Справа
№ 2-900/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року                   Індустріальний районний суд
м.

Дніпропетровська

у
складі:  головуючого судді                Зосименко С.Г.

при секретарі                        Карпенко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.

Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом
про розділ майна посилаючись на

те,
що з відповідачкою знаходився у шлюбі з 1999 року. 12 грудня 2006 року шлюб

було
розірвано. За час проживання у шлюбі ними було набуто майно: квартира АДРЕСА_1
та квартира АДРЕСА_2. Загальна вартість майна

становить
36123 грн. Угоди про добровільний поділ майна між сторонами не

досягнуто.
Просив  розділити майно, що є спільною
сумісною власністю подружжя,

виділивши
йому квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, а відповідачці призначити грошову
компенсацію у розмірі 18061

грн.
50 коп.

Представник
відповідачки у судове засідання з'явилася. Позовні вимоги  визнала

і
проти їх задоволення у повному обсязі не заперечувала.

Суд, заслухавши сторони,  вивчивши матеріали справи, вважає, що

позов
підлягає задоволенню  з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
знаходилися у шлюбі з 10 липня 1999

року.
Шлюб між позивачем  та відповідачкою,
згідно Свідоцтва про розірвання

шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_1, було розірвано 12 грудня 2006 року. Під час шлюбу

сторонами
було придбано наступне майно: квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором
купівлі-

продажу
від 23.06.2006 року, та квартира АДРЕСА_2, що підтверджується договором
купівлі-продажу від 06.12.2006

року.
Загальна вартість майна складає 36123 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на

поділ
майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від

розірвання
шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права

спільної
сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка  є

рівними,
якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно,
що є об'єктом спільної сумісної

власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України
неподільні речі присуджуються одному з

подружжя,
якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно ч. 4 ст. 71 СК України присудження
одному з подружжя грошової

компенсації
замість його частки у праві спільної сумісної власності  на майно,

зокрема
на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за

його
згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Позивач просив  виділити
кому квартири, які не підлягають розділу у натурі,

а  відповідачці присудити компенсацію замість її
частки у праві спільної

сумісної
власності на ці квартири. Представник відповідачки, яка діє за

довіреністю
від її мені, згодна на компенсацію частки відповідачки у розмірі

18061
грн. 50 коп.  та не заперечує проти того,
щоб позивач не вносив ці кошти

на
депозитний рахунок суду.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про доведеність

вимог
позивача і необхідність у їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71 СК
України, ст. ст. 3, 7, 14, 57,  88,

212,
214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити
ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь  ОСОБА_2

компенсацію
замість її частки у праві спільної сумісної власності подружжя  на

майно
у розмірі 18061 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного

суду
Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -

денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.

295
ЦПК України.

Суддя

С.Г.  Зосименко