Справа 2-52/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07.02.2007 року                                             Михайлівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючої судді,- Міняйло Н.С.,

при секретарі,- Булай О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні залу
суду смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа: відділ
Державної виконавчої служби у Михайлівському районі, Запорізької області по
визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту ,-

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2006
року відділом Державної виконавчої служби у Михайлівському районі, Запорізької
області був складений акт опису й арешту майна: житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_2, чоловіка
позивача - ОСОБА_1 З ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 знаходиться у зареєстрованому
шлюбі з 03 вересня 1983 року, що посвідчується свідоцтвом про шлюб від
03.09.1983 року, виданим відділом РАГС м. Мелітополя. 28 червня 1991 року вони
разом з відповідачем купили житловий будинок, розташованого в АДРЕСА_1, який
належить позивачеві і відповідачеві на праві спільної власності. Поділ майна
між позивачем ОСОБА_1
та відповідачем ОСОБА_2 не проводився, частки майна не визначалися, виділ
майна в натурі не проводився. Позивач ОСОБА_1 спільно з відповідачем
ОСОБА_2 користується вказаним житловим будинком. Іншого житлового приміщення
вона не має. Стягнення з відповідача ОСОБА_2 провадяться на підставі рішення
суду. Позивач ОСОБА_1 не являється боржником і виконавче провадження відкрито
лише стосовно дій ОСОБА_2, який діяв від свого імені і лише в своїх інтересах,
без згоди ОСОБА_1 Накладення арешту на майно, яке являється спільною власністю
ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 порушує права позивача як співвласника житлового будинку, що стало
підставою для звернення позивачем ОСОБА_1 до суду.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1
наполягала на своїх позовних вимогах та просила суд визнати за нею право на
майно, що являється спільною сумісною власністю її та відповідача ОСОБА_2, а
саме: житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 і звільнити
будинок з-під арешту.

Відповідач та
представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, про дату час та
місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки
суду не повідомлено. У суду є достатньо підстав для розгляду справи у
відсутності відповідача та представника третьої
особи.

Суд, вислухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, а самежсерокопію
паспорту ОСОБА_1, довідку
НОМЕР_1, виданої
Плодородненською сільською радою, свідоцтво про укладення шлюбу від 03.09.1983 року, серії 11-ЖС № НОМЕР_2,  акт опису й арешту майна від  12
вересня 2006 року приходить до висновку, що позовні вимоги позивача
ОСОБА_1 обгрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку
на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з
них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Згідно зі ст. 67 Сімейного Кодексу України, дружина,
чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі - продажу, міни,
дарування, довічного утримання, догляду,
застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в
натурі або визначення порядку користування майном.

Згідно зі ст. 73 Сімейного Кодексу України, за
зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише
на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної
власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Як
встановлено судом, будинок, розташований в АДРЕСА_1, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_2 являється спільно сумісною власністю подружжя ОСОБА_1. Поділ майна між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 не проводився, частки майна не визначалися, виділ майна в натурі не
проводився. Позивач ОСОБА_1 спільно з відповідачем ОСОБА_2
користується вказаним житловим будинком. Іншого житлового приміщення позивач
ОСОБА_1 не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 67, 73 СК України, ст.ст.
213-215, 224-225 УПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов.

Визнати за ОСОБА_1 право на житловий будинок, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Звільнити житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 з-під арешту.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя   Н.С. Міняйло