Справа
№33ц-28кс/07 Категорія 53
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 травня 2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі: Буренкової
К.О., Довжук Т.С., Козаченка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Олександрійському районі Кіровоградської області (далі -
Фонд) та ВАТ „Будконструкція" про перерахунок розміру відшкодування шкоди,
заподіяної здоров'ю,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня
2004 р. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 22 липня 2004 p.,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2003 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Фонду та ВАТ „Будконструкція" про перерахунок розміру відшкодування шкоди,
заподіяної здоров'ю.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20
квітня 2004 p.,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 22
липня 2004 p.,
позов задоволено частково.

На користь позивачки з ВАТ „Будконструкція" стягнуто
1748 грн. 90 коп. матеріальної шкоди. Розмір відшкодування втраченого нею
заробітку станом на 01 квітня 2001 р. визначено в розмірі 82 грн. 60 коп.
щомісячно та зобов'язано Фонд зробити відповідні перерахунки відшкодування
позивачці з цього часу. В задоволенні інших вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені по
справі судові рішення та направити справу на новий розгляд, посилаючись на
неповне з'ясування судами обставин справи, невірну оцінку зібраних доказів,
неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла
висновку, що підстави для перегляду оскаржених судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами встановлено, що в зв'язку з виробничою травмою, під час роботи
позивачки на Олександрійському заводі залізобетонних виробів (тепер - ВАТ
„Будконструкція"), 17 червня 1972 року експертизою МСЄК їй була
встановлена 70% втрата працездатності.

Передбачені в зв'язку з виробничою травмою щомісячні виплати до квітня 2001
р. виплачувало підприємство, а потім - Фонд, які на час звернення до суду
склали 56 грн. 26 коп. щомісячно.

Не погоджуючись з указаним відшкодування, позивачка
просила збільшити його розмір і стягнути з ВАТ "Будконструкція"
заборгованість по відшкодуваннях втраченого заробітку та 10000 грн. моральної
шкоди.

Частково задовольняючи позов, місцевий суд, з урахуванням
фактичних обставин справи, правильно виходив з того, що підстави для
перерахунку розміру відшкодування, в тих розмірах, що зазначені позивачкою
відсутні, оскільки докази застосування коефіцієнту підвищення тарифних ставок,
як це передбачено п. 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і
організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1994 р. на
підприємстві відповідача після 1995 р. відсутні.

В той же час, суд обґрунтовано дійшов висновку, що передбачені в зв'язку з
виробничою травмою щомісячні виплати позивачці, складають 82 грн. 60 коп. Тому
стягнув з ВАТ "Будконструкція" на користь позивачки 1748 грн. 90 коп.
матеріальної шкоди та зобов'язав Фонд зробити відповідні перерахунки
відшкодування позивачці з 01 квітня 2001 р.

Суд також вірно відмовив в позові про відшкодування моральної шкоди,
оскільки на спірні правовідносини дія Закону України „Про охорону праці"
від 14 жовтня 1992 р. (з наступними змінами) не поширюється.

Апеляційний суд правильно погодився з висновками суду першої інстанції та
залишив його рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені
з додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а також
відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України „Про внесення
змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2004 р. та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 22 липня 2004 р. - залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.