Справа № 2-494
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 червня 2007
року                                                             Совєтський
районний суд

Автономної
Республіки Крим

у складі:           головуючого                                     - судді Кордика С.В.

при
секретарі                                    -
Голова А.С.

за
участю позивачки                        -ОСОБА_1

представника
відповідача               - ОСОБА_2

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в смт. Совєтський АР Крим цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Совєтської селищної ради Совєтського району АР
Крим про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Совєтська державна
нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права
власності на спадкове майно за заповітом, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1
Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її батька ОСОБА_3 залишилося
спадкове майно, у тому числі і зазначений житловий будинок, якій батько за своє
життя заповідав позивачки. Позивачка звернулася до Совєтської державної
нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак
їй у цьому було відмовлено у зв'язку з тим, що первинна реєстрація права
власності на будинок не була здійснена і правовстановлюючі документи були
видані вже після смерті ОСОБА_3., і в такому випадку питання про належність
майна попередньому власнику і спадкоємцю повинні вирішуватися у судовому
порядку.

Позивачка у попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги,
посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - Совєтської селищної ради АР Крим у попередньому
судовому засіданні позов визнав у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета
спору -Совєтської державної нотаріальної контори АР Крим, у попереднє судове
засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, у якої зазначає, що він
просить розглянути справу за його відсутності і прийняти рішення на розсуд
суду. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути справу за
відсутністю представника третьої особи.

Враховуючи, що представник відповідача визнав позов у попередньому судовому
засіданні, що не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси
інших осіб, з огляду на те, що позивачка наполягає на задоволенні позову і є
законні підстави для задоволення позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення
у попередньому судовому засіданні.

Суд, заслухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Совєтський Совєтського району АР Крим помер ОСОБА_3. За
своє життя, а саме 03 листопада 1998 року, ОСОБА_3заповідав позивачці все своє
майно, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні заповітом,
посвідченим державним нотаріусом Совєтської держаної нотаріальної контори
ОСОБА_4. (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3. позивачка звернулася до Совєтської держаної
нотаріальної контори АР Крим з заявою про видачу свідоцтва про право на
спадщину, однак 29 травня 2007 року державним нотаріусом їй в цьому було
відмовлено, оскільки первинна реєстрація права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 не була здійснена і правовстановлюючі документи були видані вже після
смерті ОСОБА_3.

Як вбачається з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно,
реєстрація права власності на будинок АДРЕСА_1 була здійснена 23 травня 2007
року на власника ОСОБА_3. Таким чином, реєстрація права власності була
здійснена вже після смерті ОСОБА_3. Однак, як вбачається з зазначеного витягу з
реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 14) підставою виникнення права
власності було рішення виконкому Совєтської селищної ради №61, яке було
прийняте 10 червня 1987 року, тобто за життя спадкодавця ОСОБА_3. У
відповідності зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте

розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Таким чином, оскільки
ОСОБА_3заповідав позивачці усе своє майно, то є підстави для визання за
позивачкою права власності на будинок АДРЕСА_1, оскільки його власником був
зареєстрований саме заповідач.

У відповідності до положень ст. 392 ЦК
України, особа може пред'явити до суду позов про визнання права власності
на майно, якщо це право не визнається іншою особою. При таких обставинах,
беручи до уваги, що Совєтською державною нотаріальною конторою відмовлено
позивачці у видачі свідоцтва про право власності на спірний будинок, тобто її
право власності фактично не визнано, при цьому у судовому засідання об'єктивно
встановлено, що цей будинок за життя належав заповідачу, якій усе своє майно
заповідав позивачки, суд вважає за можливе задовольнити заявлений позов.

На підставі ст.ст. 16, 392, 1233 ЦК
України, керуючись ст.ст. 5, 10, 57, 88, 130 ч.4, 174 ч.4, 208, 209,
212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - будинок АДРЕСА_1,
якій залишився після смерті спадкодавця ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим шляхом подачі апеляційної скарги через Совєтський районний суд Автономної
Республіки Крим протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення
рішення суду. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Совєтський районний суд АР Крим.

Рішення набуває законної сили після закінчення десятиденного строку,
передбаченого для подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано, та двадцятиденного строку для подання
апеляційної скарги, який вираховується з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження.