
України",

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
установи охорони здоров'я санаторія „Святі гори" до ОСОБА_2 про виселення
з гуртожитку задовольнити.

Виселити
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с Дмитрівка Волноваського району Донецької області,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1", розташованого у місті Святогірську
по вАДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с Дмитрівка Волноваського району Донецької області,
ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь установи охорони
здоров'я санаторія „Святі гори" на р/р 6001 у Краматорський
філії „ПриватБанку",
МФО 335548, ЕДПРОУ 30354113, понесені витрати по сплаті державного мита в сумі
8 грн. 50 коп. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового

розгляду справи у сумі 7 грн. 50 коп., а усього 16 грн.
00 коп. (Шістнадцять гривен 00 копійок).

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана в Апеляційний суд Донецької
області через Слов'янський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його
оголошення.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана в Апеляційний суд Донецької області через
Слов'янський міськрайонний суд протягом 20 днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження, або протягом 10 днів з дня його оголошення.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Якщо була подана
заява про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього  строку.

Вступна та
резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 4 червня 2007 року,
повний текст рішення буде складений в передбачений ч. З ст. 209 ЦПК України
5-ти денний строк.