Справа № 22-Ц-5781 / 2007 р.                                           Головуючий
1 інст. - Болотова Л.І.
стягнення моральної шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
грудня 2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого
-                 Карімової Л.В.,

суддів:                              Кірсанової Л.І..

Зазулинській І.В..

при
секретарі                  Зелінській
І.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області
від 23 жовтня 2007 року по справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного
нотаріуса ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2006 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, приватного нотаріуса
ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача -ОСОБА_4 про стягнення 55 000 грн. - моральної шкоди, спричиненої
йому діями відповідачів.

Ухвалою
Красноградського районного суду Харківської області від 23.10. 2007 р.
відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про об'єднання зазначеної цивільної
справи з цивільною справою за позовом ОСОБА_4доОСОБА_1, ОСОБА_6 про визнання
договору купівлі-продажу недійсним і визнання права власності на частину
квартири.

Цією ж ухвалою
суду позовна заяваОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса ОСОБА_3, третя особа
на стороні відповідача -ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди повернута
позивачу як неподана на підставі ст. 121 ЦПК України (а.с. 106-107).

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог
процесуального закону, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу на
новий розгляд.

Вислухавши
пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія знаходить, що скарга
підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з
матеріалів справи ухвалою Красноградського районного суду Харківської області
від 17.10.2006 р. у порядку
ст.132 ЦПК України та Мінської конвенції про правову допомогу і правові
відносини по цивільних, сімейних та кримінальних справах направлене судове
доручення до Компетентного суду Російської Федерації за місцем проживання
відповідачки ОСОБА_2 про вручення їй документів, повідомлення про день та час
розгляду справи та її допит по суті позову (а.с. 41).

Зазначене судове
доручення було повернуто без виконання, так як за вказаною в позові ОСОБА_5
адресою відповідач ОСОБА_2
не проживає(а.с. 53).

Ухвалою Красноградського
районного суду Харківської області від 27.08.2007р. позовна заяваОСОБА_1 була
залишена без руху як така, що не відповідає вимогам ст.. 119 ЦПК України,
та позивачу наданий строк до 01.10.2007 р. для усунення

2

недоліків
позовної заяви, а саме для зазначення місця проживання відповідача ОСОБА_2
(а.с. 95).

24.09.2007
р. ОСОБА_1 подав до
суду заяву, в якій зазначив, що його позовна заява відповідає вимогам
процесуального закону, оскільки подана відповідно до вимог ст. 110 ч.1О ЦПК
України, та за місцем знаходження другого відповідача -нотаріуса ОСОБА_3
Вважав, що суд не позбавлений можливості повторно направити судове доручення та
оголосити розшук відповідачки (а.с. 97-98)

Постановляючи
ухвалу від 23.10.2007р. про визнання позовної заявиОСОБА_1 неподаною та
повернення її позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що у
встановлений строк позивач не усунув зазначені в ухвалі суду від 27.08.2007 р.
недоліки, а вимоги позивача щодо повторного направлення судового доручення про
допит ОСОБА_2 є безпідставними, так як Центральним судом м. Калінінграда Росії
були виконані усі дії по виконанню судового доручення по справі, крім того
розшук відповідача по цивільній справі оголошується лише у випадках, зазначених
у ст.78 ЦПК України.

Між тим
судова колегія не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, так
як він зроблений з порушенням вимог процесуального закону.

З позовної
заявиОСОБА_1 вбачається, що вона за змістом та формою відповідає вимогам ст.ст.
119, 120 ЦПК України і в ній відповідно до п.2 ч.2 ст. 119 ЦПК України
зазначені ім'я відповідача ОСОБА_2 та місце її проживання, яке відоме позивачу
та підтверджується матеріалами справи.

Відсутність
ОСОБА_2 за місцем свого проживання чи знаходження під час розгляду справи не є
підставою для залишення позовуОСОБА_1 без руху, оскільки суд не позбавлений
можливості викликати відповідача у судове засідання відповідно до вимог ч.9 ст.
74 та ст. 77 ЦПК України.

Оскільки
оскаржувана ухвала суду в частині повернення позову ОСОБА_1 як неподаного постановлена
з порушенням вимог ст.. 121 ЦПК
України, вона підлягає скасуванню, а справа - поверненню до суду першої
інстанції для подальшого її розгляду.

В іншій
частині апеляційна скаргаОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки відповідно
до ст.ст. 126 та 293 ЦПК України ухвала про відмову в об'єднанні позовів
самостійному оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Керуючись
ст.ст. 303, 304,, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313- 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу задовольнити частково.

Ухвалу
Красноградського районного суду Харківської від 23 жовтня 2007 року скасувати в
частині повернення як неподаного позовуОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса
ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про
стягнення моральної шкоди.

В іншій частині
вказану ухвалу районного суду залишити без змін.

Цивільну
справу   повернути до суду першої
інстанції для її подальшого розгляду.

Ухвала
апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не
перешкоджає подальшому провадженню у справі.