Справа № 2-466 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

01 червня 2007 року                                                                       Новоазовський районний суд

Донецької області

у складі:
головуючого судді                                                              Преснякової А.А.

при секретарі                                                                 Мірошниченко Т.М.

за участю позивачів                                                                        ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідачки                                                                   ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Новоазовськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Седовської селищної ради Новоазовського району про
визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності
на 1/2 частину будинку за спадкуванням за законом,

встановив:

Позивачі 26.04.2007 року звернулися
до суду з даним позовом до відповідачів, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_1, після смерті якого залишилося
спадкове майно у вигляді жилого будинку АДРЕСА_1. Зазначене майно належить померлому на праві спільної власності подружжя,
частка позивачки ОСОБА_1 складає 1/2 частину майна.

Оскільки будинок був зареєстрований
на померлого ОСОБА_1 на підставі договору про надання у безстрокове
користування земельної ділянки, при житті ОСОБА_1 не встиг отримати свідоцтва про право власності на будинок, при його житті розподіл
будинку не проводився, а на виділ 1/2 частини
будинку необхідно згода чоловіка, нотаріус відмовила позивачці в видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частину будинку.

Крім позивачки спадкоємцями є
донька померлого ОСОБА_3 та онуки, оскільки їх донька ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Просять
визнати, що будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на праві
спільної власності подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності за спадкуванням за
законом після смерті діда на 1/6 частку будинку
АДРЕСА_1, за ОСОБА_1 визнати право власності за спадкуванням за
законом після смерті чоловіка на 2/6 частки будинку АДРЕСА_1, враховуючи, що ОСОБА_3 відмовилась від належної їй 1/6 частини спадкового будинку, а онук
померлого ОСОБА_4 спадщину не приймав, позов визнав.

Позивачі в
судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, підтвердила, що відмовляється
від належної їй частини спадщини на користь матері.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надіславши заяву. Позовні вимоги
визнає, просить розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Седовської
селищної ради в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, заперечень за позовом не надав, просить розглянути справу
за його відсутності.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов
доведеним і

підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

2

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_1 (а/с 10), який
перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 1952 року, згідно свідоцтва про
шлюб (а/с 11).

Як вбачається з витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.05.2006р. (а/с
21), ОСОБА_6 належить будинок АДРЕСА_1 на
підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки
для будівництва жилого будинку від 15.03.1967 року .

Оскільки на час набуття ОСОБА_6
права власності на будинок він знаходився в шлюбі з ОСОБА_1, то на підставі ст.
60 Сімейного Кодексу України, ОСОБА_1 належить на
праві спільної сумісної власності подружжя 1А частина жилого будинку
АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтв про народження та свідоцтв про укладення шлюбу (а/с 13,12,
35), ОСОБА_1 мав
двох дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження є сином
ОСОБА_5
(а/с 12), яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а/с 11).

Як вбачається
з наданої нотаріусом копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1,
позивачка та відповідачка ОСОБА_3 у встановлений строк звернулися з заявами до
нотаріальної контори, ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини після смерті
батька - ОСОБА_1 на користь своєї матері ОСОБА_1, більш ніхто з
заявами про прийняття спадщини не звертався.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Відповідно до
ч.1 ст. 1266 ЦК України
внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Із ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець
за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти
її.

Незалежно від
часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 60
Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної
власності, на підставі ст. 70 вказаного Кодексу частки майна дружини та
чоловіка є рівними.

На підставі
викладеного, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1, що належав її чоловіку ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, оскільки в
судовому засіданні встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності подружжя, а також
визнати за ОСОБА_1 право власності за спадкуванням
за законом після смерті чоловіка ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину жилого
будинку АДРЕСА_1, оскільки в судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини після смерті
батька - ОСОБА_1 на користь своєї матері ОСОБА_1.

Крім того, визнати за ОСОБА_2 право власності
за спадкуванням за законом після смерті
діда ОСОБА_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року право власності на 1/6 частину жилого
будинку АДРЕСА_1, оскільки він спадкує ту частину спадщини, яка належала б за законом його матері ОСОБА_5, якби вона була жива на час відкриття
спадщини, а також у судовому засіданні встановлено, що позивачі не відмовлялися від прийняття спадщини, у
встановлений законом строк звернулися з заявою про прийняття спадщини.

Керуючись ст.
60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 1261, 1266, 1268, 1270, 1273 ЦК України,
ст. 60 СК України, суд,

вирішив :

3

Позов ОСОБА_1
та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Седовської селищної ради Новоазовського району про визнання будинку
спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину будинку за спадкуванням за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 на праві спільної
сумісної власності подружжя право власності на 1/2 частину жилого будинку
АДРЕСА_1, та що належав її чоловіку
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за
ОСОБА_1 за спадкуванням за законом право власності на 1/3 частину жилого будинку АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2 за спадкуванням за законом право власності на 1/3 частину жилого будинку АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рі­шення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним су­дом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Апеляційний суд
Донецької об­ласті через суд Новоазовського району шляхом подачі в десятиденний
строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.