СтандартЗаголовокОсновнойтекстСписокНадписьОглавлениеЗаголовокЗаголовокКомпьютер
Справа № 2- 584/ 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2007 року                                                         Криворізький
районний суд

Дніпропетровської
області

в складі: головуючого судді -     Приміч Г.І.

при секретарі -                                 Поліщук Л.І.

за участю
позивача    -   ОСОБА_1.

відповідача                   -     ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні м. Кривого Рогу позовну заяву ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення авансу та матеріальних витрат, -

В С Т А Н О В И В:

13.07.2007 року позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою.
В ході судового засідання уточнюючи свої позовні вимоги просив суд визнати
договір укладений між ним та відповідачкою 30.04.2007 року договором авансового
внеску та стягнути з відповідачки 3042 грн. в рахунок повернення авансового
платежу, 91,26 грн. в рахунок відшкодування понесених ним збитків та 300 грн. в
рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. Крім, цього просив суд
стягнути з відповідачки на його користь 81 грн. в рахунок відшкодування
понесених ним судових витрат, сплачених при зверненні до суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог він посилався на те, що 30.04.2007
року між ним та відповідачкою ОСОБА_2. було укладено письмовий договір, згідно
якого ОСОБА_2зобов'язалася продати йому будинок розташований за адресою:
АДРЕСА_1, а він зобов'язався придбати вказаний будинок за 25800 доларів США, в
строк до 30.08.2007 року. При цьому, ним відповідно до умов вказаного договору
було передано ОСОБА_3. суму авансу в розмірі 3042 грн., що еквівалентно 600
доларам США, яку він отримав в банку оформивши споживчий кредит, за що
сплатив  банку комісію в розмірі 91,26 грн.,
понісши при цьому збитки на вище вказану суму.

З метою виконання умов вказаного договору він дав оголошення про продаж
своєї квартири.

ОСОБА_2порушила взяте на себе зобов'язання про продаж йому будинку,
оскільки не чекаючи оговореної в договорі дати - 30.08.2007 року, вона дала
оголошення до засобів масової інформації про продаж вказаного будинку,
збільшивши його вартість.

При зверненні до відповідачки з вимогою про повернення суми авансу, остання
відмовила йому, вказуючи на те, що вказану суму авансу вона віддала іншій
особі.

Оскільки, ОСОБА_2порушила взяті на себе зобов'язання за договором і
відмовилася від повернення суми авансу в добровільному порядку, позивач
змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення з неї суми авансу,
понесених ним витрат по отриманні суми авансу в банку та понесених судових
витрат.

В ході судового засідання позивач уточнені позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2в ході судового засідання позовні вимоги визнала
частково, а саме не заперечувала проти стягнення з неї суми авансу, визнаючи
той факт, що дійсно порушила взяті на себе зобов'язання відповідно до договору
від 30.04.2007 року, оскільки підвищила ціну на будинок та помістила оголошення
про його продаж до газети, маючи намір продати його за більшу ціну, в іншій
частині позовні вимоги не визнала, вказувала, що дати оголошення до газети про
продаж будинку за більшу ціну її спровокував сам ОСОБА_1., який вказуючи, що
він ще  не продав свою квартиру, дав
згоду на розміщення такого оголошення.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам наданим сторонами, дійшов висновку
про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 3 ст. 510 передбачає, що якщо кожна із сторін у
зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки вона вважається боржником у
тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно
кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Судом було встановлено, що 30.04.2007 року між сторонами
по справі було укладено письмовий договір, згідно якого вони взяли на себе
взаємні обов'язки, так ОСОБА_1. зобов'язався в строк до 30.08.2007 року
придбати у ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1Криворізького району, який належить
їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від
14.10.2005 року та реєстрації в Державному реєстрі правочинів (л.с.23-26) та
сплатити за нього  28 500 доларів США, а
ОСОБА_2взяла на себе зобов'язання не змінювати вартість вказаного будинку та не
продавати його іншим особам до 30.08.2007 року (л.с. 21).

Відповідно до умов вказаного договору, ОСОБА_1. передав
ОСОБА_3. суму завдатку в розмірі 600 доларів США, що еквівалентно 3042 грн.
(л.с.21,36), але відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або
рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його
виконання.

Оскільки укладений між сторонами договір від 30.04.2007
року передбачав купівлю-продаж житлового будинку, для якого відповідно до ст.
657 ЦК України встановлена обов'язкова письмова нотаріальна форма укладення з
обов'язковою державною реєстрацією, то суд приходить до висновку, що сторонами
не було дотримано обов'язкової форми укладення договору купівлі-продажу
житлового будинку.

Оскільки між
сторонами при укладені договору про купівлю-продаж житлового будинку, не було
дотримано вимог щодо форми укладення вказаного договору, то отримані
відповідачем від позивача кошти, суд вважає за необхідне розцінювати як аванс,
про що не заперечував в ході судового засідання і сам позивач.

Керуючись ч. 2 ст. 570 ЦК України, відповідно до якої
якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника
платежів, є завдатком, вона вважається авансом, суд вважає, що укладений між
сторонами 30.04.2007 року договір є договором авансового платежу, а 600 доларів
США,  еквівалентних 3042 грн. що були
передані позивачем відповідачу є авансом, тобто грошовою сумою яку боржник -
ОСОБА_1. передав кредитору - ОСОБА_3. у рахунок майбутніх платежів за вище
вказаний житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1. з метою виконання взятих на себе
зобов'язань по придбанню вище вказаного житлового будинку до 30.08.2007 року,
помістив до газети «Звезда 4» відомості про продаж належної йому квартири
(л.с.8 ).

В порушення взятих на себе зобов`язань по продажу
ОСОБА_1. будинку АДРЕСА_1Криворізького району Криворізький район, в строк до
30.08.2007 року за 25800 доларів США, відповідачка ОСОБА_2збільшила ціну
вказаного житлового будинку до 32000 доларів США та помістила  в газеті «Скрудж» № 24 від 13.06.2007 року
оголошення про продаж вище вказаного житлового будинку, маючи намір продати
його іншим людям, про що не заперечувала в ході судового засідання ОСОБА_2та що
підтвердили в ході судового засідання свідки ОСОБА_5., ОСОБА_6. (л.с. 7).

ОСОБА_2в добровільному порядку відмовилася повертати
ОСОБА_1. суму авансу, оскільки передала вказану суму в якості авансу ОСОБА_4.,
в якої  вона має намір придбати квартиру,
про що вказувала в ході судового засідання відповідачка та що підтвердив свідок
ОСОБА_4.

Оскільки ОСОБА_2порушивши взяті на себе зобов'язання не
повернула ОСОБА_1. аванс в розмірі 3042 грн., хоча позивач має право його
вимагати в силу ст. 570 ЦК України, суд вважає за необхідне стягнути з
відповідачки на користь позивача 3042 грн. в рахунок повернення сплаченого
авансу.

В задоволенні
позовних вимог про відшкодуванні витрат в розмірі 91,26 грн., які являють собою
відсотки за отримання кредиту в установі банку, суд вважає за необхідне
відмовити позивачу, оскільки законом не передбачена можливість стягнення
збитків, які перевищують суму авансу, та крім цього позивачем в порушення ст.
60 ЦПК України не надано доказів наявності цих збитків та їх виникнення в
результаті дій відповідачки.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, то
відповідно до ч. 3 ст. 79, ч.1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне
стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним та документально підтверджені
судові витрати, а саме 51 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплату
судового збору, 30 грн. в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи та 300 грн. в рахунок відшкодування витрат на
правову допомогу, де  відповідно до
договору з ВАТ «Промюрстилкомплит» від 27.07.2007 року  про надання юридичних послуг, та акту
виконання робіт, позивач сплатив  по
квитанції до прибуткового касового ордеру №13
за надання юридичних послуг 300 грн. (л.с.       )

Керуючись ст.10, 11,
60,  79, 88, ч.1 п.2 ст.208,   212-215 ЦПК України, 509-510, 657, 570  ЦК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення авансу та
матеріальних витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 3042 (три тисячі сорок дві) гривні в рахунок
повернення авансу та 381 (триста вісімдесят одну) гривню в рахунок
відшкодування судових витрат, всього стягнути 3423 (три тисячі чотириста
двадцять три) гривні, в іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня подачі заяви
на апеляційне оскарження, або протягом 10 днів без подачі заяви на апеляційне
оскарження.

Суддя: