справа
№ 2-490/2006 p.
№2-40/2007 p. РІШЕННЯ ІМ'ЯМ УКРАЇНИ
Чернігівський районний суд
Житомирської області в складі:
головуючого-судді Сергійка В.В.,
при секретарі Лозовик О.М.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
ОСОБА_1,ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3, де вказували, що
16 березня 2000 року між ними було досягнуто домовленості про купівлю-продаж належного відповідачці будинку, який
знаходиться АДРЕСА_1. За домовленістю,
позивачі повинні були сплатити 1800 грн за будинок, а відповідачка бере на себе
витрати по оформленню договору купівлі-продажу. На підтвердження договору ОСОБА_1 16 березня 2000 року сплатив
ОСОБА_3 500 грн., а 1 серпня 2001 року
ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 1550 грн. Після вселення позивачі відремонтували
будинок, збудували додаткові господарські будівлі, виробили земельну ділянку, а всього витратили на ремонт
2612 грн. ОСОБА_3 від належного
оформлення договору ухилялась і пізніше з'ясувалось, що відповідачка повинна
була оформити його, як спадкоємне майно після смерті чоловіка, однак цього не
зробила. 16 травня 2006 року вона взагалі відмовилась від укладання договору
купівлі-продажу та оформлення його в нотконторі, запропонувала укласти договір
оренди, а якщо позивачі відмовляться,
вона поверне їм сплачені кошти та продасть будинок іншим людям. В зв'язку з тим, що відповідачка навмисно ввела позивачів в
оману, оскільки вона не мала права оформляти договір купівлі-продажу в зв'язку
із відсутністю у неї належно оформленого права власності на будинок, позивачі
просили стягнути з неї понесені ними збитки у подвійному розмірі, а саме 2050 грн. сплачених за
будинок, 2050 грн. за порушення договору купівлі-продажу, 1550 грн. за придбані матеріали та виконані роботи, 58
грн. 10 коп. сплаченого держмита, 30 грн. витрат з інформаційно-технічного
розгляду справи, 50 грн. витрат на правову
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що за домовленістю вони переїхали туди жити,
однак договір оформлений не був. В будинку
вони набили додаткові крокви, покрили дах руберойдом, перебудували дві груби,
огородили частину подвір'я, настелили у веранді лінолеум, деревоволокнистою
плитою перегородили веранду, збудували приміщення для коня і для зберігання
сіна, пофарбували вікна, двері, фронтони будинку, на присадибній ділянці
посадили шовковицю, вишню, три яблуні, абрикос, аличу, 9 кущів смородини. Гроші
відповідачці виплатили, навіть дали їй на оформлення документів. А в цьому році
ОСОБА_3 приїхала та сказала, що вона не буде оформляти договір-купівлі продажу,
оскільки їй це невигідно, запропонувала оформитися квартирантами, або з будинку
вибиратися. Про те, що у відповідачки не оформлено право власності на будинок
не знав. Також позивач пояснив, що вже протягом двох місяців вони виїхали з
будинку, проживають в іншому, який нещодавно купили. Просив стягнути з
відповідачки на їх з ОСОБА_2 користь в рівних частках на кожного збитки у подвійному розмірі, а саме 2050 грн. сплачених за будинок,
2050 грн. за порушення договору купівлі-продажу,
1550 грн. за придбані матеріали та виконані роботи та 50 грн. витрат на правову допомогу.
Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі,
просила стягнути вказані в заяві кошти з відповідачки, оскільки та ввела їх в
оману, чим заподіяла їй та чоловікові збитки. Також пояснила, що вони знали що
будинок належить ОСОБА_3, тому що вона в ньому
проживала, документів на право власності на будинок не бачили. Відповідачка
декілька разів приїздила в село „брала гроші на оформлення спадщини та на оформлення договору купівлі-
продажу, а потім відмовилась це робити, оскільки це їй невигідно. Крім того
зазначила, що вони в даний час вони з чоловіком залишили будинок і проживають в іншому. Тобто фактично
повернули майно відповідачці. Просила
стягнути з відповідачки на їх з ОСОБА_1 користь в рівних частках на кожного
збитки у подвійному розмірі, а саме 2050 грн. сплачених за будинок, 2050 грн.
за порушення договору купівлі-продажу,
1550 грн. за придбані матеріали та виконані роботи, 50 грн. витрат на правову допомогу, а також на її користь
сплачене держмито та витрати з ІТЗ.
Відповідачка ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечила, посилаючись на
те, що позивачі проживали в будинку шість років і проживають в даний час, тому
підстави для сплати їм збитків відсутні.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін в судовому
засіданні, суд позов задовольняє частково із слідуючих підстав:
В ст. 657 ЦК України
вказується, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.
В ст. 220 ч.1 ЦК України
зазначається, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір
У відповідності із ст.' 215 ч.2 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).
у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення,
відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент
відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні завдано збитків, вони підлягають
відшкодуванню винною особою. Крім того в частині 5 цієї статті зазначається, що суд може застосувати наслідки
недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Факт того, що між сторонами була домовленість про продаж будинку
стверджується розписками(а.с. 7,8), по яких
відповідачка отримала від позивачів 2050 грн., і які не оспорюються сторонами,
а також підтверджуються показами свідка ОСОБА_4, яка бачила як ОСОБА_3 давала розписку про отримання коштів, а
ОСОБА_2 давала гроші. Оскільки договір не був
нотаріально посвідчений,то він вважається нікчемним, тобто недійсним за
законом. Тому в даному випадку наступають наслідки недійсності правочину, по
якому позивачі зобов'язані повернути будинок, а відповідачка повернути кошти, які
вона отримала від позивачів. В зв'язку з
тим, що будинок позивачами повернутий, суд стягує з відповідачки на їх користь
вказані кошти в рівних частках на кожного. Крім того, суд стягує з
відповідачки, як винної у вчиненні недійсного правочину, на користь позивачів в
рівних частках на кожного завдані нею
збитки в сумі 1096 грн. 44 коп., що понесли ОСОБА_1 при здійсненні ремонту будинку. Визначаючи суму збитків суд
виходить із наданих позивачами доказів(а.с.32), а також показів свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, які ствердили, що
позивачі за свої кошти провели ремонт будинку.
Суд не приймає до уваги посилання
позивачів на те, що відповідачка навмисно ввела їх в оману при вчиненні
договору, оскільки відповідачка фактично прийняла спадщину, про що відповідачам
було відомо, а також із їх показів вбачається, що вона просила у них гроші на оформлення права на спадщину, тобто не
заперечувала про наявність обставин, які перешкоджали нотаріальному посвідченню
договору. Тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 2050 грн за порушення
договору купівлі-продажу за
Суд також
стягує з відповідачки на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 51 грн., та витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО грн., сплачені нею згідно квитанції
(а.с. 2,3). Суд відмовляє у стягненні 50 грн. витрат на правову допомогу, оскільки в судовому засіданні позивачі
захищали свої інтереси самостійно.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3,10,11, 60,212, 215 ЦПК України,
215 ч.1, 216,220 ч.1,657 ЦК України,
РІШИВ: Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кошти в сумі 2050(дві тисячі п'ятдесят) грн., сплачені за будинок, 1096 грн. (тисяча дев'яносто
шість) грн. 44 коп. завданих збитків, а всього 3146 ( три тисячі сто сорок шість) грн. 44 коп.
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий
збір в сумі 51(п'ятдесят одна)грн. та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного розгляду справи, а всього 81 (вісімдесят одну)
В решті позову відмовити за
До суду може бути подано заяву про
апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або у строк,
встановлений для подачі такої заяви без попереднього її подання.
Головуючий-суддя: (підпис) В.В.Сергійко