Справа
№ 2-279 /2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13.04.2007
р.

Голопристанський
районний суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ширінській О.Х.,

при
секретарі - Федонюк 0.0.,

позивача
- ОСОБА_1,

представника
позивача - ОСОБА_3,

відповідача
- ОСОБА_2,

третьої
особи - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу квартири недійсним, -

встановив :

ОСОБА_1 звернулася із вище наведеним позовом, який в
судовому засіданні підтримала і пояснила, що проживала в АДРЕСА_1, яка належала
їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державною нотаріальною
конторою 14.02.1992 р.

Син ОСОБА_5, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_1., перед смертю
просив заповісти його дружині, ОСОБА_2, зазначену квартиру, щоб потім дружина
вирішила кому з онуків її виділити. Обіцяла синові це зробити.

Коли запросили у нотаріальну контору, то вважала, що
повинна підписати заповіт. Однак насправді підписала договір купівлі-продажу
квартири під впливом батька невістки та невістки, яка є відповідачем по справі.
Не розуміла наслідків, які тягне договір купівлі-продажу квартири. її запевнили
в тому, що зможе проживати і далі у цій квартирі. Крім того,  грошей за квартиру у сумі 4 048 гр. не
отримувала від відповідача.

В результаті укладення договору купівлі-продажу квартири
залишилась без житла. Після підписання договору продовжувала проживати у
квартирі з онуком, потім проживала у відповідачки, яка згодом почала ображати
її нецензурними словами, побила, фактично вигнала, через що змушена була піти з
дому. На момент подачі позову проживала у чужих людей.

Під час розгляду справи в суді, відповідачка звільнила
спірну квартиру, тому на даний час проживає у АДРЕСА_1. Просить задовольнити
позов, визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 недійсним.

Представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала і
пояснила, що зазначений договір є недійсним з наступних обставин: по-перше, на
момент укладення договору позивачу було 83 роки. Похилий вік і стан
здоров"я обумовили підписання договору під впливом невістки та батька
невістки, в результаті чого була допущена помилка, яка має істотне значення,
оскільки позивач вважала, що немає великої різниці між заповітом та купівлею-продажем;

по-друге, оспорюваний договір укладено на вкрай невігдних
для позивача умовах, оскільки після підписання договору, ОСОБА_1 в результаті
образ з боку невістки опинилася на вулиці без житла;

по-третє, згідно ст.
ст. 691, 692 ЦК України
покупець зобов"язаний оплатити товар. У п. З даного договору зазначено, що
продаж вчинено за 4 048 гр, які продавець отримала від покупця до підписання
сторонами цього договору в повному обсязі. В дійсності вказаний пункт договору
виконаний не був;

в четвертих, вважає, що даний правочин є удаваним,
оскільки позивач мала намір підписати тільки заповіт.

Просить
задовльнити завлені вимоги, визнати договір купівлі-продажу

2

зазначеної квартири недійсним.

Відповідач
позовні вимоги не визнала і пояснила, що договір купівлі-продажу квартири
позивач підписала добровільно, розуміючи, що складається саме договір
купівлі-продажу, оскільки не хотіла щоб в разі складання зповіту, частина майна
залишилася іншому сину, тому, що заповіт можливо оскаржити. Позивач мала намір
і хотіла залишити цю квартиру онукам, тобто дітям померлого сина. ОСОБА_1 сама
збирала документи на оформллення даного договору. Після укладення договору,
позивач проживала з сім"єю сина, але спільне життя не вийшло, тому забрала
ОСОБА_1 жити до себе. 15.09.2006 року, коли її не було вдома, позивач виїхала з
будинку, не повідомивши про це. Вона не ображала ОСОБА_1 і не била. В день
підписання договору гроші, в сумі зазначеній у договорі позивачу не давала.
Вважає, що рохрахувалася за квартиру, оскільки викупила цю квартиру за 4 000
грн. у міської ради ще у 1992 році, але квартира була оформлена на ОСОБА_1 При
оформленні договору купівлі-продажу позивач не наполягала на виплаті будь-яких
грошей. Просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа
приватний нотаріус ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала і пояснила, що оформлення
договору купівлі-продажу суттєво відрізняється від оформлення заповіту. Перед
укладенням договору купівлі-продажу необхідно зібрати документи, на що потрібен
час. В той час як для складаання заповіту достатньо заяви. Позивач збирала
документи декілька місяців, при чому приходила у нотаріальну контору особисто
багато разів. Про те, що сторони розрахувалися до укладання угоди, нотаріус
вказує зі слів сторін і цей факт не повинен перевіряти. На договорі і всіх
інших документах, а їх чимало, ОСОБА_1 поставила власноручний підпис. Позивач
усвідомлювала те, що робила, вона є дієздатною особою. Вважає, що підстав для
задоволення позову немає.

Заслухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною(сторонами)вимог, які встановлені частинами першою - третьою,
п"ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може
суперечить цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей.

Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Статею 655 ЦК України
передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає
або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні
(покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар)
і сплатити за нього певну грошову суму.

На підставі ст.
691 ЦК України
покупець зобов"язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу.

Як свідчить з
матеріалів справи між сторонами по справі було укладено правочин - договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 Херсонської області, посвідчений 13.12.2004
р. приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу
Херсонської області, реєстр № 2 986.

З
пояснень позивача, відповідача, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 свідчить, що укладений
правочин не створив тих правових наслідків на які розраховував позивач, як
продавець зазначеної квартири, оскільки було з"ясовано, що продавець не
отримав грошові кошти за продану квартиру, а також залишився без житла.

3

Факт того,
що позивач не отримала грошові кошти за квартиру також підтвердила
відповідач і пояснила, що вона розрахувалась з ОСОБА_1 ще у 1992 році, коли
викупала зазначену квартиру у міської ради, оскільки вона знаходилась у комунальній
власності, але квітанція про сплату грошових коштів була складена на ОСОБА_1,
саме вона зазначена власником даного житла. При укладенні договору
купівлі-продажу гроші ОСОБА_1 не давала.

Крім того, укладення договору купівлі-продажу даної
квартири, потягло настання для позивач невигідні та несподівані наслідки,
оскільки немаючи іншого житла, будучі людиною похилого віку, вона була змушена
шукати притулку у сторонніх людей, оскільки відносини з відповідачем не
склалися і вона залишилася без місця проживання.

З огляду на вище наведене, суд приходить до висновку  про наявність правових підстав для визнання
оспорюваного правочину недійсним.

Виходячі з пояснень позивача, суд схиляється до думки, що
позивач, яка є людиною похилого віку, могла помилитися щодо обставин, які мають
істотне значення, оскільки не передбачала, що в результаті укладення даного
договору опиниться без даху над головою.

Укладаючі дану угоду вона хотіла забезпечити житлом своїх
онуків після своєї смерті. Від укладення заповіту відмовилась, оскільки знала
про те, що його можливо оспорити, але не бажала, щоб це майно отримали інші
спадкоємці. В той же час сподівалася, що зможе дожити до старості у даній
квартирі. В порядку ст. 229 ЦК
України правочин, укладений в результаті помилки, є недійсним.

З іншого боку даний правочин є фіктивним, оскільки він
вчинений без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим
правочином, тому що позивач вважала, що залишиться проживати в цій квартирі до
своєї смерті. В порядку ст. 234 ЦПК України фіктивний правочин визнається судом
недійсним.

Згідно ст. 236 ЦК
України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його
вчинення.

Відповідно ст. 216 ЦК
України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що
пов"язані з його недійсностью. У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов"язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину.

В судовому засіданні було з"ясовано, що на момент
розгляду справи, відповідач звільнила спірну квартиру, а позивач в неї
вселилася.

Таким чином, на підставі наведеного та керуючись ст.ст.
10, 60, 179, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 216, 234, 236, 655,
691, 692 ЦК України  суд -

вирішив :

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 13.12.2004 року приватним
натаріусом Голопристанського нотаріального округу Херсонської області, реєстр №
2986.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської
області, шляхом подачі до районного суду протягом 10 днів заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарженню
було подано, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений ст. 2
94 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.