АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

16 травня 2007
року                                                                                                              м.Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:     головуючого Федорової А.Є.,

суддів : Мизи
Л.М., Процик М.В.,

при секретарі
Непомнящій О.О.,

за участю адвоката ОСОБА_4., розглянувши у судовому
засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Татарбунарського
районного суду Одеської області від 9 лютого 2007 року за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, редакції газети „Татарбунарский вестник" про захист
честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

11
вересня 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
редакції газети „Татарбунарский вестник"
про захист честі, гідності, ділової репутації. Позивач зазначав, що 10 вересня
2005 року у № 69 газети „Татарбунарский вестник" був надрукований
лист-звернення „ІНФОРМАЦІЯ_1", який підготували відповідачі ОСОБА_2. і
ОСОБА_3., займаючи керівні посади в Татарбунарській ЦРЛ і в якому викладено
відомості, що не відповідають дійсності, принижують його честь, гідність і
ділову репутацію та заподіяли йому моральну шкоду. Публікацією цього звернення
була підірвана довіра виборців до нього, що призвело до значного недобору
голосів під час виборів 2006 року, на яких він балотувався на посаду міського
голови. Посилаючись на ці обставини, позивач просив задовольнити позов, визнати
ці відомості такими, що не відповідають дійсності, зобов'язати відповідачів
опублікувати спростування та стягнути на його користь з ОСОБА_2. 1600 грн.,
ОСОБА_3. 1500 грн., редакції газети „Татарбунарський вестник" 127 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області
від 9 лютого 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення
суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи тим, що суд
неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, висновки суду не
відповідають матеріалам справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Головуючий в
першій інст.: Тимошенко
С.В.                             Справа №
22ц-2268/07

Доповідач: Федорова А.Є.                                                           Категорія
ЦП:28

Згідно
зі ст.308 ЦПК
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Встановлено, що у вересні 2005 року колектив медичних
працівників Татарбунарського району надіслав до органів державної влади,
регіонального і місцевого самоврядування та газети „Татарбунарский вестник" звернення з
проханням допомогти у стабілізації морального клімату в колективі медичних
працівників району, посилаючись на те, що депутат Одеської міської ради
ОСОБА_1. протягом 8 років постійно прискіпується до роботи головного лікаря
Татарбунарської ЦРЛ ОСОБА_2,
запропонує свою кандидатуру на цю посаду, незважаючи на те, що колектив
підтримує саме ОСОБА_2. За
депутатськими запитами ОСОБА_1. проводилися багато-численні перевірки, якими не
виявлено грубих порушень та зловживань з боку адміністрації ЦРЛ, однак   моральний клімат у колективі був
дестабілізований.

Це звернення було надруковане 10 вересня 2005 року у № 69 газети
„Татарбунарский вестник".

Зі змісту звернення видно, що колектив медичних
працівників району виклав громадську думку щодо поведінки депутата ОСОБА_1., що є оціночними
судженнями. Тому суд дійшов правильного висновку про те, що оскільки діяльність
позивача є публічною діяльністю, то оціночні судження з боку медичних
працівників не могло принизити честь, гідність та ділову репутацію позивача та
заподіяти йому моральну шкоду.

Право колективу медичних працівників на звернення до органів влади ,
посадових осіб та до засобів масової інформації з листом, в якому відображені
оціночні судження колективу про дії позивача гарантовано законом.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на
свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Згідно зі ст.47-1 Закону України „Про інформацію"
ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних
суджень.

Публікація зазначеного звернення в газеті не може
вважатися підставою для цивільно-правової відповідальності газети, оскільки це
є висвітлення громадської думки, що виходить від законного джерела інформації
(ст.42 Закону України „Про друковані засоби масової інформації(пресу) в
Україні").

Таким чином судом не встановлено порушення прав та законних інтересів
позивача у зв'язку з публікацією зазначеного звернення в газеті.

З урахуванням обставин справи та вимог закону суд дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Суд всебічно, повно і
об'єктивно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку. Висновки
суду відповідають матеріалам справи та вимогам ст. ст. 212,213-215 ЦПК.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм
матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що відповідачі не
надали доказів того, що він, позивач, писав анонімки, не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки у зверненні не зазначено про те, що анонімки писав саме
ОСОБА_1.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути
підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно ст. 309 п.3 ЦПК випадки порушення норм процесуального права можуть
бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

У рішенні суду помилково зазначений відповідач ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2року, і щодо якого ухвалою Татарбунарського районного суду від 24
жовтня 2006 року закрито провадження у справі на підставі п.6 ст.205 ЦПК. Однак
ця помилка не є підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення
суду та ухвалення нового рішення, оскільки вона не призвела до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд
постановив рішення в межах позовних вимог, з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для його скасування та ухвалення нового рішення
відсутні.

Керуючись
ст.ст.303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Татарбунарського районного суду Одеської області від 09 лютого 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання
законної сили.