справа
№ц-2-2198/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

4 квітня 2007року                                                                 м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі : головуючого - судді - Ямкової О.О.,
при секретарі - Петровськш
О.С., за участю представника позивача -
ОСОБА_4., відповідача -
ОСОБА_2., представника відповідача - ОСОБА_11. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом та уточненим позовом до ОСОБА_2, в якому просив
стягнути на його користь матеріальні збитки у розмірі 1821грн. 80коп.,
які складаються із витрат на лікування, придбання нового одягу та диктофону для
запису лекцій через пошкодження руки, проведення дослідження та компенсацію
моральної шкоди у розмірі 162000грн. В обгрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що внаслідок протиправних дій відповідача щодо порушення
правил утримання належної йому собаки середньоазіатської вівчарки на прізвисько
«Дакс» 10.09.2006року близько Оігодин 40хв. йому заподіяні ушкодження здоров'ю.

У судових засіданнях позивач, його представник вимоги позову підтримали,
посилаючись на обставини викладеш у позові та пояснили, що напад собаки
відбувся на території загального користування житлових будинків АДРЕСА_1, після чого
позивач став перелазити через спільні ворота й після падіння з боку вулиці
втратив свідомість. Після вказаного, третя особа вийшов на територію спільного
користування на телефонний дзвінок представника позивача, забравши собаку
відповідача.

Відповідач, його представник вимоги позову не визнали та пояснили, що
оскільки сліди крові позивача знаходилися на земельної ділянки зі сторони
вулиці, а собака відповідача не могла знаходитися без нагляду, то позивачу
можливо нанесла ушкодження інша собака, тому просили відмовити у задоволенні
позову.

Третя особа ОСОБА_3.
у судовому засіданні 27,03.2007року вимоги позову вважав не підлягаючими
задоволенню та пояснив, що 10.09.2006року приблизно о 01.40годин на телефонний
дзвінок представника позивача ОСОБА_4він вийшов до калитки будинку АДРЕСА_2, в якому він з
дружиною тимчасово проживав під час відсутності відповідача, де на території
земельної ділянки, яка відноситься до будинку №104 знаходилася собака ОСОБА_2.,
а на території загального користування сім'я позивача. Щоб собака
відповідача нанесла позивачу тілесні ушкодження він не бачив, проте будь-якої
іншої собаки в цей час близько місця події він також не бачив. У судове
засідання 4.04.2007року третя особа не з'явився, представив заяву, в якій
просив розглянути справу за його відсутністю.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи,
судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1. разом з батьками ОСОБА_6.,
ОСОБА_7. мешкає в житловому будинку АДРЕСА_1. На
суміжній земельній ділянці знаходиться житловий будинок АДРЕСА_2, в якому
проживає відповідач ОСОБА_2.,
а також третя особа з дружиною -донькою
відповідача. З земельних ділянок, на яких розташовані житлові будинки сторін
встановлені окремі виходи шляхом облаштування калиток до спільної земельної
ділянки, огородженої забором, де були встановлені ворота спільного
користування.

Згідно до реєстраційного посвідчення відповідачу ОСОБА_2. належить собака
породи середньоазіатська вівчарка на прізвисько «Дакс», яка утримується на
території земельної ділянки по вул. АДРЕСА_2 без спеціально облаштованого
вольєру та має вільний доступ до решітчастого забору, якій виходить на земельну
ділянку загального користування сторін.

Як вбачається із наданих суду копій постанов та пояснень
позивача, його представника, свідка ОСОБА_7.,
10.09.2006року близько Оігодин 40хвнлин позивач

2

ОСОБА_1.
повертаючись додому зайшов на територію загального з відповідачем користування,
зачинив за собою ворота та направився до калитки, що веде до його житлового
будинку, після чого на земельній ділянці спільного користування через відкриту
калитку відповідача вийшла собака «Дакс», яка напала на позивача й заподіяла
йому тілесні ушкодження. Після численних укусів собаки, позивач намагався вийти
через ворота на вулицю, які не зміг відчинити й став перелазити через забір,
висотою приблизно 2,5м., з якого впав на вулицю за межі земельної ділянки
спільного користування. При падінні позивач вдарився головою об бетон, в
результаті чого втратив свідомість. В цей час мати позивача ОСОБА_6.,
зателефонувала на домашній телефон відповідача з проханням забрати собаку й на
дзвінок відповів третя особа ОСОБА_3.,
який проживав в будинку під час відсутності відповідача. Після телефонного
дзвінка останній вийшов до своєї калитки, де побачив, що позивач знаходиться за
воротами на вулиці.

Як пояснила представник позивача, коли вона отримала дзвінок від позивача,
то у вікно побачила, що син лежить за воротами загального користування, а
собака знаходиться на території загального користування і стоїть біля воріт
рядом з позивачем. Ці обставини підтвердив свідок ОСОБА_7.. У зв'язку з чим
вони подзвонили на домашній телефон відповідача, а потім, коли вийшли на
вулицю, то побачили, як ОСОБА_3.
намагається зачинити за собою калитку решітчастого забору, яка розташована
на межі земельної ділянки будинку №104
і ділянки загального користування та була відкрита, а собака «Дакс» вже
знаходилася за калиткою на території земельної ділянки відповідача.

При цьому, як пояснили сторони, що підтверджено також поясненнями третьої
особи ОСОБА_3. в момент
заподіяння тілесних ушкоджень позивачу будь-яких інших собак близько місця
події не було. Також у процесі приєднання до матеріалів справи і огляду фото
земельної ділянки загального користування сторін і домоволодінь, третя особа
підтвердила факт знаходження слідів крові позивача на території загального
користування сторін до воріт, які вели на вулицю, а також за цими воротами.
Згідно до пояснень свідка ОСОБА_8., що підтверджується наданими фотознімками,
після 10.09.2006року ворота спільного користування сторін були зняті й
знаходяться в теперішній час у нього. На воротах мають місце сліди крові й на внутрішній,
й на зовнішній їх стороні.

В результаті нападу належної відповідачу собаки, позивач ОСОБА_1. отримав
тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді численних укушених ран
правого передпліччя, нігтьової фаланги другого пальця правої кісті, крайового
перелому нігтьової фаланги другого пальцю правої кісті, подряпин лівої ягодині,
закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, крововиливів
м'яких тканій обличчя, подряпин на обличчі, крововиливу по задній поверхні
грудної клітки. Крім цього, під час нападу тварини було ушкоджено одяг
позивача.

У зв'язку із заподіянням укусів позивачу, третя особа ОСОБА_3. двічі доставляв
собаку "Дакс", яка належить відповідачу до ветеринарної лікарні на
предмет освідчення тварини на наявність хвороби "сказу".

Ці вищезазначені обставини також підтверджені зверненням ОСОБА_1. із заявою
від 10.09.2006року до ОВС, постановами про відмову у порушенні кримінальної
справи від 19.09.2006року, 3.02.2007року і 26.03.2007року, у зв'язку з
відсутністю умислові у третій особи на заподіянні позивачу тілесних ушкоджень
за допомогою собаки, а також постановою судді Центрального районного суду м.
Миколаєва від 10.02.2007року про звільнення ОСОБА_3. від адміністративної відповідальності, у зв'язку з
порушенням правил тримання собаки, яка заподіяла пошкодження позивачу з боку
власника собаки - відповідача
ОСОБА_2..

Крім цього, відповідно до пояснень позивача, його
представника, що підтверджено показанням свідків ОСОБА_9., ОСОБА_10. собака, що
належить відповідачу на прізвисько «Дакс» нападала й на інших людей, що живуть
в тому ж районі, є дуже агресивною, і неналежним чином утримається
відповідачем, через що виникали неодноразові конфлікти з власником собаки
ОСОБА_2. та мешканцями
мкр. Варварівка м. Миколаєва

В результаті отриманих тілесних ушкоджень позивач поніс
витрати на придбання медикаментів у загальному розмірі 246грн., 400грн. на
придбання диктофону для навчання,

3

оскільки
у нього була травмована рука, 940грн. на
придбання пошкодженого одягу та 235грн. 80коп. за проведення
дослідження, а всього у загальному розмірі 1821грн. 80коп..

Крім цього, позивачу заподіяна моральна шкода, яка
виразилися в стресовому стані в момент нанесення тілесних ушкоджень,
необхідністю тривалого лікування та втраті нормальних життєвих звичаїв. Ритм
життя позивача змінився та носить стресогенний характер, що змусило його також
обмежити прояв наявних йому індивідуально-психологічних і вікових можливостей
та відповідної соціальної взаємодії з іншими особами, а також привело к проявам
страху та зміні розпорядку життя, соціальних зв'язків і місця проживання.
Компенсацію за заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 162000грн.
відповідно до висновку спеціаліста ,№3972
від 30.09.2006року.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, ч. 1 ст. 1168, 1187 ЦК України, суд
прийшов до висновку, що відповідач як власник собаки повинен був як сам
дотримуватися правил утримання собак, так і приймати заходи у випадку своєї
відсутності для її належного утримання іншими особами, яким він доручає догляд
за нею. Тому суд вважає, що внаслідок неналежного утримання відповідачем
належної йому собаки "Дакс", що створило небезпеку для інших осіб,
позивачу були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, які
спричинили йому і моральні страждання. Виходячи з вказаного, суд вважає за
необхідним задовольнити обґрунтований позов частково і стягнути на користь
позивача з відповідача матеріальні збитки у розмірі 1821грн. 80коп. та
компенсацію моральної шкоди у розмірі 8000грн. 00коп., вважав останню достатнім
розміром для поновлення як фізичного, так і психічного стану позивача, після
отриманих ним тілесних ушкоджень та перенесеного стресу з можливістю поновлення
ним соціальних та життєвих зв'язків.

Що стосується посилань представника відповідача про відсутність доказів на
підтвердження того, що саме собака відповідача нанесла тілесні ушкодження
позивачу, то дане спростовується встановленими обставинами справи і
дослідженими у судовому засіданні доказами.

У відповідності зі ст. ст. 81,
88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача
раніш сплачений судовий збір у розмірі 59грн. 50коп. та 30грн.00коп. витрат на
інформаційно-технічне.

Керуючись ст.
ст. 14, 209,212-215 ЩІК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1821грн. 80коп.
матеріальної шкоди, 8000грн. компенсації моральної шкоди та 89грн. 50коп.
судових витрат, а всього на загальну суму 9911грн.30коп..

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до
шеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви з надісланням
особою, яка її подає, копії апеляції до апеляційної інстанції.