overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№ 2-н-563-07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі в зв'язку

з відмовою позивача від позову

22 листопада
2007року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді:                                                                                                 Сторожук С.М.

при секретарі:                                                                                                         Зражевській С А.

за участю представника позивача:                                                                       Короткого B.C.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Закритого акціонерного
товариства „Український мобільний зв'язок" в особі Дніпропетровського
територіального управління - Відокремленого підрозділу Закритого акціонерного
товариства „Український мобільний зв'язок" до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
-

ВСТАНОВИВ:

Закрите
акціонерне товариство „Український мобільний зв'язок" в особі
Дніпропетровського територіального управління - Відокремленого підрозділу
Закритого акціонерного товариства „Український мобільний зв'язок"
звернулося до суду з позовною заявою до
ОСОБА_1 про стягнення боргу, в якій просив суд стягнути з відповідача на
їх користь заборгованість в розмірі 2019,17грн.

В судовому
засіданні представник позивача заявив клопотання, в якому він просив суд
закрити провадження у справі, у зв'язку з відмовою від позову.

Відповідно до
п.3 ч.1 ст. 205 ЦГЖ України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі,
якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи, що
підстав для відмови в закритті провадження по справі не має, та дії
представника позивача не суперечать інтересам позивача, суд вважає, що
провадження у зазначеній справі підлягає закриттю.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 205 ЦГЖ України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у
справі за позовом Закритого акціонерного товариства „Український мобільний
зв'язок" в особі Дніпропетровського територіального управління -
Відокремленого підрозділу Закритого акціонерного товариства „Український
мобільний зв'язок" до ОСОБА_1 про
стягнення боргу у зв'язку з відмовою позивача від позову закрити.

Ухвала може бути
оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня винесення
ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 10 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Код суду 2702
справа №2-4795/2007
УХВАЛА

05
листопада 2007 року Суддя Гагарінського районного суду м.  Севастополя Нестерук В.В.,  розглянувши позовну заяву КП "Жилсервіс
5" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,  -

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2007
року до суду звернувся позивач з вищевказаним позовом.

Однак,  в порушення вимог  ст.
119 ЦПК України,  в позовній заяві
чітко не вказаний позивач,  місце
проживання або місце знаходження сторін,
їх поштові індекси,  номери
засобів зв'язку.

В
зв'язку з цим,  ухвалою суду від 12
жовтня 2007 року була залишена без руху,
оскільки,  та для усунення цих
недоліків судом було встановлено строк до 26 жовтня 2007 року,  але позивачем в зазначений термін недоліки не
усунені.

За таких
обставин,  на підставі  ст.
121 ЦПК України,  позов підлягає
визнанню непо даним.

Керуючись  ст.
121 ЦПК України,  -

УХВАЛИВ:

Позовну
заяву КП "Жилсервіс 5" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -
визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги,  подачею її копії до апеляційної інстанції або
в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-349/07
УХВАЛА

28 лютого 2007 року                   Біляївський районний суд
Одеської області в складі

головуючого судді Крапкової С.В.

при секретарі Куцюк А.С

за участю прокурора Малева С.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Біляївка справу за позовом Біляївського
міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ Агрофірми "Дружба
народів" про стягнення вартості майнового паю, суд

ВСТАНОВИВ:

Прокурор
звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1з позовом, в якому просить стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1вартість майнового паю, що знаходиться в
Агрофірмі "Дружба народів" і складає І290 грн..

В судовому
засіданні від сторін надійшла заява про закриття провадження по справі в
зв'язку з тим, що вони уклали мирову угоду.

Прокурор та
третя особа на стороні позивача не заперечували проти задоволення вказаної
заяви.

Сторонам
роз'яснені наслідки визнання судом мирової угоди і закриття провадження по
справі передбачені ст. ст. 175,205
п. 5,206 ч. З ЦПК
України.

Враховуючи те,
що мирова угода укладена сторонами не суперечить закону, не порушує права та
інтереси інших осіб, суд вважає можливим визнати її, а провадження по справі
закрити.

Керуючись ст. ст. 175,205
я. 4,206 ЦПК
України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати мирову
угоду, укладену між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірмою "Дружба народів",
згідно якої:

позивач ОСОБА_1-
відмовляється від позову про стягнення з ТОВ АФ "Дружба народів"
вартості майнового паю в розмірі 1290
грн.; відповідач ТОВ АФ "Дружба народів" зобов'язується в строк
до 1 червня 2007 року укласти з
ОСОБА_1договір оренди з правом викупу належного останньому майна згідно
майнового сертифікату на умовах погоджених сторонами у мировій угоді.

ТОВ АФ "Дружба народів"
має право за погодженням з ОСОБА_1викупити майно, що належить йому згідно
майнового сертифікату, виданого Яськівською сільською радою 27.04.2001 року, або сам
майновий сертифікат серії БЛ №003599
на умовах погоджених Сторонами у вказаній мировій угоді.

Провадження по справі закрити.

На ухвалу суду
може бути подана заява про її оскарження протягом 5 діб та апеляція
протягом 10 діб до
Одеського апеляційного суду з дня подачі вказаної заяви.

Суддя:
Справа   № 2-3382/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня
2007р.   Сакський міскрайонний суд
одноособово суддею Павловською І.Г.

при
секретарі   Золотарьовому А.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Саки цивільну справу за
позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2   про визнанні права власності,

в с
т а н о в и в.

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про визнанні права власності, мотивуючи  свою вимогу тим, що йому на праві власності
належить 2/5 частки будинку АДРЕСА_1; друга частка будинку  - у розмірі 3/5  - належить ОСОБА_2.  Рішенням Сакського міськвиконкому йому було
дозволене будівництво прибудови розміром 4 х 5,5, яку він побудував у більшому
розмірі, але при цьому будівельні норми не порушив, права сусідів не обмежив,
тому просить визнати право власності на прибудову, баню-літню кухню.

ОСОБА_2
направила заяву, просить розглянути вимоги позивача за його відсутності,   позов визнала.

Представник Сакської міської ради  у судове засідання не з'явився, направив
заяву, просить розглянути справу за його відсутності, з вимогами  не згодний, оскільки  спірні будівлі  є самовільними, а тому на них не може бути
визнане право власності.

Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов
таким, що  підлягає задоволенню за наступними мотивами.

Судом
безперечно  встановлено,
що позивачу   належить на праві   власності
2/5 частки будинку АДРЕСА_1, розташованому  на земельної ділянки, яка  надана йому у користування.

Рішенням
Сакського міськвиконкому від 23.05.2003р. йому було дозволене будівництво
прибудови розміром 4 х 5,5. Фактично позивач за рахунок своїх коштів побудував
прибудову розміром 5,6 х 5,15, баню-літню кухню розміром 3,9 х 7,93.

Вказані
обставини підтверджуються письмовими доказами.

Через п.5 ст.376 ЦК України на вимогу
користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб.

Як
випливає  з  письмових заяв  при
будівництві  прибудови  права
інших осіб  не  порушені, оскільки сусіді позивачки не заперечують
проти  цього.

Крім
того, згідно висновку спеціаліста не порушені будівельні норми та правила, тому
є підстави для задоволення позову.

На
підставі викладеного, ст. 376 ЦК| України,| керуючись ст.ст. 10,11,57,60,88,
209, 212-215,218, 223  ЦПК |
України, суд

в и р і ш и в.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
об'єкт нерухомості - прибудову - літера „А1” розміром 5,6 х 5,15; баню-літню
кухню розміром    3,9 х 7,93 до будинку
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в Судову палату
по цивільних справах Апеляційного Суду АРК через Сакський міскрайоний суд у
порядку ст. 294 або п.4 ст.295 ЦПК України.

.

СУДДЯ
Справа
№2-339 07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Зборівський районний суд
Тернопільської області

4 травня 2007 року

в складі:
головуючого суду судді Іваницького О.Р. при секретарі Пиріг М.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу дійсним та вмзнання права власності на
нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу будинкуволодіння
укладеного 18.09.2006 р. між нею та ОСОБА_2. дійсним та визнання за нею права
власності на придбане будинковолодіння посилаючись на те, що вона повністю
виконала умови договору і майно їй передано. Проте відповідачка ухиляється від
нотаріального посвідчення договору.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і зіслалася на
обставини викладені в позові.

Суд заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали
справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.220 ЦК
України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним.

Судом встановлено, що 18 вересня 2006 р. між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. укладено
договір купівлі-продажу будинковолодіння, що в АДРЕСА_1. За придбане майно ОСОБА_1. Сплатила 36 664 грн. і воно
їм передано.Проте ОСОБА_2. ухиляється від нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу. Враховуючи , що умови договору виконані повністю, суд вважає,
що його слід визнати дійсним та визнати за позивачкою право власності на
придбане майно.

Керуючись ст.ст. 10.60.210 ЦПК
України, ст.220 ЦК України;
-

ВИРІШИВ:

Договір купівлі-продажу будинковолодіння, що вАДРЕСА_1
укладений 18.09.2006 р. між ОСОБА_1та ОСОБА_2 визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1право власності на будинковолодіння, щодо вАДРЕСА_1

Рішення   може бути оскаржено до Апеляційного суду
Тернопільської області   шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з моменту його проголошення та
подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.
№ 2-312/07
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня    2007 року Володимирецький районний суд
Рівненської області в складі:

головуючої судді
- Котик Л.О.

при секретарі -
Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Володимирці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2   про стягнення аліментів,

встановив:

До суду
звернулася ОСОБА_1. з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В заяві
вказувала, що 27 квітня 2007 року розірвала шлюб з відповідачем . Від спільного
проживання мають троє дітей- синів ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2  та дочку
ОСОБА_5   ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач
жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не бере участі у їх
вихованні , позивачці самій важко утримувати дітей .

Просила стягнути
із відповідача на її користь аліменти в розмірі 12 частини всіх видів
заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку.

В судове
засідання позивачка   з»явилася,   позов підтримала   , просила суд стягнути на її користь на
утримання дітей аліменти в розмірі 12 частини всіх видів заробітку, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в
судове засідання      з"явився,
позов визнав, згоден сплачувати аліменти за рішенням суду.

З
матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що за час
спільного проживання сторони мають троє дітей- синів ОСОБА_3   ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4   ІНФОРМАЦІЯ_2  та дочку ОСОБА_5    ІНФОРМАЦІЯ_3. Факт народження спільних
дітей стверджено як поясненнями сторін так і оглянутим і перевіреним в судовому
засіданні свідоцтвами про народження дітей.

Відповідно до
статей 180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення
ними повноліття.

Згідно
ст. 182 цього ж Кодексу суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність
у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а
також інші обставини справи, що мають істотне значення.

Поряд з тим,
рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць.

Керуючись ст.ст.
15, 30, 62, 202 ,174 ЦПК України, ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, суд

вирішив:

Позов
задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_4, жителяАДРЕСА_1   на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей- синів ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_2  та дочки ОСОБА_5   ІНФОРМАЦІЯ_3   в розмірі 12 частини всіх видів заробітку,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до
досягнення ними повноліття , починаючи з 13 квітня 2007 року.

Стягути
з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу в користь
державного бюджету в сумі 7 гривень 50 копійок .

Відповідно до
ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу
за один місяць допустити до негайного виконання.

Заяву про апеляційне оскрження рішення суду може бути
подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2-6722007 рік
УХВАЛА

про
закриття справи

« 23 « травня 2007 року                    Золотоніський міськрайонний суд Черкаської

області            в
складі                      головуючого судді                                   ЧИРВИ
О.І.

при секретарі                              Остроглазовій Л.М.

роззглянувши цивільну справу за
позовом ВАТ «ВЕСТА» доОСОБА_1 про стягнення боргу за
водопостачання та водовідведення

ВСТАНОВИВ:

ВАТ «ВЕСТА» звернулося до
суду з позовом доОСОБА_1 про стягнення боргу
за водопостачання та водовідведення

В судовому засіданні позивач надав суду заяву, в якій від позову відмовився, в зв»язку із добровільною сплатою
заборгованості відповідачем.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву позивача приходить до висновку, що вона підлягає до задоволення, оскільки не суперечить
інтересам сторін.

Керуючись ст. 205 п.3 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ВАТ «ВЕСТА» доОСОБА_1 про
стягнення боргу за водопостачання та водовідведення -провадженням
закрити, за відмовою позивача від позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду може бути подана протягом
5 днів з дня проголошення ухвали суду.
СFпFрFаFвFаF №F 1-6822/07рF.
СFУFДFОFВFИFЙF НFАFКFАFЗF
22 жFоFвFтFнFяF 2007рFоFкFуF мF. МFиFкFоFлFаFїFвF
ЗFгFіFдFнFоF сFтF. 68 ЖFКF УFкFрFаFїFнFиF, нFаFйFмFаFчF зFоFбFоFвF'яFзFаFнFиFйF сFвFоFєFчFаFсFнFоF вFнFоFсFиFтFиF кFвFаFрFтFиFрFнFуF пFлFаFтFуF тFаF пFлFаFтFуF зFаF кFоFмFуFнFаFлFьFнFіF пFоFсFлFуFгFиF. КFвFаFрFтFиFрFнFаF пFлFаFтFаF тFаF пFлFаFтFаF зFаF кFоFмFуFнFаFлFьFнFіF пFоFсFлFуFгFиF вFнFоFсFяFтFьFсFяF щFоFмFіFсFяFцFяF вF сFтFрFоFкFиF, вFсFтFаFнFоFвFлFеFнFіF пF.10мF "ПFрFаFвFиFлF нFаFдFаFнFнFяF нFаFсFеFлFеFнFнFюF пFоFсFлFуFгF зF вFоFдFоFтFеFпFлFоFпFоFсFтFаFчFаFнFнFяF тFаF вFоFдFоFвFіFдFвFеFдFеFнFнFяF", зFаFтFвFеFрFдFжFеFнFиFхF ПFоFсFтFаFнFоFвFоFюF КFаFбFіFнFеFтFуF МFіFнFіFсFтFрFіFвF УFкFрFаFїFнFиF вFіFдF 30.12.1997 рFоFкFуF зFаF №F 1497. ОFдFнFаFкF бFоFрFжFнFиFкFаFмFиF оFпFлFаFтFаF сFвFоFєFчFаFсFнFоF вF пFоFвFнFоFмFуF оFбFсFяFзFіF нFеF пFрFоFвFоFдFиFлFаFсFяF іF бFоFрFгF зFаF оFтFрFиFмFаFнFіF пFоFсFлFуFгFиF тFеFпFлFоF зFаFбFеFзFпFеFчFеFнFнFяF сFтFаFнFоFмF нFаF 01.10.2007рF. сFтFаFнFоFвFиFтFьF 1 910 гFрFнF. 91 кFоFпF., яFкFиFйF пFіFдFлFяFгFаFєF сFтFяFгFнFеFнFнFюF зF бFоFрFжFнFиFкFіFвF уF сFоFлFіFдFаFрFнFоFмFуF пFоFрFяFдFкFуF.
ТFаFкFоFжF: зF бFоFрFжFнFиFкFіFвF сFлFіFдF сFтFяFгFнFуFтFиF уF дFоFхFіFдF дFеFрFжFаFвFиF сFуFдFоFвFиFйF зFбFіFрF уF сFуFмFіF бF гFрFнF. 30 кFоFпF. зF кFоFжFнFоFгFоF тFаF уF дFоFхFіFдF ВFАFТF "МFиFкFоFлFаFїFвFсFьFкFаF тFеFпFлFоFеFлFеFкFтFрFоFцFеFнFтFрFаFлFьF" вFиFтFрFаFтFиF нFаF іFнFфFоFрFмFаFцFіFйFнFоF-тFеFхFнFіFчFнFеF зFаFбFеFзFпFеFчFеFнFнFяF сFуFдFоFвFоFгFоF пFрFоFцFеFсFуF уF рFоFзFмFіFрFіF 3 гFрFнF. 75 кFоFпF. зF кFоFжFнFоFгFоF.
КFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF. сFтF. 96, 102, 103 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, сFтF. сFтF. 526, 530 ЦFКF УFкFрFаFїFнFиF, -
СFтFяFгFнFуFтFиF зF ОFСFОFБFАF_1, ОFСFОFБFАF_2, ОFСFОFБFАF_3, ОFСFОFБFАF_4 нFаF кFоFрFиFсFтFьF ВFАFТF "МFиFкFоFлFаFїFвFсFьFкFаF тFеFпFлFоFеFлFеFкFтFрFоFцFеFнFтFрFаFлFьF " вFиFтFрFаFтFиF нFаF іFнFфFоFрFмFаFцFіFйFнFоF-тFеFхFнFіFчFнFеF зFаFбFеFзFпFеFчFеFнFнFяF сFуFдFоFвFоFгFоF пFрFоFцFеFсFуF вF рFоFзFмFіFрFіF 3 гFрFнF. 75 кFоFпF. зF кFоFжFнFоFгFоF.
СFтFяFгFнFуFтFиF зF ОFСFОFБFАF_1, ОFСFОFБFАF_2, ОFСFОFБFАF_3, ОFСFОFБFАF_4 нFаF кFоFрFиFсFтFьF дFеFрFжFаFвFиF сFуFдFоFвFиFйF зFбFіFрF вF рFоFзFмFіFрFіF 6 гFрFнF. 30 кFоFпF. зF кFоFжFнFоFгFоF.
ВF рFаFзFіF зFаFпFеFрFеFчFеFнFнFяF пFрFоFтFиF вFиFмFоFгF сFтFяFгFуFвFаFчFаF бFоFрFжFнFиFкF мFаFєF пFрFаFвFоF пFрFоFтFяFгFоFмF дFеFсFяFтFиF дFнFіFвF зF дFнFяF оFтFрFиFмFаFнFнFяF сFуFдFоFвFоFгFоF нFаFкFаFзFуF пFоFдFаFтFиF зFаFяFвFуF пFрFоF йFоFгFоF сFкFаFсFуFвFаFнFнFяF.
Справа №
УХВАЛА

про прийняття апеляційної скарги

12 червня 2007 року                                                                                                     м.
Харків

Суддя судової
колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області Макаров Г. О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя
особа: приватний нотаріус - ОСОБА_6, КП
"Харківське міське бюро технічної інвентаризації" про визнання
договору купівлі - продажу недійсним та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про виселення, -

Встановив:

Апеляційна
скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м.
Харкова від 16 квітня 2007 року за формою та змістом відповідає вимогам ст. 295
ЦПК України.

Підстав для
залишення апеляційної скарги без руху немає.

Апеляційна
скарга підлягає прийняттю до розгляду апеляційним судом.

Керуючись ст.
297 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти
апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Московського районного
суду м. Харкова від 16 квітня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус - ОСОБА_6, КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації"
про визнання договору купівлі - продажу недійсним та за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення.

Виконати вимоги
ст. 298 ЦПК України. Ухвала оскарженню не підлягає.
Справа № 2-252/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 березня 2007
року

Зборівський
районний суд Тернопільської області

в складі:
головуючого судді Кучера І.Б.

при
секретарі Куриляк О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в місті Зборові справу за позовом
Тернопільського обласного комунального підприємства теплових мереж
«Тернопільтеплокомуненерго»   до   ОСОБА_1 про
стягнення 276,69грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з
ОСОБА_1276,69 грн., посилаючись на те, що він порушуючи зобов'язання не
оплачував за надання послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання,
чим спричинив шкоду ОКП «Тернопільтеплокомуненерго» в сумі 276,69 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю та
послалася на обставини викладені у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце слухання справи.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши представлені докази,
вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 02.03.2001 року був укладений договір № 267 між ОКП
«Тернопільтеплокомуненерго» та ОСОБА_1. про надання населенню послуг з
центрального опалення та гарячого водопостачання. Згідно цього договору споживач
своєчасно повинен здійснювати оплату за споживання і користування послугами.
Відповідач користуюючись послугами, розраховується невчасно і тому наростив
заборгованість в сумі 276,69 грн., які слід з нього стягнути на підставі ст.526
ЦК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.
526 ЦК України,
-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1в користь ОКП «Тернопільтеплокомуненерго» 276,69 грн.
заборгованості за спожиту теплову енергію, 30 грн. судових витрат та 51 грн.
державного мита в користь держави.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на
його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не
скасовано, після розгляду справи апеляційним судом, та може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд шляхом
подання протягом 10-ти днів, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне
оскарження, а апеляційна скарга протягом 20-ти днів після подання апеляційної
заяви або без попереднього подання такої заяви у встановлений строк для подання
апеляційної заяви.
Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
першій інстанції Куімов М.В.
Категорія 23                                                                        Доповідач
УХВАЛА

20
квітня 2007р.                                                                                  м.
Севастополь

Суддя Апеляційного суду міста Севастополя Єфімова В.О.,
ознайомившись з апеляційними скаргами Приватного підприємства «Сервісна
компанія «Комфорт» та ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 10 січня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Сервісна компанія «Комфорт» про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої в наслідок заливання
квартири,-

ВСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Приватного підприємства «Сервісна компанія «Комфорт» та
ОСОБА_1 подані протягом встановленого ЦПК України строку на апеляційне
оскарження, оформлена відповідно до вимог ст.2 95 ЦПК України, сума судового
збору сплачена в належному розмірі та зарахована на належний рахунок, справу
оформлено належним чином.

На підставі викладеного вважаю, що справа підлягає прийняттю до розгляду
апеляційного суду.

Керуючись ст.297
ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги Приватного підприємства «Сервісна компанія «Комфорт» та
ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 10
січня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та
Приватного підприємства «Сервісна компанія «Комфорт» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, спричиненої в наслідок заливання квартири,
прийняти до розгляду Апеляційного суду міста Севастополя.

Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії
апеляційної скарги і встановити строк до 27 квітня 2007р., протягом якого
можуть бути подані заперечення на апеляційну скаргу.

Ухвала
оскарженню не підлягає.