Справа 22 ц-
3391                                                Суддя
1 інстанції Савкевич К.М..
Категорія 40                                                           Доповідач
УХВАЛА

Іменем   України

21 травня   2007 року Апеляційний суд Донецької області
у складі

Головуючого Бугрим Л.М

Суддів
Зінов'євої А.Г. Рецебуринського Ю.Й.

При секретарі
Проляпа О.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку апеляційну скаргу Родинської
міської ради на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області
від 5 лютого 2007 року постановленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Родинської міської ради про визнання розпоряджень про накладення дисциплінарних
стягнень незаконними, про поновлення на попередньому місці роботи, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді Бугрим
Л.М., вислухавши пояснення представника міської ради Голубченко Н.М. , пояснення
позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006 року ОСОБА_1
звернувся з позовом до Родинської міської ради Донецької області про визнання
розпоряджень про накладення дисциплінарних стягнень незаконними, про поновлення
на попередньому місці роботи, стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу, стягнення моральної шкоди. Позивач посилався на те, що він працював
директором комунального багато-профільного підприємства комунального
господарства „ Комунальник"/ далі підприємство/ на підставі контракту
укладенного з відповідачем від 4 березня 2005 року до 26 червня 2006 року . 26
червня 2006 року він був звільнений з роботи на підставі розпорядження
Родинського міського голови від 26.06. 2006року № 33 pro за
систематичне порушення без поважних причин покладених обов"язків. В
обґрунтування цього звільнення були вказані розпорядження міської ради від 25.11
2005 року про оголошення йому догани, та розпорядження міського голови № 37 pro від
23.05.2006 року про оголошення догани. Окрім того у розпорядженні міського
голови про його звільнення було вказано на невиконання ним виробничо-
господарські діяльності підприємства, невиконання статутних завдань. Вважав
розпорядження міського голови про притягнення його до дисциплінарної
відповідальності та звільнення незаконними.

Рішенням Красноармійського міськрайсуду від 5 лютого 2007
року визнані незаконними розпорядження міського голови про накладення
дисциплінарних стягнень на ОСОБА_1. Позивача поновлено на попередньому місці
роботи директором комунального багато-профільного підприємства комунального
господарства „ Комунальник". На користь позивача з Родинської міської ради
Донецької області було стягнуто середній заробіток за час вимущенного прогулу у
сумі    9648 грн.08 коп. та

моральну шкоду  у сумі 1000 грн , за
надання юридичної допомоги стягнуто суму
3000 грн..

На вказане рішення суду Родинською міською радою подана апеляційна скарга у
якій ставиться питання про скасування судового рішення. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги міська рада посилалась на те, що позивач знаходився у
трудових відносинах підприємством, а не з міською радою і тому до участі у
справі у якості співвідповідача повинно було притягнуто комунальне
багато-профільне підприємство комунального господарства „ Комунальник" в
штаті якого знаходиться посада яку обіймав позивач і яке сплачувало йому
заробітну плату. Окрім того висновки суду про незаконне притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності та про звільнення не відповідають фактичним
обставинам справи.

У судовому засіданні представник міської ради Голубченко Н.М. підтримувала
доводи апеляційної скарги, просила рішення суду скасувати та відмовити у
позові.

Позивач ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2 просили рішення суду залишити без зміни, посилались на те,
що воно постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково,
а рішення суду скасуванню з направленням справи на новий розгляд з наступних
підстав

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з міської ради середній заробіток
за час вимушеного прогулу, моральну шкоду ,суд першої інстанції виходив з того
,що ОСОБА_1
знаходився з міською радою у трудових відносинах, а тому вважав ,що міська рада
є належним відповідачем по справі і що саме з міської ради, голова якої
допустив незаконне звільнення ,слід стягнути середній заробіток за час вимушеного
прогулу та моральну шкоду.

Проте , з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони
суперечать вимогам закону та обставинам справи.

Зокрема з
матеріалів справи вбачається ,що Родинська міська рада є власником
майна-комунального     багато-профільного     підприємства    комунального     господарства    „ Комунальник" яке є самостійною
юридичною особою і позивач дійсно був призначений на посаду директора цього
підприємства на підставі контракту укладеному з міською головою , а у послідуючому
звільнений з посади розпорядженням міського голови

. Однак, наявність укладеного контракту з міською головою не дає підстави
вважати ,що саме у зв"язку з цим позивач знаходився у трудових відносинах
з міською радою, у той час як у трудових відносинах позивач фактично знаходився
з комунальним багато-профільним підприємством комунального господарства „
Комунальник"/ де й виконував свої обов"язки директора цього
підприємства , знаходився у його штаті та отримував заробітну плату ,яку
виплачувало підприємство , а не з Родинською міською радою як помилково вважав
суд

. Окрім того, суд не звернув уваги на те, що на підставі розпорядження
міського голови на комунальном багато-профільном підприємстві комунального
господарства „ Комунальник"/ також було видано наказ про звільнення
позивача з роботи - № 88-к від 27.06.2007 року який дає підстави вважати посаду
директора на підприємстві вакантною і у випадку визнання незаконним звільнення
середній заробіток за час вимушеного прогулу ,моральну шкоду та інше сплачує підприємство
на якому працював позивач, а не міська рада.

Таким чином, комунальне багато-профільне підприємство комунального
господарства „ Комунальник" повинно бути притягнуто до участі у справі
співвідповідачем.

Згідно з вимогами ст. 311 ч.1 п. 4 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд
вирішив питання про права та обов"язки осіб, які не брали участь у справі.

З огляду на
зазначене судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд в той же суд в іншому складі суддів

Керуючись ст.
ст. 307 ч.1 п.5, 311 ч.1 п. 4, 315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Родинської міської ради задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 5
лютого 2007 року постановленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Родинської міської ради про визнання розпоряджень про накладення дисциплінарних
стягнень незаконними, про поновлення на попередньому місці роботи, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди
скасувати.

Справу повернути
на новий розгляд у той же суд, в іншому складі суддів.

Ухвала суду набирає чинності після її проголошення та
може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня
набрання нею чинності.