Справа №
22-ц-987/2007р.                              Головуючий
у 1 інстанції Перегінець Л.В.
5                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
серпня 2007р.                                                                                м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої
Ясеновенко Л.В.,

суддів                                                                Бойчука
І.В.,  Матківського Р.Й.,

секретаря                                                          Юрків
І.П.,

з
участю:                                                           ОСОБА_1.  та її представника

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської
міської ради,  УМВС України в
Івано-Франківській області про визнання недійсним рішення виконкому
Станіславської міської ради депутатів трудящих від 09.10.51р. №452,  визнання права власності на житловий будинок
та земельну ділянку,  повернення будинку
та земельної ділянки за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Івано-Франківського міського суду від 18 червня 2007 року, -

встановила:

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 18 червня 2007 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_1.  до
Івано-Франківської міської ради,  УМВС
України в Івано-Франківській області про визнання недійсним рішення виконкому
Станіславської міської ради депутатів трудящих від 09.10.51р. №452,  визнання права власності на житловий будинок
та земельну ділянку,  повернення будинку
та земельної ділянки.

У
апеляційній скарзі позивачка посилається на незаконність рішення суду та
зазначає,  що суд не дав оцінки окремим
документам,  які підтверджують право
власності батьків позивачки на спірне будинковолодіння. Зокрема,  це договір купівлі-продажу земельної ділянки
№1053 від 17 серпня 1925р.,  дозвіл
№23077 від 30.10.26р.,  виданий ОСОБА_3
на будівництво будинку,  будинкова
книга,  з якої вбачається,  що ОСОБА_3 є власником будинку і проживає у
ньому разом з членами сім'ї,  квитанція
№1053 від 28.11.44р. про оплату за реєстрацію будинку,  проект забудови.

Представник
позивача вважає необґрунтованим висновок суду про те,  що у батьків позивачки не було документів про
право власності на спірне будинковолодіння.

Просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов.

В
судовому засіданні ОСОБА_1  та її
представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів,  наведених у ній.

Представники
відповідачів в судове засідання не з'явились,
хоча належним чином були повідомлені про місце і час розгляду справи.

2

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення позивачки та
її представника,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що
рішенням №452 від 9 жовтня 1951 року „Про визнання прав власності на
домоволодіння" ухвалено рахувати фондом міської Ради домоволодіння №5 по
Зеленому провулку та передано цей будинок на баланс міськжитлоуправління.

Згідно
довідки від 21.11.44р. Станіславської міської Ради депутатів трудящих будинок
по вул. АДРЕСА_1 не був націоналізований і там знаходилась частина НКВС на
умовах найму з власником.

Зі
змісту листа від 15.04.93р. Івано-Франківського обласного архіву
вбачається,  що відомостей про власника
будинку АДРЕСА_1 не знайдено. Згідно повідомлення управління СБУ по
Івано-Франківській області в архівах СБУ та УМВС будь-яких даних про належність
спірного будинку батькам позивачки немає.

ОСОБА_4
- батько позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_1р.,
а мати ОСОБА_3 -ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно
до вимог  ст.60 ЦПК кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи
у задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про
те,  що позивачка не представила
документів про належність спірного будинку її батькам,  а отже її вимоги про визнання незаконним
рішення міської Ради від 09.10.51р. та визнання права власності на
будинковолодіння та земельну ділянку не є обґрунтованими.

Рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись  ст.  ст.
307,  308 ЦПК України,  колегія судців,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити,  а рішення Івано-Франківського міського суду
від 18 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,  однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.