Справа
№2-215 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року                                                                     Рівненський     районний     суд

Рівненської
області в особі:

судді
Красовського О.

при
секретарі Хрусюк Л.

з участю
представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Рівне (заочний розгляд) справу за позовом

ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

встановив:

Позивач просить суд винести рішення про зміну розміру
аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки за рішенням суду,
визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Представник позивача позов підтримав. Пояснив, що за
рішенням суду з ОСОБА_1 стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини від його
заробітку (доходу), щомісячно, на користь відповідачки на утримання двох
неповнолітніх дітей. На даний час позивач ніде не працює, є інвалідом ІІІ
групи. Просить врахувати положення статті 184 СК України.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Напередодні
слухання даної справи судом розглядалася інша цивільна справа (№ 2-153-2007), в
якій ОСОБА_2 виступала
як позивач. Після закінчення розгляду справи № 2-153-2007 ОСОБА_2 на пропозицію
секретаря судових засідань пройти в зал судових засідань для слухання справи №
2-215-2007 - не зреагувала, а залишила приміщення суду.

Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність
відповідачки, яка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду
справи № 2-215-2007 за позовом ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим Кодексом.

2

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає
спір.

Стаття 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,
батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття
182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)
стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2)
стан здоров'я та матеріальне становище платника
аліментів;

3)
наявність у платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4)
інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до частини 1 статті 192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення
або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської
області від 17.07.06 p.,
з позивача на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання дітей в
частці від доходу позивача.

На даний час позивач не працю. Він являється інвалідом ПІ
групи, і єдиним джерелом його доходів є пенсія. Виходячи з положень ст. 184 СК
України, враховуючи сімейний стан сторін, їх доходи, суд дійшов висновку про
задоволення позову.

Судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 10, ч.1 ст. 11, ст.ст. 60, 88, 212, 214,
215, 217, 218, 224, 225, 226 ЦПК України; ст.ст. 181, 182, 183, ч.1 ст. 184,
ч.1 ст. 192 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити повністю.

3

Змінити розмір аліментів, що був стягнутий з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області
від 17.07.06 р. (справа № 2-805-2006 p.).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця с Карпилівка
Рокитнівського району Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1, не працюючого
(інвалід III групи), на користь:

•                  ОСОБА_2, мешканки АДРЕСА_1

району
Рівненської області, аліменти на утримання дітей:

дочки -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.,

в розмірі 90 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання
цим рішенням законної сили, і до повноліття дітей.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти
днів з дня отримання копії заочного рішення.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня
проголошення, якщо його не буде оскаржено в апеляційному порядку. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через
суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення може бути також оскаржене і без подання заяви про
апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження у
10-денний строк рішення набуває законної сили після закінчення цього строку.
Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але не подано в подальшому
апеляційну скаргу в 20-денний строк, то рішення набирає законну силу.