Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» листопаду 2007 року       Ялтинський міський суд Автономної
Республіки Крим

у складі:
головуючого судді - Слєзко Т.В.,

при секретарі
-  Воробйової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа - Приватний
нотаріус Ялтинського нотаріального округу ОСОБА_4, Перша Ялтинська державна
нотаріальна контора, про визнання права власності за набувальною давністю, визнання
недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та договору
купівлі-продажу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право
власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1за набувальною давністю, визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім'я ОСОБА_3 22 жовтня
2003р. державним нотаріусом першої Ялтинської державної нотаріальної контори
ОСОБА_5., що зареєстровано в реєстрі за № 3-3279, та визнати недійсним договір
купівлі-продажу вказаної частини будинку, що був посвідчений 13 липня 2005р.
приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу ОСОБА_4.,
реєстровий № 1018.

Вимоги мотивовані тим, що 06 травня 1974 р. ОСОБА_3 передав йому по
договору від 01 січня 1975р. квартиру № 1 будинку АДРЕСА_1та прописав його. З
1975р. він відкрито користувався квартирою, і має на неї право за набувальною
давністю. Але після смерті ОСОБА_3. спадщина з порушенням строків була прийнята
ОСОБА_3., а потім 1/2 частина будинку була продана ОСОБА_2.

Представник відповідачів у судове засідання не з'явилася, просила
розглянути справу за її відсутністю, проти задоволення позову заперечувала, так
як набувальна давность не може бути застосована, оскільки діє з моменту набуття
чинності ЦК України з 01 січня 2004р. Щодо строку прийняття спадщини, то він не
був пропущений.

Представники 3-іх осіб у судове засідання не з'явилися, просили розглянути
справу без їх участі.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у
сукупності, суд приходить до висновків щодо небґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Ялтинського міського суду від 06 лютого 2006р. по цивільній справі
№ 2-282 за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа - Перша Ялтинська
державна нотаріальна контора, про визнання недійсними свідоцтва про право на
спадщину, договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку від 13 липня 2005р., про
визнання розписки - договором купівлі продажу, визнання його дійсним і визнання
права власності; за позовом ОСОБА_6до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання свідоцтва
про право на спадщину і договору купівлі-продажу недійсними і відновленні
терміну для прийняття спадщини, у задоволенні позовів було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 20 листопаду 2006р. судове рішення
було залишено без змін.

Судом І-і інстанції та Апеляційним судом було встановлено, що спірною жилою
площею є 1/2 частина будинкуАДРЕСА_1власником якої на підставі договору
купівлі-продажу від 10 листопаду 1970р. був ОСОБА_3.

13 грудня 2000р. ОСОБА_3. помер, не залишивши заповіту.

Спадщину у вигляді 1/2 частини будинку № 12 по вул.. Спендіарова у м. Ялта,
яка відкрилася після його смерті, прийняв його брат - ОСОБА_3., якому 22 жовтня
2003р. було видане свідоцтво про право на спадщину за законом.

13 липня 2005р. спірна частина будинку була продана ОСОБА_3. - ОСОБА_2. на
підставі договору купівлі-продажу. У зазначеній частині будинку прописаний та
проживає позивач - ОСОБА_1.

При цьому судовим рішенням вже було встановлено правомірність отримання
спадщини ОСОБА_3. відповідно до свідоцтва про право на
спадщину від 22 жовтня 2003р., яке було видане державним нотаріусом першої
Ялтинської державної нотаріальної контори ОСОБА_5., після смерті ОСОБА_3.

П. 8 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК України зазначено, що правила статті 344 Цивільного
кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Тобто положення ст. 344 ЦК України не можуть бути
застосовані.

Ст. 549 ЦК Української РСР було встановлено, що діями, які свідчать про
прийняття спадщини, визнаються такі, якщо спадкоємець фактично вступив в
управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Жодного доказу про те, що ОСОБА_3. не виконав зазначене у цій статті,
позивачем суду не надано.

Підстав вважати, що свідоцтво про право на спадщину було видане нотаріусом
незаконно, немає.

З таких саме обставин не може бути визнаним недійсним договір
купівлі-продажу 1/2 частини будинку АДРЕСА_1від 13 липня 2005р.

Позивачем поданий позов до тих самих відповідачів, у тому
числі з тими самими вимогами, які заявлялися раніше з інших підстав, але і з
цих підстав позов не може бути задоволеним.

На підставі викладеного та керуючись ст. 344 ЦК України, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,
ст. 549 ЦК Української РСР, ст. ст. 60, 61, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа - Приватний нотаріус
Ялтинського нотаріального округу ОСОБА_4, Перша Ялтинська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності за набувальною давністю, визнання
недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та договору
купівлі-продажу, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294,
296 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Суддя