Справа № 2-646/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2007 р.
Каланчацький
районний суд

Херсонської
області

в складі  головуючого судді
Прудкої Л.Г.

при секретарі
Шаховій О.В.

за участю прокурора
Сальник Н.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом Прокурора Каланчацького
району в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2  до
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
дарування,

Встановив:

Позивачі
звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати недійсним договір
дарування  будинку АДРЕСА_1,
укладений  17.12.2004 року між  ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
та відповідачем  ОСОБА_3, та
посвідчений  державним нотаріусом
Омельчук І.В. державної нотаріальної контори.

Свої вимоги
позивачі мотивують тим, що вони є власниками вказаного будинку на підставі  свідоцтва про право власності  № 31 від 06.10.1994 року.  Разом з ними проживає їх дочка  ОСОБА_3 ОСОБА_1 мав намір  оформити на дочку  дарування свого житлового будинку, що
підтверджується  заявою, написаною  ним власноруч, але не наважився  оформити.
У 2004 році ОСОБА_3 запропонувала своїм батькам  свої послуги
по забезпеченню  їх доглядом,
харчуванням  утриманням житлового
будинку, в якому  вони мешкають, і
присадибної ділянки в належному стані. Замість цього вона  попросила
зробити заповіт на майно, в тому числі і на зазначений  будинок. Позивачі вказують, що в державній
нотаріальній конторі  ОСОБА_3 всіма
справами  займалася сама, після чого
покликала  своїх батьків, і вони  підписали документ, зміст якого не читали,
вважаючи, що  цей документ є заповітом.
Але, не бажаючи того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали  не заповіт, а договір дарування,
датований  17.12.2004 року. На даний
час  ОСОБА_3 є власницею будинку на
підставі  договору дарування  № 268776 від 17.12.2004 року, що
підтверджується довідкою про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
ОСОБА_3 просить покинути батьків житловий будинок, мотивуючи тим, що вони
підписали договір дарування. Крім того,
ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що
підтверджується  посвідченням №
НОМЕР_1, виданого 29.02.2004 року та постійно хворіє, що підтверджується  витягами з
особової справи  хворого.  ОСОБА_2
також постійно хворіє і це підтверджується  витягами з особової справи. Обидва
потребують  постійного догляду.

В судовому
засіданні позивачі змінили предмет позову та замість  визнання договору дарування недійсним просять
розірвати договір дарування, укладений 17.12.2004 року.

Відповідачка  ОСОБА_3 позов не
визнала та пояснила, що батьки були згодні на договір дарування, крім того вони
давно їй обіцяли, що подарують будинок. Батьків покинути будинок вона не
просила.

Судом
встановлені  такі обставини  та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до
ст. 717 ЦК України за договором дарування
одна сторона  (дарувальник)
передає або  зобов'язується передати   в майбутньому  другій
стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно ст.
727 ЦК України  дарувальник має право
вимагати  розірвання договору дарування
нерухомих речей: якщо обдарований умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я,
власності  дарувальника, його батьків,
дружини (чоловіка) або дітей; якщо обдарований вчинив  умисне вбивство дарувальника;  якщо обдарований створює загрозу  безповоротної втрати дарунка, що має для  дарувальника
велику  немайнову цінність;
якщо  внаслідок недбалого ставлення  обдарованого до речі, що становить історичну,
наукову цінність ця річ може бути знищена або
істотно пошкоджена;  якщо  на момент пред'явлення вимоги дарунок є збережним.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 ще в 1994 році мав намір  оформити на дочку  дарування свого житлового будинку, що
підтверджується  заявою, написаною  ним власноруч. Позивачі зверталися з усною
заявою до нотаріальної контори в 2004 році з приводу оформлення договору
дарування. Вказаний договір був ними укладений 17.12.2004 року. Будь-яких  доказів, які б свідчили про вчинення
обдарованою дій, які б були підставою для розірвання договору дарування,
позивачі суду не надали.

Крім того,
позивачі пропустили строк  звернення з
позовом до суду, оскільки відповідно до ст. 728 ЦК України  до вимог
про розірвання  договору дарування
застосовується позовна давність в один рік.

На підставі
викладеного позов  задоволенню не
підлягає.

Керуючись
ст.ст. 717, 718, 719, 727, 728 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 124-215,
218 ЦПК України, суд

Вирішив :

Відмовити  ОСОБА_1, ОСОБА_2  в задоволенні позову до ОСОБА_3 про
розірвання договору  дарування  житлового будинку.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до 06 січня 2008 року через суд першої
інстанції шляхом подачі  в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження та поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя  :