Справа
№2-23807
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2007 р.                                                                                   м.  Запоріжжя

Комунарський районний суд
м.  Запоріжжя у складі:

Головуючого судді:                                                                 Артемової
Л.Г

При секретарі                                                                           Мойсеєнко
В.М.

За участю позивача                                                                 ОСОБА_1

представника позивача                                                           ОСОБА_2

представника відповідача                                                       ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовомОСОБА_1до Запорізької державної сільськогосподарської
дослідної станції Інституту олійних культур Української академії аграрних наук
та Української академії аграрних наук про поновлення на посаді,  стягнення моральної шкоди та середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить
поновити його на посаді директора Запорізької державної сільськогосподарської
дослідної станції Інституту олійних культур Української академії аграрних
наук,  стягнути з відповідача на
відшкодування моральної шкоди 6000, 00 грн. та середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 5602, 66 грн.

На обґрунтування свого позову зазначив,  що він працював на посаді завідувача
лабораторією виноградарства з 07.04.1998 року по 21.07.2006 року.

З 21.07.2006 року,
він був призначений виконуючим обов'язки директора Запорізької державної
сільськогосподарської дослідної станції Інституту олійних культур Української
академії аграрних наук України на підставі наказу № 188-К Академії аграрних
наук України після відповідної співбесіди та подачі у відділ кадрів УААН заяви
про призначення його на посаду директора.

На підставі наказу УААН по Станції було видано наказ
№42-К від 21.07.2006 року яким позивача призначено виконуючим обов'язки
директора Станції. Таким чином позивач вважає,
що з ним з цього числа було укладено трудовий договір на невизначений
термін з оплатою згідно штатного розпису,
оскільки накази не містять вказівки на тимчасове виконання
обов'язків,  крім того під час співбесіди
він не давав згоди на тимчасове виконання обов'язків директора.

Наказом від 06.09.2006 року на посаду директора був
призначений ОСОБА_4  з наказом про
звільнення з посади директора позивач ознайомлений не був,  від займаної посади відсторонений також не
був,  обов'язків директора позивач не
виконує з 06.09.2006 року наказ про призначенняОСОБА_4. позивач вважає
незаконним та таким,  що винесений з
порушенням законодавства.

З 22.08.2006 року посада директора була вакантною,  позивач продовжував в той час виконувати
обов'язки до 06.09.2006 року,  позивач
вважає незаконним також всі подальші накази від 15.09.2006 року №233-К та №
60-К від 16.09.2006 року про призначенняОСОБА_4. Внаслідок незаконних дій
відповідачів позивачеві було спричинено моральну шкоду,  та ним було втрачено частину заробітної
плати.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні
вимоги та наполягав на їх задоволенні,
надавши пояснення за змістом позову.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення
підтримавши позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник Запорізької державної сільськогосподарської
дослідної станції Інституту олійних культур Української академії аграрних наук
з позовом не погодився,  пояснивши,  що ОСОБА_1.
ніколи не призначався на посаду директора безстроково,  був призначений тимчасово виконуючим
обов'язки директора в зв'язку з виробничою необхідністю. Порядок призначення на
посаду директора регламентовано Статутом УААН,
а саме,  погодження,  вибори,
укладання контракту,  тощо. В той
час посаду директора обіймав Левада CO.,  який перебував
в щорічній відпустці і на час його відсутності виконуючим обов'язки був
призначений ОСОБА_1.  посада директора не
було вакантною,  трудова угода з
позивачем не припинялася і він по цей час працює за своїм основним місцем
роботи на посаді завідувача лабораторією виноградарства,  яку обіймає з 1998 року по цей час,  тобто призначення позивача виконуючим
обов'язки директора носило безумовно тимчасовій характер і порушень трудового
законодавства з боку відповідача не було.

Представник Української академії аграрних наук в судове
засідання не з»явився,  повідомивши
причини неявки надавши письмові заперечення проти позову у яких зокрема
зазначено,  що твердження ОСОБА_1 про
те,  що він був призначений на посаду
виконуючого обов'язки директора на підставі заяви є неправдивими,  заява від нього не вимагалася,  оскільки його призначення було тимчасовим і
УААН не мало наміру укладати з ним трудовий договір.

Крім того,  порядок
та строк призначення на посаду директора Станції чітко виписаний в Статуті
УААН. Проте,  відповідач не мав наміру
призначати на посаду директора Станції ОСОБА_1,
про що йому повідомлялося і було отримано його усну згоду. Оплата
позивачеві тимчасового виконання обов'язків директора не може бути підставою
для висновку,  що з позивачем укладався
трудовий договір. Трудовий договір з ОСОБА_7.
не розривався і він подовжує працювати по цей час.

Також відповідач заперечує проти відшкодування моральної
шкоди та виплати середнього заробітку та обґрунтовує обставини видання в один
день двох наказів про тимчасове виконання обов'язків.

Вислухавши пояснення осіб,  які беруть участь у справі,  допитавши свідків,  встановивши обставини справи і перевіривши їх
доказами,  суд дістає висновку,  що позов задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом достовірно на підставі доказів встановлено,  що ОСОБА_1 наказом №5-к від 07.04.1998 року
призначено на посаду завідувача лабораторією виноградарства Запорізької
державної дослідної станції (а.с.  50).

З 31.05.2005 року по 21.08.2006 року,  згідно контракту з УААН,  посаду директора Станції обіймав Левада CO.,  який з 10.07.2006 року по 20.08.2006 року перебував у
щорічній відпустці (а.с. 115, 116, 121-126).

Наказом Української академії аграрних наук № 188-к від
21.07.2006 року ОСОБА_1 призначено виконуючим обов'язки директора Запорізької
державної сільськогосподарської дослідної станції Української академії аграрних
наук з оплатою згідно штатного розпису (а.с. 9).  Призначенню передувала процедура

погодження кандидатури позивача саме на тимчасове
виконання обов'язків в УААН (а.а.111) та Запорізькій обласній державній
адміністрації (а.с. 112).

21.07.2006 року в.о. директора Запорізької державної
сільськогосподарської дослідної станції Української академії аграрних наук С.
В.Бальошенко,  на підставі наказу
Української академії аграрних наук № 188-к від 21.07.2006 року,  видано наказ №42-к від 21.07.2006 року про
призначення ОСОБА_1 виконуючим обов'язки директора Запорізької державної
сільськогосподарської дослідної станції Української академії аграрних наук з
оплатою згідно штатного розпису (а.с. 10).

Порядок призначення на посаду директора установ
підпорядкованих УААН передбачені Статутом УААН (а.с. ЗЗ). Штатним розписом
Станції,  затвердженим УААН передбачена
одна посада директора ОСОБА_1.  по цей
час обіймає посаду завідувача лабораторією виноградарства (а.с. 51,  55). Згідно довідок позивач отримував
посадовий оклад за основним місцем роботи та доплату до посадового окладу
директора за виконання обов'язків (а.с. 60,
61).

Наказом УААН № 233-К від 15.09.2006 року виконуючим
обов'язки директора Запорізької державної сільськогосподарської дослідної
станції Інституту олійних культур Української академії аграрних наук призначено
Єжилова С. А.,  Лакавому В.М.  наказано повернутися до виконання обов'язків
завідувача лабораторією виноградарства,
разом з тим скасовано наказ про призначення позивача виконуючим
обов'язки директора (а.с. 64),  на
підставі зазначеного наказу видано відповідні накази по Станції (а.с. 65, 66).

У зв'язку із змінами в підпорядкуванні УААН було видано
наказ №9 від 31.08.2006 року №84 згідно якого директору Інституту олійних
культур було доручено призначити директора Станції згідно Статуту УААН (а.с.
88-90). На виконання зазначених наказів було призначено виконуючим обов'язки
директора Станції Єжилова С. А. (а.с. 11).

Згідно  ст. 21 КЗпП
України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства,  установи,
організації або уповноваженим ним органом,  за якою працівник зобов'язується виконувати
роботу,  визначену цією угодою,  з підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові,  а власник підприємства
установи,  організації або уповноважений
ним орган зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і
забезпечувати умови праці,  необхідні для
виконання роботи,  передбачені
законодавством про працю і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт,  в якому строк його дії,  права,
обов'язки і відповідальність сторін,
умови матеріального забезпечення і організації праці,  умови розірвання договору,  можуть встановлюватися угодою сторін.

Згідно  ст.  23 КЗпП України трудовий договір може бути
безстроковим,  на визначений строк,  укладеним на час виконання певної роботи.

Згідно вимог
ст.  24 КЗпП України трудовий
договір укладається,  як правило в
письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні
контрактую. Укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням
власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.
Трудовий договір вважається укладеним і тоді,
коли наказ чи розпорядження не були видані,  але працівника фактично було допущено до
роботи.

Регулювання питань тимчасового заміщення в Україні
здійснюється в порядку передбаченому Роз'ясненнями Госкомпраці СРСР та
Секретаріату ВЦСЦС «Про порядок оплати тимчасового заступництва»,  що підтверджується листом Міністерства праці
та соціальної політики України від 30.05.2002 року № 1-221/2950.

Судом встановлено,
що договір,  який за змістом  ст.
ст. 21, 23, 24 КЗпП України є трудовим,
з позивачем було укладено наказом №5-к від 07.04.1998 року,  згідно

якого його призначено на посаду завідувача лабораторією
виноградарства Запорізької державної дослідної станції,  трудовій договір укладено на невизначений
термін і його до цього часу не розірвано не з ініціативи власника,  не з ініціативи працівника. Працівник може
укладати одночасно декілька трудових договорів тільки за умови сумісництва
посад та у відповідності до чинного трудового законодавства.

ОСОБА_1.  як
з'ясовано судом виконував обов'язки директора у відповідності до наказу
УААН,  у зв'язку з виробничою
необхідністю,  а саме директор Станції
ОСОБА_5
в період з 10.07.2006 року по 20.08.2006 року перебував у
щорічній відпустці,  заступник директора
ОСОБА_6. звільнився за власним бажанням,
тобто в період жнив Станція залишилася без керівника.

Чинним законодавством України,  що регулює трудові правовідносини не дається
чіткого визначення тимчасового виконання обов'язків,  однак це питання врегульоване в Роз'ясненнях
Госкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС «Про порядок оплати тимчасового
заступництва»,  які діють по цей час на
території України,  що підтверджується
листом Міністерства праці та соціальної політики України від 30.05.2002 року №
1-221/2950,  цим документом встановлено
порядок призначення працівника виконуючим обов'язки.

Позивач згідно вищезазначеного порядку був призначений
виконуючим обов'язки директора 21.07.2007 року,
на посаду яка на той час не була вакантною,  оскільки ОСОБА_5перебував у відпустці,  з моменту вивільнення посади директора з
21.08.2006 позивач виконував обов'язки по 06.09.2006 року,  тобто відповідачі не порушуючи визначеного в
Роз'ясненнях місячного терміну вирішили питання подальшого заміщення вакантної
посади,  призначивши іншу особу.

Відповідно до п.57 Статуту УААН,  затвердженого Постановою КМУ від 13.08.1999
року №1488 керівник установи,
підприємства,  організації,  які перебувають у віданні УААН призначаються
на посаду і звільняються з посади шляхом укладення та відповідно розірвання
(припинення дії) з ним контракту за узгодженням з місцевою державною
адміністрацією у порядку,  передбаченому
цим Статутом.  Контракт укладається на
період 5 років. Порядок призначення,  а
саме погодження,  обрання,  тощо встановлено тим самим Статутом.

Трудовий договір з позивачем за посадою завідувача
лабораторією виноградарства не був розірваний шляхом призначення його
виконуючим обов'язки директора та подальшим призначенням виконуючим обов'язки
директора станції іншої особи. Тобто рішення про призначення позивача
виконуючим обов'язки директора станції носило тимчасовий характер,  що вбачається також із змісту наказу.

Відповідачі не мали наміру укладати з позивачем трудового
договору на посаду директора на у вигляді контракту,  позивач в свою чергу не звертався у
відповідному порядку із заявою про укладання з ним контракту і не заявляв
незгоди із наказом,  на підставі якого
певний час виконував обов'язки директора отримував заробітну плату за основною
посадою та доплату за виконання обов'язків.

Як встановлено в судовому засіданні з ОСОБА_7.  не укладався та не розривався трудовий
договір на посаду директора Запорізької державної сільськогосподарської
дослідної станції Інституту олійних культур Української академії аграрних
наук,  його право на труд не порушено і
тому суд дійшов висновку,  що позов є
безпідставним.

Оскільки в діях відповідачів не встановлено порушень
законодавства про працю,  то позовні
вимоги щодо моральної шкоди суд,  у
відповідності до  ст.  237-1 КЗпП України залишає без
задоволення,  також не підлягає
задоволенню відшкодування середнього заробітку.

Всі обставини на які посилаються учасники судового
розгляду були предметом перевірки суду і оцінка доказам надана за
правилами  ст.  ст.
57-65 ЦПК України. Враховуючи вищенаведене суд дістає висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись  ст.
ст.  15,  60,
209,  214,  215,
218,  ЦПК України,  та
ст.  ст.  21, 23, 24, 237-1, 235 КЗпП України суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовуОСОБА_1до Запорізької державної
сільськогосподарської дослідної станції Української академії аграрних наук та
Української академії аграрних наук про поновлення на посаді відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом двадцяті днів після подання заяви на апеляційне
оскарження.