УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21
квітня 2007 року                                                                 м.
Донецьк

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Висоцької B.C., Новодворської
О.І., Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про
стягнення суми за касаційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 7 травня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2004 року,

встановила:

В травні 2003 року ОСОБА_1.
звернувся з позовом до ОСОБА_2. про стягнення орендної плати за користування
автомобілем 95 341,75 грн., інфляційних збитків 9 456,64 грн., та просив
зобов'язати відповідача відновити втрачені свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, державні знаки, ключі та повернути автомобіль у хорошому
стані.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від
24.12.2003 року позов задоволено частково.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 2.03.2004 року рішення суду першої
інстанції скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Позивач ОСОБА_1. звернувся
з касаційною скаргою на ухвалені судові рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 7.05.2004 p., залишеною без
змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.06.2004 p., касаційна скарга
вважається неподаною та повернута позивачу.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1. посилається на
порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових ухвал.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Справа № 33ц-158 кс-07

Постановляючи ухвалу про визнання неподаної та повернення касаційної
скарги, суд першої інстанції виходив з того, що вона за формою та змістом не
відповідала вимогам ст. 139 ЦПК України, які діяла під час виниклих
правовідносин, а саме не сплачено державне мито у встановленому законом
розмірі, і пропозиція виправити у встановлений строк недоліки скарги не була
виконана.

Апеляційний суд обґрунтовано погодився з висновками місцевого суду та
залишив його ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвали суду першої і
апеляційної інстанції постановлені з додержанням вимог матеріального та
процесуального закону та відсутні передбачені ст. 342 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 7
травня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва  від 22 червня 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.