overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

8 травня 2007 року                                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
комунального підприємства теплових мереж “Криворіжтепломережа” про скасування
нарахованої заборгованості, відшкодування матеріальної шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу
від 11 квітня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області
від 30 листопада 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1
звернулася в суд із позовом до комунального
підприємства теплових мереж “Криворіжтепломережа” про скасування нарахованої
заборгованості, відшкодування матеріальної шкоди.

Зазначала, що після смерті її
матері - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 ніхто не проживав. У 1998
році та 1999 році та у 2004 році вона зверталася в теплову мережу із заявою про
відключення квартири від подачі теплової енергії.

Посилаючись на те, що їй було
відмовлено у відключенні подачі теплової енергії в квартиру та незаконно
нараховано заборгованість у розмірі 1 949 грн. 55 коп., просила скасувати нараховану заборгованість та відшкодувати матеріальну
шкоду у розмірі 1 700 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого
Рогу від 11 квітня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 листопада 2006 року, в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 11 квітня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко    Л.М. Лихута
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 квітня 2007
року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф., Сеніна Ю.Л., Шабуніна В.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання таким, що
втратив право на жиле приміщення,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він має
право на проживання у квартирі АДРЕСА_1, проте після його звільнення з місць
позбавлення волі з 23 лютого 2005 року відповідачка перешкоджає йому
користуватися квартирою.

ОСОБА_2 пред”явила застрічний позов,
в якому просила визнати         ОСОБА_1 таким, що втратив право на жиле приміщення, посилаючись на його
відсутність в цій квартирі без поважних причин більш ніж 6 місяців.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 25 вересня 2006  року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, а у задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду  м. Києва від 12 лютого 2007 року зазначене
рішення скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено, а зустрічний позов
задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав для
висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині
також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи  до судового розгляду.

Оскаржуване  рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1  відхилити, рішення Апеляційного суду  м. Києва від 12 лютого 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України
:
Є.Ф.Левченко

Ю.Л.Сенін

В.М.Шабунін
Справа
№2-«О»-34 2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 січня 2007 р.                                                                                                         м. Стаханов.

Стахановський міський суд Луганської області в
складі:

Головуючого:            Губрієнко А.І.

Секретаря:                         Зернової О.О.,

розглянувши в
попереднім судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту приналежності правовстановлюючого
документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник по національності - вірмен й є громадянином
Вірменії. У паспорті громадян Вірменії не вказується по батькові, а тільки
прізвище та ім'я. У закордонному паспорті заявника його прізвище зазначене - ОСОБА_2, ім'я - ОСОБА_3 і ці дані є в
перекладі його паспорта з вірменської мови на українську.

В 2006 р. ОСОБА_1 приїхав жити в м. Стаханов Луганської області, де одержав тимчасове свідоцтво на постійне проживання на території України. У цей час
він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і проживає по даній
адресі з 22 вересня 2006 р.

ОСОБА_1
збирає документи на оформлення пенсії, але у його
документах, що підтверджують стаж роботи на
території колишнього СРСР, виявилися розбіжності в написанні його по батькові. Так, у трудовій книжці зазначено його по
батькові -ОСОБА_4, а в довідці про заробітну
плату, виданої директором ВАТ «Айриван» міста Гавар, Вірменії, довідці
військового комісаріату м. Гавара й довідці директора ТОВ «Гавартранс»
його по батькові зазначене - ОСОБА_5.

Тому що різне написання його по батькові
перешкоджає оформленню пенсії й зазначені невідповідності не можуть
бути усунуті іншими шляхом, крім як у судовому порядку, ОСОБА_1 звернувся в суд
з дійсною заявою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив свої вимоги й пояснив, що різночитання його по батькові в документах, що
підтверджують його виробничий стаж, перешкоджають йому в оформленні
пенсії.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає
вимоги ОСОБА_1 підлягаючими задоволенню, тому що
правильність написання його по батькові: ОСОБА_1-підтверджується записом у тимчасовому посвідченні" на постійне
проживання на території України й довідкою
податкової інспекції м. Стаханова про присвоєння
йому ідентифікаційного номера.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 130 ч.1 п.1, 212-215 й 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі й уважати встановленим наступний факт, що правовстановлюючі документи: трудова
книжка на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, довідка про
заробітну плату ВАТ «Айриван», м.Гавар, Вірменії на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5, довідка військового
комісара м. Гавара на ім'я рядового запасу ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5 та довідка ТОВ «Гавартранс» про роботу
ІНФОРМАЦІЯ_1 в автоколоні. № 2988 ( у перекладі з
вірменської мови) на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5 - належать
ОСОБА_1.

Рішення набуває законної сили через
10 днів після його проголошення, якщо на нього не буде подана заява про його апеляційне оскарження в апеляційний суд
Луганської області.
Справа №2-551 2007 р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 січня 2007 р.                                    Стахановський
міський суд Луганської області

у складі: головуючого: судді Рибак А.М.

при секретарі:                             Роман О.М.

розглянув у
засіданні у суді м. Стаханова
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

в обгрунтування позову позивач вказала, що 01.03.1997 р. вона зареєструвала
шлюб з ОСОБА_2. Шлюб було зареєстровано відділом ЗАГС м. Стаханов Луганської області, актовий запис
НОМЕР_1. Шлюб перший у обох сторін.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачем та після розірвання шлюбу також буде
мешкати з нею. На утримання дитини відповідач надає матеріальну допомогу
добровільно.

Позивач зазначив, що після реєстрації шлюбу вони жили
добре приблизно до вересня 2005 p., після чого в
родині стали виникати сварки та скандали. Відповідач перестав звертати увагу на
позивача, припинив з нею шлюбні відносини. Позивач стала підозрювати, що
відповідач має іншу жінку, але він це заперечував. Шлюбні відносини сторони
припинили у вересні 2005 р. і до теперішнього часу не відновлювали.

05.01.2007 p., після чергової сварки, відповідач забрал у позивача ключі
від квартири, чим створює перешкоди її проживанню в квартирі, звинуватив
позивача у подружній невірності.

Позивач просить
суд шлюб розірвати.

Майнового спору
сторони поки не мають.

У засіданні позивач наполягала на своєму позові, пояснив,
що не має бажання підтримувати шлюбні відносини з відповідачем.

Відповідач позов
визнав,   надав заяву про розгляд справи
без нього.

Вислухав позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню.

У судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 01.03.1997 р., про що свідчить
довідка про укладення шлюбу, яке є в матеріалах справи.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить надана до матеріалів справи довідка про
народження.

Майнового спору
не мають.

Родина розпалась з вересня 2005 року і відновити шлюбні відносини
неможливо, сторони однією родиною не мешкають.

На утримання
неповнолітнього сина відповідач надає матеріальну допомогу добровільно.

Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу за такими обставинами суперечило б інтересам одного з них та
інтересам їх неповнолітньої дитини,   що
має істотне значення.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-213, 214-215, 218 ЦПК
України, ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

розірвати
шлюб, зареєстрований 01.03.1997 р.
у відділі ЗАГС м.
Стаханов Луганської області, актовий запис НОМЕР_1 між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 ( ОСОБА_4).

Стягнути
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 8 (вісім) грн. 50 коп., з кожного, на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Луганської області шляхом подачі у 10-ти денний строк заяви про апеляційне
оскарження і протягом 20 днів після цього апеляційної скарги
Справа 2-167
РІШЕННЯ

ІМ"   ЯМ         УКРАЇНИ

13
лютого 2007   року       Ніжинський міськрайонний суд в складі: головуючого судді СКАЛОЗУБА О .М. При секретарі ПОЛЄТАВКІНОЇ М.О. Позивача
ОСОБА_1 Пред.
відповідача БИЦЬКОЇ
Л.П.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду
м.Ніжин цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ВАТ ФІРМА" МОНТАЖ" про
покладення обов'язку видати уточнюючу
довідку про підтвердження спеціального трудового стажу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в заяві і в суді просить зобов'язати Ніжинське ВАТ "Монтаж " видати   йому уточнюючу довідку для
підтвердження йому спеціального трудового стажу газоелектрозварювальника за час
роботи в СПМК 594
м.Ніжин з 15 листопада 1979 року по 13
серпня 1985 року   , посилаючись на слідуючі обставини :   наказом
НОМЕР_1 від
11 листопада
1979 року по СПМК № 594 Тресту "Центросільспецмонтаж " він був прийнятий на роботу газоелектрозварювальника. 13 серпня 1985
року він
звільнився   за власним бажанням. Коли він звернувся до
Бахмачського відділення Пенсійного Фонду України для оформлення йому
пільгової пенсії з'ясувалося,що   йому
необхідно додати уточнюючу довідку про підтвердження спеціального трудового
стажу ,а саме газоелектрозварювальника за час роботи в СПМК 594. В даний
час   дане підприємство реорганізоване та
його правонаступником є Ніжинське ВАТ фірма "Монтаж ". У видачі довідки вищеназвана фірма відмовила йому ,посилаючись на те,що
оригіналі наказу НОМЕР_1
від 11 листопада 1979 року відсутнє його прізвище. Той факт ,що він працював за цей період
підтверджується записами в трудовій книжці,особовою карткою та наказом про
надання йому щорічної відпустки.

Представник відповідача   в судовому
засіданні позовні вимоги визнала і не заперечує проти їх задоволення   та пояснила ,що дійсно в наказі НОМЕР_1 від 11
листопада 1979 року була
допущена помилка ,а саме :
не вказано прізвище позивача.,хоча даним наказом він був
прийнятий на роботу.

Вислухавши сторони ,дослідивши інші докази ,суд вважає ,що при таких обставинах позов підлягає задоволенню ,так як викладені в заяві
доводи знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами

Керуючись   ст. 11,13 ЦК України ,213-215,218 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

Зобов'язати
Ніжинське ВАТ "Монтаж " видати ОСОБА_1 уточнюючу довідку для підтвердження йому спеціального
трудового стажу газоелектрозварювальника за час роботи в СПМК 594 м.Ніжин з 15
листопада 1979 року по 13 серпня 1985
року .

На рішення може
бути подано до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайсуд
заяву про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів після його проголошення ,а апеляційну скаргу протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження .

Якщо заяву про апеляційне оскарження рішення не подано протягом 10 днів після його проголошення ,то рішення набуває законної сили після
закінчення цього строку.

Якщо заяву про апеляційне
оскарження рішення подано протягом 10 днів апеляційну
скаргу не подано протягом 20 днів після її подання
,то рішення набуває законної сили після закінчення 20 денного строку.
Справа 2-128 ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ

ІМ"
ЯМ         УКРАЇНИ

16 лютого 2007
року
Ніжинський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді СКАЛОЗУБА О.М. при секретарі
ПОЛЄТАВКІНІЙ М.О. представника позивача ЧУМАК Л.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.Ніжину
цивільну справу за позовом "
ВАТ "ЧЕРНІГІВГАЗ" до    ОСОБА_1 про стягнення
боргу за спожитий природний газ в сумі 87  грн. 89
коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в заяві і його представник
в суді просить  стягнути з   відповідача на користь ВАТ
"Чернігівгаз"    87
грн. 89   коп. боргу за  спожитий природний газ,30 гр. як витрати за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь Ічнянського
управління по газопостачанню та газифікації
та 51 грн
держмита на користь держави ,
посилаючись на те,що  він добровільно
не розрахувався за  спожитий природний
газ і тому утворилася заборгованість за період з липня 2006
року по грудень  2006
року ,яку він добровільно погашати не бажає.

Відповідач до суду не з"явився без поважних причин
про,що свідчить акт про відмову отримання судової повістки ,складений
представником позивача ,таким чином відповідач був належним чином повідомлений
про день,час ,місце розгляду справи,що дає суду право ухвалити заочне рішення
на підставі наявних у справі доказів про,що не заперечує і представник
позивача.

Вислухавши представника позивача ,дослідивши інші докази
,суд вважає ,що при таких обставинах позов підлягає задоволенню ,т.я викладені
в позовній заяві доводи знайшли своє підтвердження дослідженими в суді
доказами.

Керуючись ст. 213-215,218
224-228 ЦПК України ,
ст.ст. 509, 526 ЦК
України

ВИРІШИВ:

Стягнути на користь ВАТ "Чернігівгаз " з    ОСОБА_1   заборгованість за спожитий природний газ в
сумі   87  грн. 89
коп. р/р 48
ТОВ КБ " Фінансова
ініціатива"МФО 380054,код 25787283
, витрати на інформаційно-технічне забезпечення на користь Ічнянського
Управління по газопостачанню та газифікації в розмірі 30 гр.(р(р 260034884 ,ЧОД АППБ
"Аваль" ,МФО 353348
,код 22829101) та 51
грн. державного мита на користь держави .

Копія заочного рішення
направляється відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням не пізніше 5 днів з дня його
проголошення.

Відповідачем може бути подано заяву
до Ніжинського міськрайсуду про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

На рішення може бути,подано до Чернігівського
апеляційного суду через Ніжинський міськрайсуд заяву про апеляційне оскарження
рішення протягом 10 днів
після його проголошення ,а апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після
подання     заяви про апеляційне
оскарження .

Якщо заяву про апеляційне оскарження рішення не подано
протягом 10 днів , то рішення
набуває законної сили після закінчення цього строку.

Якщо заяву про апеляційне оскарження рішення подано
протягом 10 днів ,а
апеляційну скаргу не подано протягом 20 днів після її подання ,то рішення
набуває законної сили після закінчення 20
денного строку.
Справа №2-107
міськрайонний суд Чернігівської області
в складі : головуючої судді Триголової В.М.
Розглянувши   у відкритому судовому засіданні в місті
Ніжині   справу за позовом
Ніжинської   міської   Ради про визнання права власності
звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно до
відповідача , пославшись
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті залишилось спадкове
майно-будинок АДРЕСА_1. На
момент смерті батька з ним жила мати ОСОБА_3, яка Фактично прийняла спадщину . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла і мати . Крім нього, є ще
дві спадкоємиці за законом -
його сестри ОСОБА_4 і ОСОБА_5.
законом строк ніхто з спадкоємців з заявою про прийняття спадщини до
нотаріальної контори не звертався ,
а він зразу ж після смерті матері фактично вступив в управління і володіння
спадковим майном - поглядав
і доглядає за спадковим будинком .
Так як нотконтора йому не видає свідоцтво про право на спадщину , він просить суд
визнати за ним право власності на спадковий будинок .
В суді позивач
позов підтримав і пояснив ,
що спадковий будинок ,
на який він просить визнати за ним право власності, зареєстрований
на його батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. На
момент смерті батька в будинку жила його мати ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. І за життя
її смерті він доглядав за будинком ,
зробив його ремонт, проте до нотаріальної контори своєчасно не з'явився і
не подав заяву про прийняття спадщини ,
а тепер нотаріальна свідоцтво про право на спадщину йому не видає . Крім нього, є ще
дві його рідні сестри ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ,
які відмовились від прийняття спадщини .
визнати за ним право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за спадщиною .
відповідача - Ніжинської міської Ради до суду не з'явився , проте, від міської
Ради надійшов лист , в якому міська Рада позов визнає і просить справу розглянути
у відсутності її представника .
про смерть підтверджується ,
що батько позивача помер в ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Копією свідоцтва про народження підтверджується , що позивач - їх син.
довідки-характеристики видно, що будинок ,
про який йде мова в заяві ,
зареєстрований на батька позивача.
посвідченої заяви видно, що інші спадкоємці - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відмовились від одержання спадщини .
При таких обставинах суд вважає . що позов позивача
підлягає задоволенню .
Керуючись ст.215 ЦПК України , ст. ст. 328 ,1261.1216ЦК
України , суд
ОСОБА_1 право власності домоволодіння АДРЕСА_1.
Рішення     може
бути     оскаржене  до
Чернігівського
апеляційного  суду    через

Ніжинський міськрайонний
суд

Заява про апеляційне оскарження рішення полається до суду подається до суду
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана на протязі двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набуває
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження , якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом .
АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
Справа № 22 - 54 / 2007                                                          оскаржувана ухвала постановлена
Категорія 41                                                                                 головуванням
Доповідач  Чуприна В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

24
січня    2007
року                                              Колегія
суддів судової палати з

цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі :

Головуючого : Чуприни В.О.

Суддів : Іванюка М.В.,
Камзалова В.В.

При секретарі : Руденко О.М.

За участю :
позивача ОСОБА_1., представника позивача ОСОБА_2., представника відповідача
Олійника М.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду
Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Замостянського районного
суду м. Вінниці від 29 вересня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Вінницьке спеціалізоване управління
«Стальконструкція» №126»
ВАТ «Центростальконструкція» про стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 29 вересня 2006 року позовну
заяву ОСОБА_1. залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою в судове
засідання без поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись
на порушення норм процесуального
права, які виразилися в тому, що суд належним, чином не повідомив про
час та місце судового розгляду, просив скасувати ухвалу і передати справу на
новий розгляд.

2

В запереченні ДП ВСУ «Стальконструкцїя « - №126 в особі начальника Цмокалюка І.І. вважає ухвалу законною, оскільки підприємство повністю розрахувалось з позивачем, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення,
а ухвалу без зміни.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 207 ЦПК України суд залишає заяву без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин або
повторно не повідомив суд про причини неявки, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Із матеріалів справи вбачається, що
суд постановив ухвалу за відсутності позивача, не
маючи даних про те, що йому було повідомлено у встановленому законом
порядку про час та місце судового розгляду.

За таких обставин суд порушив вимоги норм
цивільного процесуального права і це є підставою для
скасування постановленої у справі ухвали.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Замостянського районного суду
м. Вінниці від 29 вересня 2006 року скасувати і направити справу на новий розгляд по
суті позову в цей же суд.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не підлягає.