АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23 січня 2007 року Апеляційний
суд Житомирської області в

складі:

головуючого  Головчук
С.В.

суддів  Миніч  Т.І.,
Павицької   Т.М.

при  секретарі
Прищепі  О.А.

з  участю  сторін

розглянув   у   відкритому
судовому   засіданні   в
м.    Житомирі   цивільну

справу   за   позовом
ОСОБА_1,    ОСОБА_2    до
ОСОБА_3,     ОСОБА_4    про
усунення    від    спадщини
та    зміну    черговості    у

спадкуванні

за
апеляційною  скаргою  ОСОБА_4

на   рішення   Коростенського   міськрайонного   суду
від   12
грудня   2006

року  -

встановив   :

в березні 2006 року позивачі
звернулись з позовом до

ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про усунення від спадщини

та зміну
черговості у спадкуванні. Вони зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх брат ОСОБА_5 (доводиться
батьком

ОСОБА_4 та
чоловіком ОСОБА_3), якому на праві

власності
належала 1/2 частина
будинку АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що ОСОБА_3 ухилялась від

обов'язку по
утриманню чоловіка, спільно з ним не проживала

двадцять років,
просили усунути її від спадщини. Крім того, їх

брат, будучи
людиною похилого віку, тяжко хворів. Посилаючись на

те, що позивачі
тривалий час за ним доглядали, надавали

матеріальну
допомогу, влаштовували на стаціонарне лікування та

обстеження, в
той період коли він був в безпорадному стані в

зв'язку з
хворобою, просили допустити їх до спадкування майна

померлого  разом
із  спадкоємцями  першої
черги.

Ухвалою
Коростенського міськрайонного суду 8
грудня 2006 року

прийнято відмову
від позову в частині вимог про усунення

ОСОБА_3   від
спадкування.

Рішенням
Коростенського міськрайонного суду від 12
грудня

2006 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 право на
спадкування майна ОСОБА_5

наряду  із
спадкоємцями  першої  черги.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_4 просить скасувати

рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Вона   зазначає,
що   суд   неправильно
застосував   матеріальний   закон,

Справа №22ц/329                                              Головуючий у суді 1
-ї інстанції Куліченко М.В.

Категорія 26                                                                                 Суддя-доповідач Головчук С.В.

не взяв до уваги тих обставин, що
ОСОБА_5 хворів не

тривалий час, мав дохід у вигляді
пенсії, яка перевищувала

прожитковий мінімум. Крім того,
позивачами не доведено, що він був

у безпорадному стані, не міг розуміти
характеру своїх дій та

керувати  ними.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах

доводів
апеляційної скарги, суд вважає, що вона задоволенню не

підлягає  з
наступних  підстав.

Як видно з
матеріалів справи відповідачка ОСОБА_4

має право на
спадкування у першу чергу за законом після смерті

батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачі в

справі як рідні
брат і сестра відносяться до спадкоємців другої

черги (ст.1262 ЦК). Після
смерті ОСОБА_5 залишилось

спадкове майно - 1/2 частина жилого
будинку АДРЕСА_1.

Судом
встановлено, що з березня 2005
року ОСОБА_5,

що проживав один
в приватному будинку у сільській місцевості, у

віці 70 років внаслідок
ряду тяжких захворювань фактично був

нерухомий. З
зазначеного часу в зв'язку з погіршенням стану

здоров'я він до
смерті проходив лікування, в тому числі в умовах

стаціонару,
потребував стороннього догляду. Такий догляд, опіку,

допомогу у
побуті(в тому числі приготування їжі, прання білизни,

догляд за
будинком), матеріальне
забезпечення для придбання ліків

йому  надавали
позивачі.

Зазначені
обставини підтверджені в суді першої інстанції

довідками
медичних закладів, показаннями свідків ОСОБА_6,

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а. с.
11-19) . Відповідачка

ОСОБА_4 визнала,
що, проживаючи у Росії не доглядала за

батьком,   він
переніс  декілька  інфарктів.

Апеляційний суд
вважає, що оцінивши обставини справи, суд

першої інстанції
правильно визнав, що позивачі опікувались,

надавали
допомогу спадкодавцю тривалий час (з березня по серпень

2005  року).

За таких
обставин, суд правильно визнав право позивачів на

спадкування
разом із спадкоємцями першої черги відповідно до вимог

ст.1259
ЦК  України.

Посилання в
апеляційній скарзі на те, що безпорадний стан

ОСОБА_5 не доведений у встановленому порядку висновком

експертизи,   безпідставні,   не
грунтуються  на  вимогах
закону.

Рішення суду
відповідає вимогам закону та обставинам справи,

підстав  для
його  скасування  немає.

Керуючись   ст.ст.303,307,308,313-315  ЦПК
України,   суд  -

Ухвалив   :

апеляційну скаргу
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Коростенського міськрайонного суду від 12
грудня 2006

року  залишити
без  змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може

бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом

двох  місяців
з  дня  проголошення.