Справа №2-46/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 р.                                                                Михайлівський
районний суд

Запорізької області в складі:
головуючої - судді
Міняйло Н.С.

при секретарі -
Булай О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні залу суду смт
Михайлівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -
ДВС у Михайлівському районі та відділ опіки та піклування про звільнення від
сплати заборгованості по аліментам, визнання дійсною угоду про передачу права
власності на нерухоме майно та звільнення батька від обов'язку утримувати
дітей, -

ВСТАНОВ ИВ:

Позивач ОСОБА_1
перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_3року. Шлюб між
ними розірваний ІНФОРМАЦІЯ_4
року. Від шлюбу маємо двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
Після розірвання шлюбу діти проживають разом з матір'ю.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2. звернулася до суду з позовом про стягнення
з позивача аліментів на утримання дітей. За усною згодою позивача та
відповідачки усе майно, яке являється їхньою спільною сумісною власністю і
набуте ними під час шлюбу переходить у власність ОСОБА_2. і дітей, а позивач
звільняється від обов'язку по сплаті аліментів на утримання дітей.

ОСОБА_1. на праві
власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1, який є спільною сумісною
власністю і вартість 1/2 частини будинку становить 30798 гривень. Позивач
з 2000 року
проживає окремо від ОСОБА_2.,
а вона фактично являється власником житлового будинку. За рішенням
Михайлівського районного суду з ОСОБА_1.
на користь ОСОБА_2. на
утримання дітей стягуються аліменти у розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку. Так як позивач працював і мав заробіток,
передачу права власності на нерухоме майно вони з відповідачкою не оформили
належним чином, він в 2000
році сплачував аліменти на утримання дітей у повному розмірі. Але з 2001
року позивач не працює, заробітку не має. Позивач спілкується з ОСОБА_2. і з
дітьми і відповідачка не мала до нього претензій з приводу несплати аліментів з
2001 року і до цього часу. В листопаді 2006 року позивач отримав від державної
виконавчої служби у Михайлівському районі Запорізької області попередження про
необхідність сплати заборгованості по аліментам у розмірі 8368,34 грн., яка
виникла за період з 01.07.2001 р. по 01.09.2006 року. Але позивач вважав, що
ОСОБА_2., виконуючи умови угоди, яка була укладена між ними відмовилась від
аліментів на утримання дітей, враховуючи його матеріальне становище і те, що
він фактично все майно передав їй і дітям. Угода між позивачем та ОСОБА_2. про передачу їй
нерухомого майна: 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 була укладена в
усній формі у 2000 році,
нотаріально угоду не посвідчили і ОСОБА_2.
ухиляється від виконання угоди, так як звернулася до державної виконавчої
служби у

2

Михайлівського
районі з заявою про стягнення заборгованості по аліментам і притягнення
позивача до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. на своїх позовних
вимогах настоює та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2.
не заперечує про звільнення позивача від сплати заборгованості по
аліментам, при умові, що позивач передасть право власності на нерухоме майно: 1/2 частину житлового
будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Михайлівський
район, АДРЕСА_1.

Представник ДВС у Михайлівському районі Трусова Т.В. питання про звільнення
від сплати заборгованості по аліментам залишає на розсуд суду.

Представник відділу опіки та піклування в судове засідання не прибув. Про
час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд вважає,
що в справі є достатньо матеріалів для розгляду справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника ДВС у
Михайлівському районі, та розглянувши матеріали справи: позовну заяву, копію
паспорту, свідоцтво про розірвання шлюбу, витяг з реєстру прав власності на
нерухоме майно, постанову від 01.02.2000
р. про стягнення аліментів, розрахунок заборгованості на 01.02.2006 p., доручення та
оцінив все в сукупності приходить до висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню частково з наступних підстав:

Згідно з ч. 1 ст. 190 Сімейного
Кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, з дозволу
органу опіки та піклування може укласти договір про припинення права на
аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно
(житловий будинок).

Згідно з ч. З ст. 190
Сімейного Кодексу України укладення договору не звільняє того з батьків,
хто проживає окремо, від обов'язку брати участь у додаткових витратах на
дитину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 190, 197 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 208-209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ДВС у
Михайлівському районі та відділ опіки та піклування про звільнення від сплати заборгованості
по аліментам, визнання дійсною угоди про передачу права власності на нерухоме
майно та звільнення батька від обов'язку утримувати дітей -задовольнити
частково.

Звільнити ОСОБА_1 від
сплати заборгованості по аліментам у
розмірі 8368,34 гривень, яка виникла за період з 01.07.2001 року по 01.09.2006 року на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження
враховуючи його матеріальне становище та угоду про передачу нерухомого майна.

В іншій частині
позову - відмовити.

На рішення суду протягом 10 днів може бути подано заяву про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Н.С. Міняйло