Справа № 2-799/07
районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого -   судді Погрібного С.О.
за секретаря                            -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виділення частини будівлі в натурі, -
Позивач звернулася до суду з вимогою про визнання за нею
права власності на приміщення домоволодіння АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку літ.
,Б", господарських будівель літ. „Е",
„Д" у самостійне, посилаючись у обґрунтування своїх вимог на такі
обставини. Позивачка є власницею 12/25 частин цього домоволодіння, яке вона
отримала у порядку спадкування за законом згідно із відповідним свідоцтвом від 1.04.1992 року та розпорядженням
Малиновської районної адміністрації № НОМЕР_1. Цим розпорядженням затверджений
виділ частини домоволодіння, втім їй відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності на об'єкт нерухомості. Оскільки відповідач не бажає оформити договір
про поділ спільного майна, позивачка змушена звернутися до суду з цією заявою,
просить вирішити питання у судовому порядку.
Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце судового
засідання за місцем проживання, поважних причин неявки в судове засідання суду
не представив. Суд у зв'язку з його неявкою та неповідомлення про
поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК
України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив
слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного
розгляду справи.
Заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
наступного. Судом установлені такі фактичні
обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів.
Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 1 квітня 1992
року ОСОБА_1 була власницею 12/50 частин домоволодіння за АДРЕСА_2, який в цілому складався з двох кам'яних житлових будинків під
літ. "А" та "Б", загальною житловою площею 85,5
кв.м., а також надвірних споруд -
літ. "Д" - літня кухня, "Е" - гараж,
"Ж" - сарай, "З" - гараж, "Г" - вбиральня, "
1-3, 5-8 -огородження, І - цистерна, ІІ-ІИ - мостіння, розташовані на земельній
ділянці площею 555 кв.м. Також ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності від
1 квітня 1992 року на інші 12/50 частин цього домоволодіння як іншому з
подружжя, яка пережила померлого чоловіка - ОСОБА_3. Рішенням виконкому
Малиновської районної ради народних депутатів № НОМЕР_2 проведений перерахунок ідеальних часток у вказаному домоволодінні.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 4 лютого 2005
року у справі № 2-2594/05 за позовом ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської
ради за цією стороною визнано право
власності на прибудову до літньої кухні під літ "Д" будинку АДРЕСА_1. Розпорядженням
Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № НОМЕР_1 затверджено
акт державної міжвідомчої комісії від 9.11.2005 року, прийнято до експлуатації
тамбур у літ. "д" (загальна площа 4,25 кв.м.), за адресою АДРЕСА_1.

9.02.2006
року КП "ОМБТІ та РОН"
складений висновок про можливість виділу із домоволодіння по АДРЕСА_2  в м. Одесі ОСОБА_1 самостійного домоволодіння під АДРЕСА_1, що складатиметься з будинку літ. "Б", службових споруд
"Е", "Д" на земельній ділянці площею 276 кв.м. Згідно
з листом Центру поштового зв'язку № 5 за зверненням позивачки визнано за можливе присвоїти окремо розташованому житловому будинку поштову адресу:АДРЕСА_1. Розпорядженням
Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № НОМЕР_3  затверджено
виділ частини домоволодіння за адресою:АДРЕСА_1 в частині, яка складається з
житлового будинку літ. "Б", господарський будівель літ.
"Е", "Д'
- у самостійне та присвоїти домоволодінню, яке належить ОСОБА_1 поштову адресу -АДРЕСА_1. Цим же розпорядженням зобов'язано КП "ОМБТІ
та РОН" внести відповідні зміни до технічного паспорту згідно з вказаним
положенням та оформити свідоцтво про право власності.

Щодо прав на земельну ділянку, на якій розташований
спірний будинок, то сторони користуються нею на підставі договору на право
забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 1
квітня 1952
року, яким у користування ОСОБА_4  виділено ділянку площею 555 кв.м, на підставі
рішення виконкому Одеської міської ради № НОМЕР_4.

Згідно із
технічним паспортом житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, виданим на ім'я
позивачки, загальна житлова площа будинку, який вона просить виділити зі
спільного майна, складає 35,1
кв.м., загальна 62,6 кв.м., також до складу домоволодіння
входять гараж літ. "Е", літня кухні - літ. "Д", № 2, 7, 8 -огородження,
II - мостіння.

Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній частковій власності. За загальним
правилом ч. З ст. 364 ЦК України договір про виділ у
натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі у підлягає
нотаріальному посвідченню. Таким чином позивачка має право вимагати виділу у
натурі частки із майна, яка їй належить. При цьому перешкод, встановлених ч. 2 ст. 364 та ст. 183 ЦК України, судом не виявлено,
оскільки спільне спірне домоволодіння складається з двох окремих житлових
будинків, кожний із яких може бути самостійно використовуваний без втрати його
цільового призначення.

Враховуючи зміст
цитованого рішення суду від 4
лютого 2005 року,
яким визнано за позивачкою право власності на прибудову до літньої кухні під
літ. "Д", прийняття до експлуатації тамбуру до літ. "Д" за
її же зверненням, суд має зробити висновок
про тривалий характер порядку користування спільним домоволодінням, що фактично склався між сторонами. Виділ, про який
просить позивачка перед судом, відповідає вказаному порядку, що склався
між сторонами, користування спільним домоволодінням, земельні ділянки, на яких
розташовані поділювані житлові будинки та
службові споруди, є приблизно однаковими за розмірами.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може
зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову)
без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх
прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не
змінює розміру часток співвласників у праві
спільної часткової власності. Суд також вважає виконаними вимоги ч. З ст. 375
ЦК України, відповідно до якої право на забудову здійснюється за умови
додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших
норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим
призначенням.

Враховуючи, що житловий будинок, що виділяється є ізольованим, ця нерухома
річ відповідає нормам та правилам, беручи до уваги обставини справи, зокрема,
неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд
вважає за можливе захистити право позивачки шляхом визнання за нею права на
виділ в натурі її части зі спільного майна та визнання права власності на
відповідні споруди.

За п. 6 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу,
зокрема, шляхом зміни право відношення. Згідно ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його
право власності.

Суд роз'ясняє, що задовольняючи позов про визнання права власності,
примірники свідоцтва про право на спадщину за законом від 1 квітня 1992
року та свідоцтва про право власності на ім'я ОСОБА_1, виданих після смерті
ОСОБА_3, вилучаються для зберігання в матеріалах цивільної справи, оскільки
рішення суду при набранні ним законної сили буде для позивачки документом, що
посвідчує її право власності на зазначений житловий будинок.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 16,
364, 375, 392 ЦК України, ст. ст. 10,
11, 61, 174, 212-215 Цивільного процесуального кодексу
України, п.п. 6, 7 постанови Пленум Верховного Суду
України від 4.10.1991 року № 7 „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної
власності громадян на жилий будинок", СУД -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виділення частини будівлі в натурі -задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі частку зі спільного майна - домоволодіння, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1
право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що складається в цілому з житлового будинку під
літ. "Б", господарський будівель - гаражу під літ.
"Е", літньої кухні під літ. "Д", огорожі" 2, 7, 8, II -
мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 276 кв.м., згідно із
технічним паспортом від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може
бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції
заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення може
бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом
звернення з заявою про перегляд заочного
рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ:          CO.
Погрібний