Справа№22ц-241/07                                                                        Головуючий
Доповідач: Галан Н.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 березня 2007 року колегія судців
судової    палати з цивільних справ

апеляційного суду Луганської
області в складі:

Головуючого                         Галан Н.М.

суддів:                                     Лісіциної
А.І., Луганської В.М.

за участю секретаря     Пшебокової О.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луганську цивільну справу за
апеляційною скаргою третьої особи ОСОБА_1на рішення Алчевського міського суду
Луганської області від 14 вересня 2006 року за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5до ОСОБА_6та відділу
Державної виконавчої служби Алчевського міського управління юстиції про виділ
частки в спільній сумісній власності, про визнання права власності на частку
майна, про звільнення частки з-під арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5були задоволені частково.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
суду, постановити нове рішення, яким частково Ізадовольнити позовні вимоги,
мотивуячт тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши
доповідача, пояснення з'явившихся осіб, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, обговоривши доводи апеляційної

скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає
задоволенню за таких підстав.

Так, відповідно
до договору купівлі - продажу (а.с. 6-7), технічного паспорту на житловий
АДРЕСА_1(а.с. 8-12), ОСОБА_6 придбав цей будинок 17.10.1979 року, перебуваючи у
шлюбі з ОСОБА_2 (зворот а.с. 21).

27.03.1990 року
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 був розірваний (а.с. 19) після чого, як вбачається
з показань самої ОСОБА_2, вона з дітьми мешкала по АДРЕСА_1(а.с.68), а
24.01.1997 року між колишнім подружжям знов був укладений шлюб (а.с.20) і
ОСОБА_2з дітьми проживає разом з чоловіком за адресою АДРЕСА_2, що
підтверджується показаннями позивачки, відповідача та свідків (а.с.а.с. 68, 69,
70 зворот, 71).

Згідно вимог ст.
368 ЦК України та ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, і згідно
ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності
на майно набуте за час шлюбу.

Більш того,
згідно вимог ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або
затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду
об'єктом права спільної сумісної власності.

З матеріалів
справи вбачається, що ремонт у АДРЕСА_2робився всією сім'єю, а саме ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5та ОСОБА_4, що підтверджується показаннями свідків
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.70, 71), доказів же про те що ОСОБА_2на суттєве поліпшення
зазначеного будинку витратила саме власні сили та кошти позивачкою не надано, а
тому АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.

Згідно вимог ч.І
ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. У судовому
засіданні відповідач також визнав, що ½  частина будинку
належить дружині - ОСОБА_2

Згідно абзацу 2
ч.2 ст.372 ЦК України,
за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з
урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно
до вимог ч.2 та ч.3 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може
бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні
неповнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів,

які   вони
одержують,   недостатній   для
забезпечення   їхнього   фізичного, духовного розвитку та лікування.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували зазначені
обставини, і діти подружжя - ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 проживають разом з батьками у АДРЕСА_2(а.с. 18, 22), у
зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для збільшення чи зменшення
розміру часток одному з подружжя.

Позивачами ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не надано доказів про підтвердження
права власності на житловий АДРЕСА_1, з матеріалів справи вбачається, що вони
проживають за даною адресою, як члени сім'ї власників зазначеного будинку.

За тими доказами, що є в справі, неможливо задовольнити позов у частині
виділу частки у спільній сумісній власності членів сім'ї.

На підставі наведеного, висновки суду 1-ї інстанції не відповідають
обставинам справи, у зв'язку з чим доводи апеляції є обґрунтованими і
підлягають частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Колегія суддів вважає за необхідне визнати право власності на ½  частку АДРЕСА_1за ОСОБА_2, визнати право
власності на ½  частину АДРЕСА_1за ОСОБА_6.

У задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відмовити за
необґрунтованістю.

Керуючись
ст.ст. 303, 304,307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України., судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити Рішення Алчевського міського суду Луганської області
від 14 вересня 2006 року скасувати, постановити нове рішення, яким визнати
право власності за ОСОБА_2на 1/2 частку в спільній сумісній власності АДРЕСА_1і
звільнити цю частку з-під арешту; визнати за ОСОБА_6право власності на ½  частку АДРЕСА_1, в іншій частині позову
відмовити за необґрунтованістю.

Рішення
набирає чинності негайно, але протягом двох місяців може бути оскаржене шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.