РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

21 травня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді   Панкова М.В. суддів   Белинчук Т.Г. Ісаєва Г.А. при секретарі   Гребенніковій Н.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Республіканської" дитячої клінічної лікарні про відшкодування шкоди,
заподіяної здоров'ю, за апеляційною скаргою Республіканської дитячої клінічної
лікарні на рішення Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 25 грудня 2006 року,

встановила:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до Республіканської дитячої клінічної лікарні про
відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням здоров'я. Вимоги мотивовані тим,
що вона з січня 1989 року по листопад 2000 року працювала медичною сестрою
анестезіологом в Республіканській дитячій клінічній лікарні. У 1999 році у неї була
виявлена лікарська алергія, а в 2000
році при обстеженні в Харківському НДІ був встановлений діагноз: професійне
захворювання у вигляді лікарської алергії. У жовтні 2000 року адміністрація
склала акт розслідування хронічного захворювання, яким була підтверджена
наявність профзахворювання. З листопада 2000 року її перевели на іншу роботу, не
зв'язану лікарськими препаратами. Оскільки вона в результаті професійного
захворювання втратила заробіток, позивачка просила стягнути з відповідача
втрачений заробіток, а також відшкодувати їй витрати пов'язані з поїздкою на
обстеження, відшкодувати моральну шкоду у розмірі 66400 грн.

Рішенням
Центрального районного суду м. Сімферополя від 25 грудня 2006
року позов задоволений частково. Суд стягнув з Республіканської дитячої
клінічної лікарні на користь ОСОБА_1. 2784 грн. 21 грн. втраченого заробітку,
170 грн. 88 коп. витрати на проїзд і обстеження, 1700 грн. в компенсації
моральної шкоди.

У апеляційній
скарзі Республіканська дитяча клінічна лікарня просить рішення суду скасувати,
посилаючись на його незаконність.

Заслухав суддю
доповідача, вислухавши представників дитячої лікарні, третьої особи Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, перевіривши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги про стягнення втраченого заробітку, суд першої інстанції виходив
з того, що позивачка в результаті професійного захворювання втратила 10 % своєї
працездатності, вимушена була змінити місце роботи. Втрачений заробіток склав 2784 грн. 21 коп.

З такими
висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони
відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону.

Справа № 22-ц-2639/2007 року                           Головуючий у першій

Інстанції
Гулевич Ю.Г

Доповідач                             Ісаєв Г.А.

Відповідно до
вимог ст. 1195 ЦК
України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або
загальної працездатності.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. внаслідок професійного захворювання, одержаного на
виробництві, втратила 10
% своєї професійної працездатності, внаслідок чого відповідач,
Республіканська дитяча клінічна лікарня, зобов'язана відшкодувати позивачці
втрачений заробіток за період з 27
жовтня 2000 року по 27 вересня 2005 року, що складає
2784 грн. 21 коп.

З висновками
суду про стягнення на користь позивачки витрат, пов'язаних з оплатою поїздки на
обстеження до м. Харкова і відшкодування моральної шкоди, колегія суддів не
погоджується і в цій частині рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до
вимог ст. 257 ЦК
України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Позивачка
просила стягнути витрати, пов'язані з поїздкою до м. Харкова на обстеження, яке
проводилося в серпні 2000
року, а з позовом про відшкодування витрат пов'язаних з обстеженням
звернулася тільки в березні 2006
року.

Оскільки
позивачка пропустила строк позовної давності, це є підставою для відмови їй в
позові.

У частині
позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає, що
позивачкою не надано допустимих доказів в обґрунтування спричинення їй
моральної шкоди.

З матеріалів
справи вбачається, що адміністрація дитячої лікарні після встановлення факту професійного захворювання
вжила всім заходам для відновлення прав працівника: перевела Никітіну на
іншу роботу, не зв'язану з використанням медикаментів, що викликають алергію,
передала документи до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, який
виплачує позивачці страхові виплати.

На підставі
викладеного і керуючись статтями 303,
309, 316 ЦПК України, суддів судової палати у цивільних справах, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Республіканської дитячої клінічної лікарні задовольнити частково.

Рішення
Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 25 грудня 2006 року в частині
стягнення витрат на поїздку на обстеження у розмірі 170 грн. 88 коп., моральної
шкоди 1700 грн. - скасувати. У цій
частині позовних вимог ухвалити нове рішення про відмову в позові.

У решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення може
бути оскаржено в касаційному порядку у Верховний Суд України протягом двох
місяців.