Копія справа 2-380/07
РІШЕННЯ

іменем
України

08.02.2007 р.                                     Кіровський
районний суд м. Кіровограда

в складі:
головуючого - судді Кореняк В.К. при секретарі Гарбузовій М.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1до
приватного підприємства "Каспер" про внесення запису в трудову
книжку, виплату заробітної плати і відшкодування моральної шкоди

3-я особа:
Кіровоградський міськрайонний центр зайнятості З -я особа: Виконавча дирекція
Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась в суд з позовом до відповідача і після неодноразових змін позовних
вимог, їх уточнень і доповнень до них в остаточному варіанті вимагає визнати
укладеним 25.05.2006 р.
трудовий договір між нею, ОСОБА_1, і приватним підприємством
"Каспер", зобов'язати відповідача внести в трудову книжку запис про
прийняття її на роботу 25.05.2006 р. складальником верху взуття, стягнути з відповідача на
її користь за період з 25.05.2006
р. по день розгляду справи судом суму невиплаченої
їй заробітної плати з розрахунку 350 грн. в місяць, допомоги по тимчасовій
непрацездатності за час перебування на лікарняному з 23 по 30 червня 2006 p., з 7 по 28 серпня 2006 p., з 12 по 16 вересня 2006 p., а також 1000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди .

В судовому
засіданні позивачка заявлений позов підтримала повністю і на його обґрунтування
вказала, що з 25.05.2006
р. за направленням Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості вона
була прийнята на роботу складальником верху взуття на підприємстві відповідача,
проте за період її роботи з травня по вересень 2006 р. відповідачем їй не повністю виплачувався належний
розмір заробітної плати, яким вона вважає встановлений розмір мінімальної
заробітної плати в травні 2006
р., не виплачувалась допомога по тимчасовій непрацездатності, а
з вересня 2006 р. її
взагалі не допускають до роботи при тому, що
відповідних записів про її прийняття
на роботу і звільнення з роботи у трудовій книжці відповідачем не зроблено
і це позбавляє її можливості навіть стати на облік в центрі зайнятості,
оскільки попередньо до вказаної установи відповідачем було надіслано
повідомлення про її прийняття на роботу.

З посиланням
вказані обставини наполягає на задоволенні заявлених вимог.

Представником
позивачки в судовому засіданні підтримано заявлений позов.

Представниками
відповідача в судовому засіданні по розгляду справи позов не визнано і
заявлено, що позивачка ОСОБА_1 на роботу на ПП «Каспер» не приймалась,
повідомлення про прийняття її на роботу до Кіровоградського міськрайонного
центру зайнятості було надіслано помилково, ніяких коштів на підприємстві
ОСОБА_1 не отримувала, в цеху підприємства
перебувала нетривалий час і за власною ініціативою.

Представником 3-ї особи - Кіровоградського
міськрайонного центру зайнятості, в судовому засіданні заявлено, що в травні 2006 р. позивачка дійсно була направлена на роботу до ПП «Каспер» і
з вказаного підприємства було отримано повідомлення про прийняття ОСОБА_1
на роботу складальником верху взуття. За таких обставин і відсутності в
трудовій книжці ОСОБА_1 записів про її прийняття і звільнення з підприємства
відповідача відсутні підстави для взяття позивачки на облік в центрі
зайнятості.

Представник 3-ї
особи -виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в судовому
засіданні заявив, що при доведеності факту існування трудових відносин між
сторонами по справі позивачка матиме право на отримання від підприємства
допомоги по тимчасовій непрацездатності, а підприємство, за умови сплати
відповідних страхових платежів, на отримання від Фонду страхування з тимчасової
втрати працездатності передбаченого законом відшкодування здійснених виплат.

Заслухавши в
судовому засіданні пояснення сторін, представників третіх осіб, покази свідків,
вивчивши матеріали справи суд вважає необхідним
задовольнити   заявлений   позов в повному обсязі.

В судовому
засіданні встановлено, що 25.05.2006
р. позивачка за направленням Кіровоградського міськрайонного центру
зайнятості була прийнята на роботу на приватне підприємство «Каспер»
складальником верху взуття. Виконувала свої трудові обов»язки в об»ємі,
визначеному роботодавцем, по вересень 2006
p., коли її
перестали допускати на підприємство і до виконання робіт. За період з травня по
вересень 2006 р. в зв»язку
із захворюванням перебувала на лікарняному з 23 по ЗО червня 2006
p., з 7 по 28. серпня 2006 р. із 12 по 16 вересня 2006 р. В рахунок виплати заробітної плати отримала за травень 2006 р. 10 грн., за червень 2006 р. - 167 грн.,
за липень 2006 р. - 102 грн., за серпень 2006 р. - 40 грн.

Вказані
обставини суд визнає доведеними на підставі наступного аналізу доказів по
справі:

згідно
направлення на працевлаштування Кіровоградського міськрайонного центру
зайнятості від 19.05.2006
р. позивачка була направлена на ПП «Каспер»для працевлаштування на вакантне
робоче місце за посадою складальник верху взуття і в своїй відповіді про
прийняте рішення від 22.05.2006
р. директор підприємства повідомила центр зайнятості про прийняття ОСОБА_1
на роботу на посаду складальника верху
взуття з 25.05.2006 р. із зазначенням номера і дати
відповідного наказу. В подальшому ніяких повідомлень про неправильність такої
відповіді на адресу Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості не
надходило, в зв»язку з чим немає підстав вважати обґрунтованими твердження
представника відповідача про помилковість направлення вказаної вище відповіді
до центру зайнятості.

·
допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
заперечуючи тривалість перебування позивачки, починаючи з травня 2006 р., в цеху
підприємства, фактично підтвердили факти як знаходження її на виробництві, так
і виконання певних трудових операцій, пов»язаних з виготовленням взуття .Покази
свідків у цій частині узгоджуються з поясненнями позивачки, а також свідка
ОСОБА_8, а тому суд вважає їх такими, що відповідають дійсності. Заяви свідків
про те, що ОСОБА_1 лише декілька разів з»являлась на території підприємства,
суд оцінює критично, враховуючи як певну залежність даних осіб від керівництва
підприємства, так і об»єктивно існуючу їх зацікавленість в тому, щоб
підприємство уникло додаткових грошових витрат.

·
основним доказом наявності між сторонами трудових
відносин суд вважає представлений позивачкою в судовому засіданні по розгляду
справи конверт з виконаним на ньому написом «ІНФОРМАЦІЯ_1». Як стверджує
позивачка, в даному конверті вона отримала заробітну плату за липень 2006 р. і напис на
конверті виконаний безпосередньо директором ПП «Каспер» Красногоровою Т.Ш. В
судовому засіданні представник відповідача Красногорова Т.Ш. визнала той факт,
що відповідний напис на конверті виконаний саме нею і не змогла пояснити, як це
могло статися за умови, що позивачка на підприємстві не працювала і не
отримувала ніяких коштів. Суд вважає, що
даним доказом повністю спростовуються заперечення відповідача проти тверджень
позивачки про її роботу на підприємстві.

-     факти тимчасової непрацездатності позивачки підтверджено

належними медичними документами та лікарняними листами

Таким  чином,
суд  вважає  доведеним,
що  позивачка  була
фактично допущена
до роботи на підприємстві відповідача і отримувала за це винагороду. За таких
обставин відсутність прізвища позивачки у платіжних відомостях на видачу
заробітної плати, табелях обліку відпрацьованого часу та облікових картах
виконаної роботи свідчить про наявні порушення у веденні вказаних документів з
боку відповідача, а не про безпідставність тверджень позивачки щодо її роботи
на підприємстві.

Оцінюючи
відсутність виданого відповідачем наказу про прийняття її на роботу суд
враховує положення ч. 4 ст. 24 КЗпП України, згідно якої трудовий договір
вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але
працівника фактично було допущено до роботи. При доведеності факту роботи
позивачки на підприємстві підлягають позовні вимоги
про стягнення заробітної плати і суд, вирішуючи позовні вимоги про стягнення
невиплаченої заробітної плати, через позицію відповідача позбавлений можливості
визначити належний до виплати позивачці розмір заробітної плати відповідно до
даних, які могли б бути надані роботодавцем, а тому виходить з тверджень
позивачки щодо розміру заробітної плати , яку вона
повинна була отримувати на підприємстві і яку фактично отримала. Суд при
цьому враховує, що фактично позивачка підтверджує отримання від відповідача
частини заробітної плати, а при обрахунку розміру коштів, належних їй до
виплати, наполягає взяти за основу розмір мінімальної заробітної плати в травні
2006 p., тобто 350 грн. Категорично заперечує, незважаючи на
відповідні роз'яснення суду, щоб розрахунок належних їй до виплати коштів за
період після підвищення розміру мінімальної заробітної плати здійснювався з суми,
вищої за 350 грн. Судом також враховується та встановлена в судовому засіданні
обставина, що розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 має
складати 50% її заробітної плати і саме у такому розмірі заявлено відповідні
позовні вимоги.

Таким чином, в
травні 2006 р. загальна кількість робочих днів - 20, фактично ОСОБА_1працювала
протягом 5 днів, відтак, їй мало бути сплачено 350 грн. : 4 = 87,50 грн., а з
урахуванням отриманих нею 10 грн. підлягає
стягненню за травень 2006 р. 77,50 грн. заробітної плати.

В червні 2006 р. з 21 робочого дня 5 днів ОСОБА_1
перебувала на лікарняному, а тому допомога по тимчасовій непрацездатності мала
становити 83,33 : 2
=41,66 грн., а заробітна плата 266,67
грн. Враховуючи виплату відповідачем позивачці 167 грн. стягненню за червень 2006 р. підлягають 41,66 грн. допомоги і 99,67 грн. заробітної плати.

За липень 2006 p., з урахуванням
отриманих позивачкою 102 грн., підлягають стягненню з відповідача 350 - 102 =
248 грн. заробітної плати .

В серпні 2006 р. з 22 робочих днів 15 днів ОСОБА_1
перебувала на лікарняному, а тому допомога по тимчасовій непрацездатності
становить 238,63 грн. :
2 = 119,31 грн., а заробітна плата 111,37
грн. Оскільки в серпні 2006
р. позивачка отримала 40
грн., то стягненню за серпень 2006
р. підлягають 119.31 грн. допомоги і 71,37 грн. заробітної плати.

У вересні 2006 р. з 21 робочого дня 4 дні ОСОБА_1
перебувала на лікарняному, відтак, на її
користь має бути стягнуто 66,66 грн. : 2 = 33,33 грн. допомоги по
тимчасовій непрацездатності, а також 283,34
грн. заробітної плати.

Оскільки в
подальшому, як встановлено в судовому засіданні, внаслідок незаконних дій
відповідача позивачка не допускалась до виконання своїх трудових обов'язків, за
період з жовтня 2006 р. по
січень 2007 р. на її
користь підлягає стягненню по 350 грн. щомісячно, а за лютий 2007 p., з розрахунку 6 робочих
днів з 20 - 105 грн. заробітної
плати.

Відповідно,
стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають 2284,88 грн. заробітної
плати, а також 194,30
грн. допомоги по тимчасовій непрацездатності, всього 2479,18 грн.

При вирішенні
позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди суд враховує, що незаконними
діями відповідача по недопущенню ОСОБА_1 до роботи, а також по невиплаті
заробітної плати і допомоги по тимчасовій непрацездатності позивачці останній
було завдано значних хвилювань, принижень і життєвих незручностей. Протягом
тривалого часу був порушений звичний спосіб життя ОСОБА_1, у неї, інваліда 3
групи, відбулося загострення наявного у неї психічного захворювання. За таких
обставин суд вважає можливим задоволення заявленої позовної вимоги в повному
обсязі і стягнення з відповідача на користь позивачки 1000 грн. в рахунок
відшкодування завданої моральної шкоди

З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст.24, 115, 237-1 КЗпП України, ст.29
Закону України "Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування з
тимчасової непрацездатності ...», керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України,
суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати
укладеним 25.05.2006 р. трудовий договір між ОСОБА_1 і приватним підприємством
"Каспер", зобов"язати приватне підприємство "Каспер"
внести в трудову книжку ОСОБА_1запис про прийняття
її на роботу 25.05.2006 р. складальником верху взуття.

Стягнути з
приватного підприємства «Каспер" на користь ОСОБА_12479,18 грн. невиплаченої
заробітної плати за період з 25.05.2006
р. по 08.02.2007 р.

Стягнути з
приватного підприємства "Каспер" на користь ОСОБА_11000 грн. в рахунок
відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з приватного підприємства "Каспер" на користь держави 51 грн. судового збору, а також на користь ТУ ДСА України в
Кіровоградській області 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня його
проголошення, а також подання апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда                                                підпис                                      В.К.Кореняк

Згідно з оригіналом