Справа №2-5435 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                                     УКРАЇНИ

"21 " грудня 2007
року Голосіївський районний суд м.  Києва
в складі:

головуючого                                                                           -
судді Іваненко Ю.Г.

при секретарі                                                                          -
Гой О.В.,  Семенович А.В.

з участю представника позивача                                         -
ОСОБА_3.

представника відповідача

ОСОБА_2.                                                                              -  ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві цивільну справу за

позовною заявою          ОСОБА_1

до      ОСОБА_2,
Головного управління земельних ресурсів Київської міської ради
(Київської міської державної адміністрації) про    визнання договору дійсним,  визнання права власності та зобов'язання
вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до
відповідачів про визнання договору дійсним,
визнання права власності та зобов'язання вчинити

ДТП.

Свої вимоги мотивує тим,
що в порушення укладеного між ним та ОСОБА_2.  Договору купівлі-продажу земельної ділянки
від 14.08.2007р.,  відповідач не вчинив
передбачених законодавством та договором дій для нотаріального посвідчення
договору та заперечив дійсність зазначеного договору,  умови якого було повністю виконано з боку
Позивача.

Вимоги до Головного управління земельних ресурсів
Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) позивач  мотивує тим,
що йому було відмовлено у прийнятті документів для виготовлення
державного акту на право власності на земельну ділянку з посиланням на те,  що Позивачем не було подано нотаріально
посвідченого Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.08.2007р.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3.  повністю підтримав позовну заяву,  з підстав викладених в ній та просив повністю
її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2.  - ОСОБА_4. в судовому засіданні позовні
вимоги визнав,  не заперечував проти
задоволення позову.

Головне
управління земельних ресурсів Київської міської ради
(Київської міської державної адміністрації) в судове засідання свого
представника не направили,  надали
письмові заперечення,  посилаючись на
те,  що позивачу правомірно відмовлено у
прийнятті документів,  оскільки вони не
відповідали вимогам встановленим чинним законодавством,  просили слухати справу у відсутності
представника.

Суд,  вислухавши
сторони,  вивчивши матеріали справи
вважає,  що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В даному судовому засіданні встановлено,  що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14.08.2007 р. було
підписано Договір купівлі-продажу земельної ділянки,  згідно п. 1.1. якого ОСОБА_2.  зобов'язувався
передати у власність ОСОБА_1. земельну ділянку загальною площею 0, 07 га,  яка знаходиться за адресою: м.  Київ,
вул.  Ліснича,  34,
кадастровий № :90:072:0114,
а ОСОБА_1. зобов'язувався прийняти і оплатити зазначену земельну
ділянку.

Земельна ділянка,
що є предметом договору купівлі-продажу належить ОСОБА_2.  на праві приватної власності,  про що підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку від 17.07.2003 р. серії KB № 146088,  який зареєстровано в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на землю за № 07-7-00205.

Як вбачається з матеріалів справи,  сторони Договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 14.08.2007р. відповідно до статті 638 ЦК України в належній формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору,  якими є умови про предмет
договору,  умови,  що визначені законом як істотні або є
необхідними для Договору даного виду,  а
також усі ті умови,  щодо яких за заявою
хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди,  а отже зазначений договір підлягав виконанню.

Також,  в
матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена згода дружини Відповідача-1
ОСОБА_5 на продаж набутої в зареєстрованому шлюбі земельної ділянки.

Відповідно до пункту 1.6. Договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 14.08.2007р. ціна зазначеної земельної ділянки становить
119 000, 00 (сто дев'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази,  позивач належним чином виконав свої обов'язки
щодо оплати придбаної за договором земельної ділянки передавши ОСОБА_2.  119 000, 00 грн.,  про що свідчить надана останнім розписка від
14.08.2007р. про отримання грошових коштів.

Відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України
договір купівлі-продажу земельної ділянки або іншого нерухомого Майна
укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

У пункті 10.2. договору купівлі-продажу земельної ділянки
встановлено,  що зазначений договір
підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації,  які здійснюються у порядку,  визначеному чинним законодавством України.

Статтею 45 Закону України "Про нотаріат"
передбачено,  що нотаріально посвідчувані
угоди підписуються у присутності нотаріуса. Якщо угода,  заява чи інший документ підписано за
відсутності нотаріуса,  громадянин
особисто повинен підтвердити,  що
документ підписаний ним.

Умовами пункту 4.1. Договору купівлі-продажу земельної
ділянки встановлено,  що кожна сторона
зобов'язується виконувати реально та належно обов'язки,  покладені на неї договором,  та сприяти іншій стороні у виконанні її
обов'язків за цим Договором,  що повністю
відповідає вимогам статті 526 ЦК України,  відповідно до якої зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу,  інших актів цивільного
законодавства,  а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,  що звичайно ставляться.

З наведеного вбачається,
що Позивач правомірно звернувся до Відповідача 1 з пропозицією з'явитись
у призначений день до нотаріуса для здійснення нотаріального посвідчення
Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.08.2007р.

Як свідчить наявний у
матеріалах справи лист від 16.08.2007 p.,  ОСОБА_2.  відмовився з'явитись у призначений час до
нотаріуса для нотаріального

посвідчення договору
купівлі-продажу земельної ділянки з мотивів відсутності у

нього грошових коштів для
здійснення необхідних платежів у нотаріуса та

невизнання ним дійсності
спірного договору,  оскільки,  на думку,
ОСОБА_2. ,  зазначений договір не
був укладений відповідно до норм статті 640

Цивільного кодексу
України,  згідно з якою договір,  який підлягає

нотаріальному посвідченню
або державній реєстрації,  є укладеним з
моменту

його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,  а
в разі необхідності і

нотаріального
посвідчення,  і державної реєстрації - з
моменту державної

реєстрації.

Проте,  суд не
приймає вищезазначені твердження до уваги,
оскільки відповідно до частини 2 статті 220 Цивільного кодексу
України,  якщо сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору,  що
підтверджується письмовими доказами,  і
відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення,  суд може
визнати такий договір дійсним.  У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно з частиною 3 статті 334 Цивільного кодексу України
право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про визнання договору,  не посвідченого нотаріально,  дійсним.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України способами
захисту цивільних прав та інтересів може бути,
зокрема,  визнання права. Суд може
захистити цивільне право або інтерес іншим способом,  що встановлений договором або законом.

За таких обставин,
беручи до уваги той факт,  що
Позивач належним чином виконав свої зобов'язання щодо оплати придбаного за
договором земельної ділянки,  суд
вважає,  що Договір купівлі-продажу'
земельної ділянки від 14.08.2007р. підлягає визнанню дійсним з моменту його
підписання сторонами,  а право власності
на земельну ділянку,  що є предметом
Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.08.2007р.,  має бути визнано за ОСОБА_1.

Суд,  також,  вважає,
що підлягають задоволенню вимоги позивача до Головного управління
земельних ресурсів Київської міської ради (Київської міської державної
адміністрації).

Як встановлено судом,
ОСОБА_1. було відмовлено у прийнятті документів для виготовлення
державного акту на право власності на земельну ділянку загальною площею 0, 07
га,  яка знаходиться за адресою: м.  Київ,
вул.  Ліснича,  34,
кадастровий № :90:072:0114,
з тих мотивів,  що ним не було
подано нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу земельної ділянки від
14.08.2007р.

Статтею 126 Земельного кодексу України встановлено,  що право власності на земельну ділянку і
право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними
актами.

Відповідно до підпункту 2 пункту а частини 1 статті 33
Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання
виконавчих органів сільських,
селищних,  міських рад
належать,  зокрема,  повноваження з реєстрації суб'єктів права
власності на землю; реєстрації права користування землею і договорів на оренду
землі; видачі документів,  що посвідчують
право власності і право користування землею.

Згідно з пунктом 1.1. Положення про Головне управління
земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної
адміністрації),  затвердженого рішенням
Київської міської ради від 19 грудня 2002 року N 182/342 Головне управління
земельних ресурсів є структурним підрозділом виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської державної адміністрації) та виконує функції
місцевого органу державної виконавчої влади з питань земельних ресурсів,  є підзвітним та підконтрольним Київській
міській раді,  та безпосередньо
підпорядковується Київському міському голові.

Відповідно до пункту 3.13. Положення завданням Головного
управління земельних ресурсів є,
зокрема,  організація видачі
державних актів на право власності на землю і право користування землею,  оформлення та видача договорів оренди
земельних ділянок та здійснення їх реєстрації.

Згідно з пунктом 2.14. Інструкції про порядок
складання,  видачі,  реєстрації і зберігання державних актів на
право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного комітету по земельних ресурсах № 43 від
04.05.1999 р.
у разі відчуження земельних ділянок із земель приватної власності
державний акт на право власності на земельну ділянку підписує відповідний
державний орган земельних ресурсів на підставі копії відповідного
договору,  вірність якої засвідчена
нотаріусом.

Враховуючи зазначене,
та той факт,  що Договір
купівлі-продажу земельної ділянки від 14.08.2007р. є дійсним відповідно до
статті 220 Цивільного кодексу України та,
відповідно до норм цієї ж статті не потребує наступного нотаріального
посвідчення,  відмова Головного
управління земельних ресурсів Київської міської ради (Київської міської
державної адміністрації) прийняти від ОСОБА_1. документи для виготовлення
державного акту на право власності на земельну ділянку загальною площею 0, 07
га,  яка знаходиться за адресою: м.  Київ,
вул.  Ліснича,  34,
кадастровий № :90:072:0114 та,
відповідно,  виготовити державний
акт на право власності на зазначену земельну ділянку є незаконною.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,  якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Враховуючи наведене,
суд вважає,  що позовні вимоги
щодо зобов'язання Головного управління земельних ресурсів Київської міської
ради (Київської міської державної адміністрації) видати ОСОБА_1. Державний акт
на право власності на земельну ділянку загальною площею 0, 07 га,  яка знаходиться за адресою: м.  Київ,
вул.  Ліснича,  34,
кадастровий № :90:072:0114 правомірні і підлягають
задоволенню.

На підставі статті 88 Цивільного процесуального кодексу
України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись  ст.   ст.  3,  4,  15,
10,  57,  58,
130,  174,  175,
195,  208,  209,
212,  213,  214,
215,  218 ЦПК України,  статтями 181,
334,  386,  392, 526,
638,  640,  657 Цивільного кодексу України,  статтею 45 Закону України «Про
нотаріат»,  статтями 125,  126 Земельного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  Головного управління земельних ресурсів
Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання
договору дійсним,  визнання права
власності та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (який проживає за адресою: АДРЕСА_1)
право власності на земельну ділянку,
загальною площею 0, 07 га,  яка
знаходиться за адресою м.  Київ,  вул.
Ліснича,  34,  кадастровий № :90:072:0114.

Зобов'язати Головне управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)
протягом семи днів з дня набуття рішенням суду у справі законної сили видати
ОСОБА_1 (який проживає за адресою: Автономна республіка АДРЕСА_1) Державний акт
на право власності на земельну ділянку загальною площею 0, 07 га,  яка знаходиться за адресою: м.  Київ,
вул.  Ліснича,  34,
кадастровий № :90:072:0114.

Стягнути з ОСОБА_2 (який проживає за адресою: АДРЕСА_2)
солідарно на користь ОСОБА_1 ( який проживає за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір
у сумі 1207 (одна тисяча двісті сім) гривень,

Стягнути з ОСОБА_2 (який проживає за адресою: АДРЕСА_2)
солідарно на користь ОСОБА_1 ( який проживає за адресою: АДРЕСА_1) витрати на
інформаційно-технічне забезпечення процесу у сумі 30 (тридцять) гривень.

Стягнути з Головного управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)
(0104+4,  м. Київ,  вул.
Хрещатик,  36) солідарно на
користь ОСОБА_1 ( який

проживає за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 1207
(одна тисяча двісті сім) гривень.

Стягнути з Головного управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)
(01044,  м. Київ,  вул.
Хрещатик,  36) солідарно на користь
ОСОБА_1 ( який проживає за адресою: АДРЕСА_1) витрати на інформаційно-технічне
забезпечення процесу у сумі 30 (тридцять) гривень.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений статтею 294 ІЩК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.