У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши 3 травня       2007
року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької
області від 7 грудня 2006 року  та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 26 лютого 2007
року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору
дарування квартири,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що його
рідна тітка ОСОБА_3 заповідала йому належну їй квартиру.

Після її смерті він дізнався, що вказану квартиру вона подарувала
відповідачу.

Вважаючи такий договір незаконним, просив його вимоги задовольнити, визнати
даний договір недійсним, стягнути з відповідача витрати на експертизу, на
правову допомогу, судові витрати.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 7
грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 26 лютого 2007 року, позов задоволено частково, визнано недійсним
укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 договір дарування квартири,  постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 судові витрати, в задоволенні решти вимог відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на  невідповідність висновків судів обставинам
справи, неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення
норм процесуального права та ставить питання про скасування судових рішень і
передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції та апеляційний суд, погоджуючись з ним, виходили з того, що
згідно з висновком судово-психіатричної експертизи та показаннями свідків на
момент укладення договору дарування квартири
ОСОБА_3 не могла розуміти своїх дій та керувати ними.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не
може  встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини,  що  не
були  встановлені  в
рішенні  судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними,   вирішувати   питання
про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу
та  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку про те, що судами допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись
ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору
дарування квартири за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краматорського
міського суду Донецької області від 7 грудня 2006 року  та ухвалу Апеляційного
суду Донецької області від 26 лютого 2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема