Справа №22-ц-19
2007 р.                                        Головуючий у 1 -й інстанції Котенко О.А.
Категорія 39                                                               Суддя-доповідач Батюк А.В.
УХВАЛА іменем    України

17 січня 2007 року                                                                 м. Суми

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Шевченка В.А.,

суддів              - Батюка А.В., Лузан Л.В.,

з участю
секретаря судового засідання -
Рой Я.М.,

та осіб, які
беруть участь у справі -
представника СУБП "Укртехносинтез" - Рудченка О.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 16
жовтня 2006 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Спільного
Українсько-Білоруського підприємства "Укртехносинтез" у формі
товариства з обмеженою відповідальністю, третя особа: ОСОБА_2, про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушення та неправильне застосування норм процесуального права,
просить рішення суду змінити в частині відшкодування завданої моральної шкоди,
стягнувши на його користь 9000
грн.

При цьому
вказував, що неправильним відрахуванням аліментів із його заробітної плати
відповідач принижував його честь та гідність, з чим і було пов'язане його
звільнення з роботи.

Рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми від 16
жовтня 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено
стягнути зі СУБП «Укртехносинтез» у формі ТОВ на користь ОСОБА_1 482 грн. 78 коп. на
відшкодування завданої матеріальної шкоди і 100 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено
за необґрунтованістю.

Постановлено
стягнути зі СУБП «Укртехносинтез» у формі ТОВ на користь держави 51 грн. судового
збору.

Постановлено
стягнути зі СУБП «Укртехносинтез» у формі ТОВ на користь ТУ ДСА України в
Сумській області 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія
суддів

вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а рішення суду без зміни з наступних підстав.

Як встановлено
судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 25 березня 2002 року ОСОБА_1
працював у СУБП «Укртехносинтез» у формі ТОВ на різних посадах.

Наказом НОМЕР_1
його було звільнено з роботи за згодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.
с. 7).

На підставі
виконавчого листа з позивача на користь ОСОБА_1 стягувались аліменти на
утримання синаОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (а. с. 10).

При перевірці
державним виконавцем Ковпаківського ВДВС Сумського міського управління юстиції
правильності відрахування аліментів із заробітної плати позивача було
встановлено, що аліменти із заробітку ОСОБА_1 з 1 серпня 2002
року по 30 червня 2005 року утримуються
з суми доходу, яка залишається після утримання податку з доходу фізичних осіб,
а не з суми доходу, що залишається після утримання податку з доходів фізичних
осіб, внесків до фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, пенсійного фонду та фонду соціального страхування на випадок
безробіття. Державним виконавцем винесено попередження головному бухгалтеру
СУБП «Укртехносинтез» у формі ТОВ і роз'яснено порядок відрахування аліментів
із заробітної плати боржника згідно ст. 74
Закону України "Про виконавче провадження" (а. с. 15).

11 жовтня 2005
року повторно державним виконавцем Ковпаківського ВДВС був направлений лист головному бухгалтеру відповідача
щодо усунення недоліків у відрахуванні аліментів із заробітку ОСОБА_1
(а. с. 19).

Як вбачається з
листа начальника ДВС Сумської області переплата аліментів на момент звільнення
ОСОБА_1 з роботи складала 476
грн. 03 коп. (а.
с. 21).

Наявність
вказаної вище переплати визнається сторонами і всилу ст. 61 ЦПК України
доказуванню не підлягає.

Крім того, суд
першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку, що в результаті вказаних
вище обставин позивач зазнав втрат немайнового характеру, які полягають у
необхідності вжиття додаткових заходів для організації його життя.

Судом у повній
мірі враховані всі ці обставини, а також характер і кількість негативних
наслідків, які настали для останнього.

Виходячи з
викладеного вище, колегія приходить до висновку про відсутність підстав для
збільшення розміру відшкодування позивачеві моральної шкоди визначеної судом.

Всупереч ст. 60 ЦПК України
апелянт не надав суду ніяких доказів на підтвердження того, що його звільнення
з роботи було пов'язане з неправильним відрахуванням аліментів із заробітної
плати.

Інші доводи
скарги висновків суду також не спростовують і не містять даних, які б давали
підстави вважати, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права, а тому підстав для його зміни або
скасування не вбачається.

Перевіривши
рішення в межах доводів скарги, колегія вважає його законним і обгрунтованим.

Відповідно до ч.
З ст. 81 та ст. 88 ЦПК України
необхідно стягнути із ОСОБА_1 на користь користь апеляційного суду Сумської
області 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в апеляційному
суді Сумської області.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 16 жовтня 2006 року в даній справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь апеляційного суду Сумської області 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи в апеляційному суді Сумської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.