Справа №2-20/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 року                                                                           Немирівський
районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого                                              судді
Слободяник Т. В.

При секретарі                                                            Пелішенко В. В.

З уч. адвоката                                                           ОСОБА_8

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

Справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину договору дарування
недійсним, визнання дійсним правочину договору купівлі-продажу та визнання
права власності на 1/2 від 3/25 частини будинку, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 1999 року позивачка ОСОБА_1, і відповідач
ОСОБА_3, зареєстрували
шлюб і проживають в шлюбі до цього часу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилася дитина.

Подружжя вирішило придбати квартиру
в м. Немирові для проживання їхньої сім'ї.

Квартира була знайдена, подружжя її
оглядало, але оформленням купівлі квартири займався відповідач ОСОБА_3, а позивачка
ОСОБА_1, на той час
за станом здоров'я не могла приймати у цьому участь, тому робила це мати
ОСОБА_4.

Квартира була придбана і вся сім'я вселилася в неї, де
проживає до даного часу.

Але в сім'ї в останній час
змінилися відносини між подружжям, почали виникати сварки, чоловік часто вживав
спиртні напої на цьому грунті вигонив дружину з квартири. А коли вона заявила,
що має право на частину квартири, то від чоловіка ОСОБА_3, дізналася, що
квартира подарована йому, а не куплена для них.

Вважає, що порушено її право на
житло, гроші за квартиру були заплачені продавцю, а тому це букв не договір
дарування, а договір купівлі-продажу квартири. Щоб відновити своє право на
житло ОСОБА_1, звернулася
до суду.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1, свої
позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що була домовленість про купівлю
квартири, зібрані для цього кошти. Але при оформлені документів на квартиру
була відсутня, про те що мав місце договір дарування квартири, а не
купівля-продаж зізналася зовсім недавно.

Просить суд
визнати недійсним договір дарування квартири від 26 квітня 2002 року між
ОСОБА_2, і ОСОБА_3.

Визнати, що мав між ними місце договір купівлі-продажу
квартири, визнати за нею як подружжям право власності на 1/2 частину
3/25 частин будинку.

Відшкодувати понесені нею судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, подав
телеграму де просить розглядати справу без нього, позов визнав.

Відповідач ОСОБА_3, позову не
визнав. Пояснював суду, що йому було квартиру подаровано, він грошей, за неї не
сплачував. В позові просить відмовити ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши надані докази вважає позов підлягаючим до задоволення зі
слідуючих підстав.

2

Позивачка
ОСОБА_1, і відповідач ОСОБА_3, перебувають у шлюбі з 06.11.1999 року по даний час відповідно свідоцтва про одруження (а. с. 5).

За договором
дарування від 26 квітня 2002 року ОСОБА_2, подарував ОСОБА_2, квартиру (а. с. 4), а останній на
той час був у шлюбі з позивачкою.

Свідок
ОСОБА_5, що діяла на той час по дорученню від імені ОСОБА_2, власника квартири, підтвердила, що квартира фактично
продавалася, вона отримала гроші за неї для ОСОБА_2,
але був оформлений договір дарування на одного ОСОБА_3, ОСОБА_1, не було при цьому.

Свідок ОСОБА_4., пояснювала суду, що за квартиру вона давала ОСОБА_5, гроші в сумі 2400 доларів США, з цієї суми 2000 доларів дала вона і 450 доларів батьки її зятя ОСОБА_3 Як саме було оформлено документи на квартиру
вона знала, але донці не повідомляла з урахуванням її стану здоров'я, оскільки
вона на той час була вагітна, знаходилася на стаціонарному лікуванні.

В домовій
книзі для прописки у будинку АДРЕСА_1 власником
будинку вказано ОСОБА_3, і прописані ще ОСОБА_1, та син ОСОБА_6 (а. с. 6-11).

Отже, в
судовому розгляді справи доведено, що 26 квітня 2002 року між представником дарувателя ОСОБА_5, і обдарованим ОСОБА_3, мав місце не договір
дарування, а договір купівлі-продажу квартири так як одна сторона передала
квартиру, а друга за неї кошти. З цих підстав договір дарування від 26 квітня
2002 року між ОСОБА_5, і ОСОБА_3., слід
визнати недійсним, визнавши, що це мав місце договір купівлі-продажу
квартири.

Цей договір
купівлі-продажу був здійснений під час перебування позивачки і відповідача ОСОБА_3, в шлюбі, за спільні кошти придбано
квартиру, а тому позивачка ОСОБА_1, має право власності на 1/2 частину 3/25 частин
будинку і господарських будівель.

До стягнення
з відповідачів на користь позивачки ОСОБА_1, підлягають солідарно судові витрати в сумі 463 гривні.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 215, 216, 235, 236, 328, 334, 344 ЦК України, 60, 70 СК України, 208,209,213-218,221-223 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, задовільнити.

Визнати недійсним правочин договір
дарування від 26 квітня 2002 року між представником
дарувателя ОСОБА_5 і обдарованим ОСОБА_3 на 3/25
частини житлового будинку АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_7, Немирівського районного нотаріального округу зареєстрованого в реєстрі
під НОМЕР_1.

Визнати, що мав місце правочин -
договір купівлі-продажу 3/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1 між представником продавця ОСОБА_5, і покупцем ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 , як дружиною
ОСОБА_3, право власності на 1/2 частину 3/25 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з
відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1, 463 (чотириста шістдесят три) гривні судових
витрат.

3

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10-и днів з дня його оголошення, апеляційна скарга подається
протягом 20-и днів після подання заяви про апеляційне оскарження.