У х в а л а

іменем   України

16 травня 2007 року                                            м.
Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у складі :

Головуючого - Яреми А.Г.,

Суддів :             Левченка
Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,   Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом державного обласного комунального
підприємства (далі - ДОКП) “Донецькоблводоканал” до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за водопостачання,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

У квітні 2006 року  ДОКП “Донецькоблводоканал” звернулося до суду
з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі не проводять оплату за
надані їм послуги по водопостачання, внаслідок чого виникла заборгованість в
сумі 1616 грн.         46 коп., цю суму
позивач просив стягнути з відповідачів.

Рішенням Дзержинського
міського  суду від 4 жовтня 2006 року,
залишеним без змін  ухвалою Апеляційного
суду Донецької області від 24 листопада 2006 року, позов задоволено частково,
постановлено стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 629 грн. 51
коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2  просять скасувати ухвалені в
справі судові рішення і постановити нове рішення, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з того, що відповідачі є споживачами послуг водопостачання, які
надаються позивачем, проте вони не сплачують за ці послуги у повному обсязі
згідно встановлених тарифів.

Проте з такими висновками суду
повністю погодитись не можна.

Заперечуючи проте позову,
відповідачі посилались на те, що вони не мають заборгованості, оскільки
сплатили за фактично надані послуги, враховуючи те, що вода подається не
цілодобово, а за графіком у певні години.

Однак суд у порушення вимог
ст.ст. 212, 213 ЦПК України не вжив передбачених законом заходів  до всебічного з”ясування обставин, на які
відповідачі посилалися як на підставу своїх заперечень.

Ухвалюючи рішення, суд зазначив, що ліміти подачі води затверджено
місцевими органами влади, це рішення не було оскаржено. Проте суд не з”ясував
коли були затверджені тарифи оплати за водопостачання, чи враховувалось при їх
встановленні певні ліміти постачання води чи ці тарифи розраховувались,
виходячи  з факту цілодобового постачання
води. Також не з”ясовано чи були змінені ці тарифи при встановленні обмежень у
часі на водопостачання споживачів.

З”ясування цих обставин має
значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд у порушення вимог
ст. 303 ЦПК України доводи відповідачів, викладені в апеляційній скарзі,
належним чином не перевірив, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин ухвалені в
справі судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст.
328 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд.

Керуючись ст. 336  ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського
міського  суду від 4 жовтня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 24 листопада 2006 року
скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді :
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін