УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2007
року.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Тернопільської області в складі:

головуючого
судді Демковича Ю.Й.,

суддів : Шевчук
Г.М. ,  Гурзеля І.В.,

при секретарі
Николишин О.М. ,

з участю представників апелянта - профспілкової організації ВАТ

«Тернопільський  комбайновий  завод»
ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та представника позивача - ВАТ

«Тернопільський      комбайновий      завод»      ОСОБА_1

Михайлівни,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Тернополя цивільну справу

за апеляційною
скаргою профспілкового комітету ВАТ «Тернопільський комбайновий

завод»

на рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 25 травня 2007 року

по справі за
позовом відкритого акціонерного товариства «Тернопільський комбайновий

завод» /надалі
"товариство"/

до   профспілкового   комітету
ВАТ   «Тернопільський   комбайновий
завод»   /надалі

"профком"/

про визнання
страйків незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

В
апеляційній скарзі профком просить скасувати рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 25.05.07,
вважаючи,  що воно постановлене із
порушенням норм матеріального та процесуального права,  і прийняте нове,  яким відмовити товариству в задоволенні його
вимог щодо визнання страйків незаконними.

Порушення
вбачає в тому,  що суд першої інстанції
виніс рішення на неповно з'ясованих обставинах справи,  зокрема,
не викликав для допиту представника Національної служби посередництва і
примирення,  який брав участь у загальних
зборах трудового колективу,  на яких
вирішувалося питання проведення страйків.

Також,  вважає,
що суд не дослідив конфлікту,
який виник між товариством та трудовим колективом щодо виплати
заробітної плати та його причин.

Невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи,
на думку апелянта,  спричинило
постановляння неправомірного рішення й порушення прав трудящих на страйки.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 25.05.07 задоволено позовні вимоги
товариства,  визнано незаконними страйки
на ВАТ «Тернопільський комбайновий завод»,
проведені 01,  02,  05, 15, 17 березня 2007 року.

У суді
апеляційної інстанції представники апелянта підтримали вимоги скарги,  пославшись на мотиви,  зазначені в ній. Вказали,  що ініціатором проведення страйку був

Справа №
22а - 698                               Головуючий
у 1-й інстанції - Щавурська Н.Б.

Категорія
- 39                                         Доповідач
- Демкович Ю.Й.

уповноважений орган,  утворений 23
травня 2005 року на зборах працівників ВАТ «ТКЗ»,  до функцій якого входило проведення примирних
процедур щодо погашення товариством заборгованості- по заробітній платі перед
працівниками. Також зазначили,  що
представники товариства всілякими методами ухилялися- від письмового
повідомлення про страйк.

Представник
товариства заперечила щодо задоволення скарги. У своїх доводах вказала,  що організатором страйку виступив
профспілковий комітет товариства та згаданий уповноважений орган.

Вивчивши
матеріали справи,  заслухавши
доповідача,  пояснення учасників
процесу,  колегія вважає,  що апеляційну скаргу слід відхилити,  виходячи із наступних мотивів.

Судом
першої інстанції вірно визначені правовідносини,  які виникли між сторонами спору та вірно
оцінено докази,  подані сторонами та
досліджені в судовому засіданні.

При
постановленні рішення суд виходив із того,
що трудовий колектив товариства має право на страйк і фактично підстави
для проведення стайку наявні,  однак організатором страйку порушено
процедуру (порядок) його проведення.

Із таким
висновком колегія суддів погоджується.

Встановлено,  що 01,
02,  05,  15,  17
березня 2007 року на ВАТ «Тернопільський комбайновий завод» проведені страйки.
Причиною їх проведення стало порушення невиконання адміністрацією товариства
рішень примирної комісії від 21.07.06,
05.09.06 та 07.11.06 по розгляду колективного трудового спору,  що мав місце у товаристві з питань повного
погашення заборгованості по заробітній платі та виплати поточної зарплати
працівникам.

Оскільки
рішення примирної комісії не були виконані,
тому суд першої інстанції вірно констатував,  що в зв'язку із вказаними обставинами трудовий
колектив має право на страйк.

Тому,  колегія суддів вважає безпідставними
твердження апелянта,  що суд не дослідив
конфлікту,  який виник між товариством та
трудовим колективом щодо виплати заборгованості по заробітній платі та поточної
заробітної плати і його причин.

Також,  безпідставними є твердження апелянта щодо
порушення норм процесу в частині відмови у задоволенні клопотання про виклик в
судове засідання для допиту в якості свідка представника Національної служби
посередництва і примирення,  який брав
участь у загальних зборах трудового колективу 06.02.07,  на яких вирішувалося питання проведення
страйків.

У
силу  ст.
212 ЦПК України,  суд оцінює
докази за своїм внутрішнім переконанням,
що ґрунтується на всебічному,
повному,  об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює належність,
допустимість,  достовірність
кожного доказу окремо,  а також
достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Тобто,  питання достатності доказів вирішує суд.

Оскільки
суд вважав за недоцільне викликати для допиту зазначеного представника,  тому колегія судців вважає,  що це не є порушенням цивільного процесу,  які призвели до прийняття невірного рішення.

При
цьому враховувалося,  що судом першої
інстанції досліджувалися обставини проведення загальних зборів трудового
колективу товариства 06.02.07 та питання,
які на них вирішувалися.

Щодо
тверджень апелянта про невірне застосування судом норм матеріального
права,  які регулюють порядок проведення
страйків,  то колегія суддів вважає ці
доводи необгрунтованими і вони спростовуються наступним.

Суд у
своєму рішенні вірно послався на
ст.  ст.  17,
18,  19,  20 Закону України «Про порядок вирішення
колективних трудових спорів (конфліктів)» /надалі "Закон"/ та норми
Положення   про   порядок
проведення   страйку,    як
крайнього   засобу   вирішення

колективного
трудового спору (конфлікту та примирних процедур під час страйку /надалі
"Положення"/,  встановивши
порушення порядку проведення страйку.

-У силу
ч. 6  ст.
19 Закону,  орган (особа) який
очолює страйк,  зобов'язаний письмово
попередити власника або уповноважений ним орган (представника) на пізніше як за
7 днів до початку страйку,  а в разі
прийняття рішення про страйк на безперервно діючому виробництві - за 15 днів.

Із
зібраних та досліджених доказів та показів представників сторін в судових
засіданнях апеляційна інстанція робить висновок,  що організатором проведення страйку є профком
та уповноважений орган,  утворений
23.05.05. на зборах працівників ВАТ «Тернопільський комбайновий завод»,  до функцій якого входило проведення примирних
процедур по погашенню товариством заборгованості по заробітній платі.

Як
згадувалося вище,  06.02.07 відбулися
збори трудового колективу (протокол №6). Про завчасну організацію зборів
свідчить коло запрошених представників обласної ради профспілки та органів
місцевого самоврядування.

Збори прийняли рішення не приступати до роботи до повного погашення боргу
по виплаті заробітної плати. У порушення ч. 1
ст.  19 Закону рішення приймалося
без подання профспілкової організації.

На
вказаних зборах,  ні на зборах,  які скликалися у подальшому,  до моменту проведення страйку,  не було обрано орган (особу),  який очолює страйк.

Також,  відповідачем не підтверджено,  що товариство в письмовій формі попереджалося
за 7 днів до початку страйку про його проведення.

Згідно
із п. б)  ст.  22 Закону незаконними визнаються
страйки,  оголошені без додержання
найманими працівниками,  профспілкою положень  ст.
ст.  2,  4,
6,  ч.ч. 1,  5
ст.  12,  ч.ч. 1,
3. 6  ст.  19 цього Закону.

Тому,  колегія суддів вважає,  що судом першої інстанції вірно зроблено
висновок про порушення порядку проведення страйку,  а тому підстав для скасування рішення суду,  з мотивів,
наведених в апеляційній скарзі,
не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.  218,  303,
304,  307,  308,
315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу профспілкового комітету ВАТ «Тернопільський комбайновий завод»
відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 25 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців.