інстанції Мороз І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 грудня 2007
р.           Колегія суддів судової палати
в цивільних справах

Апеляційного
суду м. Києва в складі:

Головуючого                              Желепи О.В.

Суддів                                         Столбун
В.І., Побірченко Т.І,

при секретарі                              Денисенко С.С.

Розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 9 квітня 2004 р.
в справі за заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління земельних рбесурсів Київської міської
державної адміністрації, Київської міської Ради про визнання незаконним п.3
рішення Київради №311/288 від 21.04.2001 р. та зобов"язання передати
земельну ділянку у приватну власність.

Заслухавши
доповідь судді Желепи О.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів ,-

Встановила:

В вересні 2003 р. ОСОБА_1. звернувся до
Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної
адміністрації, Київської міської Ради про визнання незаконним рішення Київради
від 27.04.2001 р. №311/1288, п.3, яким позивачу передано у користування, а не у
власність земельну ділянку площею 0,01 га для експлуатації та обслуговування
індивідуального гаражу в садибі житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Києві та зобов
'язання Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної
адміністрації виконати роботи по приватизації земельної ділянки. В судовому
засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просив визнати п.3 рішення
Київради від 27.04.2001 р. незаконним та скасувати його, визнати за ним право
на приватизацію та передати у приватну власність земельну ділянку площею 0,01
га для експлуатації та обслуговування гаражу.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2004 р. в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1. про визнання незаконним п.3 рішення Київради №311/1288
від 27.04.2001 р. та зобов"язання передати земельну ділянку у приватну
власність відмовлено.

24 березня 2004
р. представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового
рішення, посилаючись на те, що судом не вирішені вимоги про визнання за
позивачем права на приватизацію спірної земельної ділянки.

Ухвалою Шевченківського
районного суду м. Києва від 9 квітня 2004 р.
в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення за позовом ОСОБА_1. до
Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної
адміністрації, Київської міської Ради про визнання незаконним п.3 рішення
Київради №311/1288 від 27.04.2001 р. та зобов'язання передати земельну ділянку
у приватну власність відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. порушив
питання про її скасування, посилаючись на те, що вона не відповідає вимогам
закону.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до
ст.214 ЦПК України, який діяв на час постановления
оскаржуваної ухвали суд, що постановив рішення, може за заявою осіб, які
беруть участь у справі, чи з власної ініціативи постановити додаткове рішення у
випадках:

1/ якщо відносно
якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали
пояснення, не постановлено рішення;

2/ якщо суд,
розв'язавши питання про право, не зазначив точно розміру присудженого стягнення
або які дії треба виконати;

З/ якщо суд не
вказав про негайне виконання рішення у випадках, передбачених ст.. 217 цього'
Кодексу; 4/ якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відмовляючи в
задоволенні заяви, суд в своїй ухвалі зазначив , що при ухваленні рішення
18.03.2004 р. ним ухвалено рішення відносно всіх заявлених позовних вимог, що
стосується передачі спірної земельної ділянки у приватну власність позивача, а
тому і прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви .

Доводи
апеляційної скарги, в частині того, що судом не розглянуті вимоги про визнання
права на приватизацію, не заслуговують на увагу, оскільки суд відмовив в
задоволенні позову про визнання права власності на спірну земельну ділянку в
тому числі і отримання її у власність шляхом приватизації.

Виходячи  з
наведеного   суд  обґрунтовано
відмовив  в  задоволенні
заяви     про ухвалення
додаткового рішення у відповідності до вимог ст.214 ЦПК України. Керуючись
ст.ст. 303, 307, 312, 314, 317,319 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 9
квітня 2004 р. залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців.