Справа
№2-113/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

31
січня 2007 року                                            Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого -                                     Косована Т.Т.

при секретарі                                                   Майщук С.В.

за участю сторін                                              ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в с.м.т. Глибока справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що 16 травня 1999 року у відділі РАГСу Глибоцького
РУЮ Чернівецької області він зареєстрував шлюб з
відповідачкою ОСОБА_2, актовий запис НОМЕР_1. Раніше ніхто із них у шлюбі не
перебував. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з відповідачкою/Шлюбне життя не склалося у зв'язку з тим, що між ними було
відсутнє взаєморозуміння та у зв'язку з
нехтуванням відповідачкою правші сімейного життя. Спроби для примирення виявилися безрезультатними. Остаточно шлюбні
відносини припинили в грудні 2006 року. Майнового спору між ними не існує. Вважає, що
подальше сумісне проживання і збереження
сім'ї - не можливе. Просить суд шлюб
розірвати.

Позивач ОСОБА_1 у попередньому
судовому засіданні позов підтримав повністю і в своїх поясненнях підтвердив
обставини, які викладені в позовній заяві. Вважає, що сім'я розпалась остаточно,
примирення не можливе і просив суд шлюб розірвати,
витрати пов'язані із реєстрацією розірвання шлюбу покласти на нього.

Відповідачка ОСОБА_2 в попередньому
судовому засіданні позов визнала та пояснила суду, що з позивачем зареєструвала
шлюб 01
серпня 2004 року. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина, який проживає з нею. Шлюб у них обох перший. Під час спільного проживання між ними постійно
виникали сварки і непорозуміння через зловживання
алкоголем позивачем. Вважає, що примирення між ними - неможливе. Просила суд шлюб розірвати, а витрати, які
пов'язані із розірванням шлюбу покласти на позивача.

Вислухавши пояснення сторін,
-вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того' законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою
пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

При таких обставинах, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110,112,114 Сімейного
Кодексу України, керуючись ст. З, 15, 57, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, 16 травня 1999 року у відділі РАГСу Глибоцького РУЮ
Чернівецької області, актовий запис НОМЕР_1 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в
органах РАЦСу з ОСОБА_1

стягнути державне мито в сумі 17,00 (сімнадцять) гривень, 00 копійок, а ОСОБА_2 - звільнити від сплати держмита.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду

Чернівецької області через
Глибоцький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з

дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього

протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її келії до
апеляційної інстанції або в

порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.