Справа  № 2-2740 за 2007 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2007
року. Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської
області   в складі головуючого   судді:           САВЧЕНКА
В.О.

при    секретарі: ГОРБ С.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
часток в спільній сумісній власності і визнання права власності на спадщину

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2007
року ОСОБА_1 звернувся до Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська з
позовною заявою до ОСОБА_2
про визначення часток в спільній сумісній власності і визнання права власності
на спадщину. В цій позовній заяві він просив суд на підставі статей 355, 368,
370, 372, 392, 1261 ЦК України
2003 року визначити, що в квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, частка
кожного складає 1/3 частину квартири. Також позивач просив суд визнати право
власності за кожним на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. Крім того, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на 1/3
частину вказаної квартири, яка належала їх матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, а також визнати за його братом, - відповідачем ОСОБА_2 право
власності на 1/3 частину вказаної квартири, яка належала їх батькові ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2,   в порядку спадкування за
законом.

В обгрунтування
позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його та
відповідача батько ОСОБА_4, актовий запис про смерть № 1040, а ІНФОРМАЦІЯ_1
померла їх мати ОСОБА_3,
актовий запис про смерть № 484. Після смерті батьків залишилось спадкове
майно, яке складається у кожного з невизначеної частки квартири АДРЕСА_1.
Спадкова квартира належала на праві спільної сумісної власності його братові
ОСОБА_2, їх матері ОСОБА_3 та їх батькові ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право
власності на житло від 15 травня 2002 року, виданого на підставі розпорядження
органу приватизації - фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська, №
5п/486-р. За життя їх батько та мати заповіту на належне їм майно не складали і
тому спадкування спадкового майна повинно відбуватися за законом. Відповідно до
ст. 1261 ЦК України 2003 року спадкоємцями першої черги є він, тобто позивач,
та його брат - відповідач   ОСОБА_2.
Осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині, не має.

В листопаді 2007
року він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на
спадщину після смерті його матері. Але листом № 4136 від 23 листопада 2007 року
державний нотаріус ІСАКОВА Л.В. відмовила йому в видачі свідоцтва про право
власності на спадщину на тій підставі, що частка квартири, яка належала його
матері, не була визначена у спільному майні. Нотаріус рекомендувала звернутися
до суду для визначення частки матері і інших в спільній сумісній власності. Він
вважає, що відмова нотаріуса не може бути перешкодою в успадкуванні ним
спадщини. Між братом, матір'ю та батьком не було домовленості про те, що комусь
із них повинна належати більша частина в спадковій квартирі. Тому відповідно до
ч. 1 статті 368 і ч. 2 статті 370 ЦК
України 2003 року слід вважати, що в квартирі, яка належить їм на праві
спільної сумісної власності, частка кожного з них складає 1/3 частину квартири.
Таким чином, 1/3 частина квартири, належна його померлій матері ОСОБА_3, може
бути ним успадкована. Але в їхньому конкретному випадку це питання може бути
вирішене тільки судом. Тому він змушений був звернутися до суду з позовом до
свого брата ОСОБА_2 про
визначення часток в спільній сумісній власності і визнання права власності на
спадщину на підставі статей 355, 368, 370, 392, 1261 ЦК України 2003
року. В судовому засіданні ОСОБА_1 наполягав на задоволенні своїх позовних
вимог у повному обсязі на тих же правових підставах.

Відповідач
ОСОБА_2. позовні вимоги ОСОБА_1
визнав повністю і фактично просив суд задовольнити ці вимоги повністю.
Представник Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори до суду не
з'явився, про день, місце та час розгляду справи по суті повідомлений у
встановленому порядку своєчасно. Доказів, які вказували б на поважні причини
неявки, Друга Дніпродзержинська державна нотаріальна контора до суду не
направила. Однак суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності
представника нотаріальної контори, оскільки в матеріалах справи досить доказів
для розгляду цієї справи з винесенням законного та обґрунтованого рішення без
присутності представника нотаріальної контори.

Суд, вислухавши
позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2, за відсутності
представника нотаріальної контори, дослідивши докази, які наявні по справі,
вважає, що позовні вимоги законні та обгрунтовані, тому підлягають задоволенню
у повному   обсязі   з
наступних   підстав.

Згідно статті
328 ЦК України
2003 року, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 статті 368 ЦК України 2003
року, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з
них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.
2 статті 370 ЦК України
2003 року, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної
власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом
або рішенням суду.

Згідно ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом та за законом лише внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України). Спадкоємцями як за законом,
так і за заповітом згідно до ст. 1222 ЦК України можуть бути фізичні особи, які
є живими на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця, які
одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України). Згідно ст. 1261
ЦК України спадкоємцями першої черги, зокрема, є діти спадкодавця. Для
прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу
відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК
України).

Зі свідоцтв про
смерть НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які були оглянуті в ході судового розгляду справи та
копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 10, 9), виходить, що ОСОБА_4 у
віці 82 роки ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_3 у віці 80 років ІНФОРМАЦІЯ_1 померли в м.
Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації смертей
20 вересня 2006 року і 03 травня 2007 року зроблені відповідні актові записи за
№ 1040   та за №484.

Зі свідоцтва про
право власності на житло від 15 травня 2002 року (а.с. 6) та з технічного
паспорту на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7-8), які були оглянуті в ході судового
розгляду та копії яких знаходяться в матеріалах справи, виходить, що власниками
даної квартири є ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Зі свідоцтв про
народження, які були оглянуті в судовому засіданні, видно, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. народилися відповідно ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4. їх батьками в
свідоцтвах   про   народження
вказані відповідно: батько - ОСОБА_4, мати -  ОСОБА_3

З листа №4136
від 23 листопада 2007 року за підписом державного нотаріуса ІСАКОВОІ Л.В.(а.с.
5) видно, що ОСОБА_1 відмовлено
у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3. В листі, зокрема, вказано, що відповідно до ч. 1 п. 224 Розділу 22
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України
"Видача свідоцтва про право на спадщину" нотаріус може видати
свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного
з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення)
частки померлого у спільному майні. В зв'язку з тим, що закон не передбачає
визначення часток нотаріусом, свідоцтво про право на спадщину частки квартири,
яка належить померлій ОСОБА_3, не може бути видано. Крім того, в цьому листі
нотаріус ІСАКОВА Л.В. відповідно до статті З ЦПК України рекомендувала
позивачу   ОСОБА_1 звернутися до суду для визначення частки у спільній
сумісній власності.

Оцінивши у сукупності
всі докази, які наявні по справі, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1   задовольнити в повному обсязі.

Керуючись
статтями 355, 368, 370, 392, 1217, 1220 ч. 2, 1222, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України 2003
року, статтями 10,60 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
часток в спільній сумісній власності і визнання права власності на

спадщину, -
задовольнити повністю.

Визначити, що
частки ОСОБА_2,
ОСОБА_3      та ОСОБА_4 в квартирі
АДРЕСА_1, яка належала їм на праві спільної сумісної власності, є   рівними та складають 1/3 частину вказаної
квартири кожному.

Визнати за
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності за кожним на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала його
матері ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1,
актовий запис № 484.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала його
батькові ОСОБА_4, в   порядку спадкування за законом після його
смерті  ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №
1040.

Протягом десяти
днів з дня проголошення цього рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження рішення суду сторонами або їх представниками і протягом двадцяти
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження тими ж особами може бути
подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через
Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.