Справа
№22-2208 2007р.    Головуючий у першій інстанції
Доповідач Черниш Т.В.
УХВАЛА

12 грудня 2007 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в
складі:

головуючого -
Кривохижі В.І. суддів - Черниш Т.В.,

Чорнобривець
О.С., при секретарі Харабарі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 1 жовтня 2007 року,

встановила:

4 квітня 2007
року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою. В ході розгляду справи 7 вересня 2007 року
позивач доповнила позов вимогою про затвердження за нею права на користування
земельною ділянкою розміром 596 кв.м , посилаючись на те, що рішенням суду від
17 квітня 2006 року їй в користування була виділена земельна ділянка, на 20
кв.м менша від належної їй 1А земельної ділянки, загальна площа якої
становить фактично 1191 кв.м, а не 1173 кв.м.як було встановлено зазначеним
судовим рішенням.

Ухвалою
Ленінського районного суду м. Кіровограда від 1 жовтня 2007 року провадження в
справі в частині зазначеного позову закрито на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставила питання про скасування зазначеної ухвали з мотивів порушення норм процесуального
права та про передачу справи до суду першої інстанції для розгляду по суті.
Зазначала, зокрема, що висновок суду про тотожність позовів безпідставна,
оскільки про

2

дійсний розмір спірної земельної ділянки їй стало відомо
за результатами проведених компетентною організацією вимірів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 повністю підтримала
доводи апеляційної скарги, представник ОСОБА_2 проти цих доводів заперечував.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Відповідно до
п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали
законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв»язку з відмовою позивача від позову
або укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Встановлено, що
в вересні 2002 року ОСОБА_2
зверталась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення порядку користування
земельною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1, по 1/2 частині якого належить на праві власності кожній із
сторін на підставі відповідних договорів дарування.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Кіровоградської
області від 22 серпня 2006 року, визначено порядок користування земельною ділянкою
загальною площею 1173 кв.м, за яким в користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишені земельні ділянки розміром по
576,5 кв.м відповідно до варіанту, запропонованого висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 16
вересня 2005р., проведеної Кіровоградським відділенням Одеського НДІСЕ.

Мотивуючи доводи
апеляційної скарги, ОСОБА_1 визнавала, що предметом позовних вимог, заявлених
до ОСОБА_2, є та сама земельна ділянка, на
якій розташований належний їй та відповідачці на праві спільної власності житловий будинок. Як вбачається
зі змісту позовної заяви ОСОБА_2, в справі за якою судом постановлено рішення
від 17 квітня 2006 року, та позовної заяви ОСОБА_1, обставини, якими
обґрунтовувались позовні вимоги, аналогічні. Таким чином, ці позови є тотожними, оскільки в них співпадають сторони, підстави
і предмет. Тому наявність рішення від 17 квітня 2006 року,
постановленого в справі за позовом ОСОБА_2, до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою, що набрало
законної сили, суд першої інстанції обгрунтовано визнав підставою для
закриття провадження за п.2 ч. 1 ст. 205 ЦПК у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 в

3

частині, що стосується визначення
порядку користування тією ж земельною ділянкою.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, в тому числі і твердження про невідповідність встановленого висновком
будівельно-технічної експертизи розміру спірної земельної ділянки її фактичним
розмірам, не спростовують оскаржуваної ухвали суду,
постановленої з дотриманням вимог процесуально права, підстави
для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, ч.2 ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 1 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з
моменту

проголошення і може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом

двох місяців.