АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОЛТАВСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа №
1-й інстанції Турченко Т.В.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року
березня    місяця  13 дня м.
Полтава Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

Головуючого:
Макарчука М.А.

Суддів: Чернова С.І., Прядкіної
О.В.

при секретарі
Лимар О.М.

з участю:
прокурора адвоката позивача(заявника) ОСОБА_1

представника
позивача (заявника) відповідача ОСОБА_2

третіх
(зацікавлених) осіб

представника
відповідача

представника
третьої особи ОСОБА_3

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного   суду м. Полтави від 24 жовтня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування
будинком та про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді - доповідача апеляційного суду Макарчука М.А.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Київського районного суду м. Полтави від 24 жовтня 2006 року позовні вимоги
задоволено.

Постановлено
виділити ОСОБА_1 у житловому АДРЕСА_1 приміщення квартири №1: коридор 1-1
площею 1,8 кв.м., кімнату 1-2 площею 13,3 кв.м., кухню 1-3 площею 9,3 кв.м.,
веранду 1 площею 10,8 кв.м., - загальною площею 35,2 кв.м., та сараї літ. «Б» і
«Ж».

В користування
ОСОБА_1 виділено земельну ділянку площею 1217 кв.м. (на плані зафарбовано в
синій колір), в тому числі під частиною житлового будинку літ. «А», сараями
літ. «Б» та «Ж».

Виділити ОСОБА_2
у житловому АДРЕСА_1 приміщення квартири №2: коридор 2-1 площею 5,8 кв.м.,
кімнату 2-2 площею 18,3 кв.м., сіни II площею 6,5
кв.м. - загальною площею 30,6 кв.м., Виділити ОСОБА_2 житловий будинок літ.
«В-1», сараї літ. «В», «Д», «д», «в-1», погрібник літ. «Е», погріб літ. «е»,
гараж літ. «В-1», колодязь №1.

В користування
ОСОБА_2 виділити земельну ділянку площею 1527 кв.м. (на плані зафарбовано в
червоний колір), в тому числі під частиною житлового будинку літ. «А», житловим
будинком літ. «В-1», сараями літ. «В», «Д», «д», «в-1», погрібником літ. «Е»,
погрібом літ. «е», гаражем літ. «В-1», колодязем №1 .

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення місцевого суду і задовільнити її
вимоги щодо розподілу земельної ділянки, виділивши їй у користування земельну
ділянку площею 1372 кв.м.

Не заперечуючи
встановлених місцевим судом обставин, вважає, що судом нерозглянуті всі вимоги
та порушені норми матеріального права.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.11 ч.1
ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних
чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до
ст.31ч.2, 174ч.1 цього Кодексу позивач має право протягом всього часу розгляду
справи відмовитися від позову.

Із змісту
позовної заяви , поданою позивачкою до місцевого суду (а.с.2-3) вбачається, що
у грудні 2005 року вона звернулася до місцевого суду з позовом , в якому
просила визначити порядок користування жилим будинком А-1 та господарськими
спорудами в будинковолодінні
за адресою АДРЕСА_1 між нею та відповідачкою, як співвласникам, та визначити
порядок користування земельною ділянкою

При цьому
просила виділити їй у користування квартиру №1 у будинку А-1, яка складається
із коридору 1-1 площею 1,8 кв.м., кімнати 1-2 площею 13,3 кв.м., кухні 1-3
площею 9,3 кв.м., веранди 1 площею 10,8 кв.м., - загальною площею 35,2 кв.м., та
сараїв літ. «Б» і «Ж».

ОСОБА_2 просила
виділити приміщення квартири №2, яке складається із коридору 2-1 площею 5,8
кв.м., кімнати 2-2 площею 18,3 кв.м., сіней II площею
6,5 кв.м. - загальною площею 30,6 кв.м..

Інших позовних
вимог позивачкою в ході розгляду цивільної справи не заявлялося.

10 жовтня 2006
року позивачка подала письмову заяву про відмову від позовних вимог в частині
розподілу будинку та надвірних будівель (а.с.57).

Заява про
відмову від позову місцевим судом не розглядалася і рішення по ній не
приймалося.

Порушення
місцевим судом прав позивачки щодо відмови від позову, які передбачені в ст..31
ч.1 ЦПК України та невиконання місцевим судом правил, встановлених ст.. 174 цього
Кодексу потягли ухвалення незаконного рішення, що відповідно до ст..309 ч.3 ЦПК України є
безумовною підставою для скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового
рішення в частині позовних вимог щодо поділу спірного будинковолодіння.

Місцевим судом встановлено і жодною із сторін не
заперечується, що 23 червня 1984 року позивачка купила у ОСОБА_4 12 частину
спірного будинку загальною площею 30 кв.м., сарай - 1918 року забудови , в с Івонченці
Полтавського району. 17

березня 1990 року позивачкою отримано свідоцтво про право
особистої власності на 12 частину цього будинку.

Відповідачка
ОСОБА_2 на іншу 12 частину спірного будинку набула право власності на підставі
свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 червня 1999 року, яка
відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

Місцевим судом
також встановлено, що сторони користуються спірним будинком у відповідності до
порядку, який був встановлений попередніми власниками. Вказаний факт не
заперечується і в апеляційній скарзі.

З огляду на
викладене колегія суддів вважає, що відмова позивачки від позову в частині поділу
спірного будинковолодіння не суперечить закону та не порушує чиїх не будь прав
та законних інтересів.

Тому колегія
суддів приймає відмову ОСОБА_1 від позову в частині поділу спірного
будинковолодіння

З цих підстав
рішення місцевого суду в частині поділу будинковолодіння в АДРЕСА_1 підлягає
скасуванню із закриттям провадження у справі.

Місцевим судом
встановлено, що у фактичному користуванні сторін знаходиться земельна ділянка
площею 2744 кв.м.. Договір купівлі-продажу 12 частини спірного будинковолодіння,
укладений позивачкою , не містить даних щодо набуття нею права користування
земельною ділянкою та її розміру (а.с.68-69). Свідоцтво про право на спадщину
за заповітом від 15 червня 1999 року також не містить даних щодо розміру
земельної ділянки, яка перебувала у користуванні спадкодавця (а.с.78).

З'ясовуючи
підстави набуття та розмір спірної земельної ділянки судом встановлено , що до
набуття права власності ОСОБА_1 на 12 частину спірного будинковолодіння,
наказом Полтавського НДІСа № 154 від 12 травня 1984 року від попередьої
власниці ОСОБА_4 було прийнято 0,15 га . Місцевим судом також встановлено, що
на час відкриття спадщини за ОСОБА_5 користувалася земельною ділянкою площею
1500 кв.

Встановлені
обставини підтверджуються письмовими доказами.

Встановивши такі
обставини місцевий суд прийшов до вірного висновку про те, що

ОСОБА_2 має
право на користування земельною ділянкою в розмірі, якою, яка була в
користуванні спадкодавця ОСОБА_5, і обгрунтовано поклав цей розмір в основу
судового рішення.

Встановлений
місцевим судом порядок користування спірною земельною ділянкою враховує порядок
користування будинком та господарськими будівлями, який склався між сторонами і
тривалий час ними дотримується.

Доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 грунтуються на власних запереченнях обставин, які
були встановлені місцевим судом на підставі письмових доказів, і жодним доказом
не підтверджуються.

З цих підстав
рішення місцевого суду в частині визначення порядку користування земельною
ділянкою є законним та обгрунтованим. І підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись
ст.303,304,309 ч.3,313,316 ЦПК України , колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити частково.

Рішення
Київського районного суду м. Полтави від 24 жовтня 2006 року в частині задоволення
позовних вимог про встановлення порядку користування жилим будинком та
господарськими будівлями в АДРЕСА_1- скасувати.

Прийняти відмову
ОСОБА_1 від позовних вимог про встановлення порядку користування жилим будинком
та господарськими будівлями в АДРЕСА_1і провадження по справі в цій частині
закрити.

В іншій частині
рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до
Верховного Суду України.