Справа
№ 2 - 4132 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12
грудня  2007 р.                                                                м.
Сімферополь

Київський
районний суд м. Сімферополя в складі:

головуючого судді
Кукти М.В.;

при
секретарі  с/з  Борисюк О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до УГАІ ГУ МВС України в АРК , при третій особі ОСОБА_2про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача  про  відшкодування збитку заподіяного
дорожньо-транспортною пригодою,
мотивуючи свої вимоги тим, що 23.04.2003 року в 17 годин  50 хвилин, на вул. Кечкеметської  у м. Сімферополі, третя особа по справі
ОСОБА_2  керуючи автомобілем  ВАЗ 21099
держ. номер НОМЕР_1, який належить УГАІ ГУ МВС України в АРК,  допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109
держ номер НОМЕР_2, який належить позивачу. У результаті ДТП позивачу був
заподіяний  матеріальний збиток, а також
моральна шкода. У добровільному порядку відшкодувати нанесену шкоду відповідач,
позивачу  відмовився, що і змусило
позивача  звернуться до суду з позовом до
відповідача.

Представник
позивача у судовому засіданні позов підтримав просив  суд стягнути з відповідача  на свою користь  -  4723
гривни  40 копійок поновлюваного ремонту
автомобіля,  523 гривень витрат по сплаті
досліджування автомобіля,  витрати
пов'язані по сплаті судового збору - 551 гривень 00 копійок,  також суму моральної шкоди у розмірі 10 000
гривень.

Представники
відповідача у справі, у ході судового засідання позовні вимоги не визнали,
просять суд відмовити у задоволенні позову посилаючись не безпідставність вимог
позивача.

Третя
особа по справі ОСОБА_2  у судове
засідання  заявився. Позов не визнав,
пояснив, що ДТП виникло в наслідок того, що позивач, рухаючись повільно, не
вказуючи сигналами про намір змінити напрямок руху, після того як ОСОБА_2 почав
виконувати маневр обгону, несподівано виконав лівий поворот, у зв'язку з чим і
відбулось зіткнення автомобілів, бо своєчасно загальмувати він не мав
можливості. Відносно зауважень про обставини обгону, пояснив, що знаків, які б
забороняли обгін, відповідної розмітки полотна в районі ДТП не має.  У зв'язку з чим просить відмовити у
задоволенні позову.

Вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення
позову.

Судом
встановлено, що 23.04.2003 р. приблизно о 17.50 г. на вул. Кечкеметської  у м. Сімферополі, відбулось ДТП за участю
водіїв ОСОБА_2, який керував автомобілем
ВАЗ 21099  держ. номер НОМЕР_1,
який належить УГАІ ГУ МВС України в АРК з яким
ОСОБА_2 знаходиться у трудових віднесеннях, та ОСОБА_1, який керував
автомобілем ВАЗ 2109 держ номер НОМЕР_2, власником якого він і є.

Причиною
зіткнення автомобілів сталося не виконання позивачем вимог п. 10.1, 9.4,
9.2  Правил дорожнього руху, згідно яких
позивач перед зміною напрямку руху повинен був переконатися у тому, що це буде
безпечне та не завдасть перешкод іншим учасникам руху; знак про зміну напрямку
руху необхідне подавати завчасно, до початку маневру, не  менш ніж за 50 - 100 м. у місті; перед
початком зміни напрямку руху водій повинен подати світові сигнали.

Тому, коли
позивач почав виконувати поворот без використування світових знаків, на значній
відстані від виїзду з двору буд. № 186, 188, 190, відбулось зіткнення
автомобіля позивача з автомобілям під керуванням третьої особи, яка виконувала
обгін автомобіля позивача з лівої сторони, на смуги  зустрічного руху.

В місті
ДТП вул. Кечкеметьська має розмір 12 м., що з технічної точки достатньо для
руху в два ряду в одному напрямку. Горизонтальна дорожня розмітка на місці ДТП
та знаки, що забороняють обгін, відсутні.

Місце
зіткнення автомобілів, згідно висновків експерта, схеми ДТП відбулось в прим. №
1 на схемі ДТП. Пояснення позивача про те, що місце зіткнення відбулось в прим.
№ 2 на схемі ДТП з технічної точки зору не відповідає дійсності.

До
цього висновку суд приходить на підставі аналізу схеми ДТП, судової авто -
технічної експертизи № 1466 від 30 липня 2006 року та висновків експерта № 787
від 16.05.2003 р. з матеріалів адміністративної справи.

Також,
на думку суду заслуговує увагу дослідження швидкості, відстані , місце
зіткнення та обставини ДТП, що досліджував експерт у висновку № 1466 від
30.07.2006 р. (с.с. 39).  Згідно яких
швидкість ВАЗ 21099 не перевищувала 58.3 - 60 км/г. відстань між автомобілями
до зіткнення 18. 5 - 18. 9 м., знаходження місця зіткнення у поз. № 1, яка
вказана на схемі ДТП у адміністративному матеріалі.

В
наслідок чого, суд приходить до висновку про те, що позивач почав виконувати
маневр повороту на значній відстані від міста заїзду к буд.  № 186, 188, 190, виїхавши на зустрічну смугу
(зрізав кут ).

В ході
судового засідання позивач та його представники неодноразово висловлювались
відносно того, що позивач завчасно подавав сигнал про намір змінити напрямок
руху та виконати поворот ліворуч.

На їх
думку це підтверджується поясненнями самого позивача та свідка ОСОБА_3, який
бачив, що позивач повертав з включеним сигналом повороту(с.с. 61).

Але суд
відноситься до цих пояснень критично, та вважає, що вони не відповідають
дійсності.

Стосовно
пояснень позивача про те, що він заздалегідь включив сигнал повороту, суд
вважає їх бажанням довести відсутність своєї вини у ДТП.

Стосовно
пояснень свідка, суд, з урахуванням того, що позивач та свідок знайомі, часу
ДТП, відстані між свідком та містом ДТП, реакція свідка тільки на звук
гальмування автомобілів, відсутності пояснень свідка про те, як відбувалось
маневрування автомобілів, та їх зіткнення, вважає їх такими, що не відповідають
дійсності, та відноситься до них критично.

Суд
вважає, що свідок помиляється що до дій позивача.

З
іншого боку проти того, що позивач вказував про намір виконати поворот
заперечує третя особа ОСОБА_2, який пояснює, що позивач рухався по середині
проїзної частини та не виказував наміру змінити напрямок руху, і коли він
перестроївшись ліворуч почав маневр обгону позивача, той несподівано повернув
ліворуч.

Розглядаючи
справу, суд також дослідив дії водія ОСОБА_2а з урахуванням положення п. 14.6
ПДР, про заборону обгону на перехресті. Але з урахуванням п. 1.10 ПДР, суд не
знаходить підстав вважати виїзд з двору будинків перехрестям. Тому не вважає,
що водій ОСОБА_2 порушив п. 14.6 ПДР.

З
урахуванням наведеного, суд вважає, що причиною ДТП сталося не виконання
позивачем вимог п. 10.1, 9.2, 9.4  ПДР,
та на підставі ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України,  не знаходить підстав для задоволення його
позовних вимог про відшкодування матеріальній та моральної шкоди.

На
підставі ст. 88 ЦПК України, судові розходи у справі суд відносить за рахунок
сторін.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1172, 1166,  1187,
ЦК України  ,  ст. ст.
209, 213, 214, 215, 224-226,   234  ЦПК України
суд,

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позову відмовити.

На
рішення  може бути подана заява про
апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
в Апеляційний  Суд АР Крим.

Суддя                                                                                               Кукта
М.В.