У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши
18  травня      2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 6 березня 2007 року  в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності, усунення перешкод у здійсненні права власності,
відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - ЖБК "Машинобудівник-16", про визнання права власності
на квартиру, припинення права власності та стягнення грошової компенсації,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2  звернулася до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем.

На підставі рішення
загальних зборів ЖБК "Машинобудівник-16"  про
прийняття її до членів кооперативу та згідно з ордером від 5 липня 1972 року їм
на сім'ю з 3 осіб, а саме: чоловіка, її та дядька чоловіка - було надано
трикімнатну квартиру, повну сплату пайового внеску за яку було внесено у 1987
році за рахунок спільних коштів у період шлюбу.

Після розірвання шлюбу
в 2000 році та реєстрації шлюбу з іншим чоловіком відповідач змінив замки у
вхідних дверях, чим перешкоджає її проживанню в спірній квартирі та спричиняє
моральні страждання.

Просила її позов
задовольнити.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним
позовом, зазначаючи, що його колишня дружина забезпечена житлом, її частка в
спірній квартирі становить лише 29/100, оскільки частина паю за житло було
виплачено за рахунок коштів, які йому надав його дядько після продажу свого
будинку.

Просив його зустрічний  позов задовольнити.

Справа розглядалася
судами неодноразово.

Останнім рішенням
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2006 року, залишеним
без змін ухвалою  Апеляційного суду
Запорізької області від 6 березня 2007 року, позови сторін задоволено частково:
визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1  право
власності за кожним  на ½ частину спірної квартири, усунуто позивачці
за основним позовом перешкоди в здійсненні права власності, вселено її до  квартири, зобов'язано ОСОБА_1 передати
ОСОБА_2 ключі від житла, в задоволенні решти вимог сторін відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1  посилається на  невідповідність висновків судів обставинам
справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм
процесуального права  та ставить питання
про скасування судових рішень і передачу справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позови
сторін,  суд першої інстанції та
апеляційний суд, погоджуючись з ним, виходили з того, що дядько ОСОБА_1 не
набув права власності на частку в паєнагромадженні, оскільки він мешкав  в спірній квартирі як член сім'ї ЖБК, членом
ЖБК не був, пайові внески  вносилися під
час шлюбу сторін за рахунок їх спільних коштів.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права
власності, усунення перешкод у здійсненні права власності, відшкодування
моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - ЖБК "Машинобудівник-16", про визнання права власності
на квартиру, припинення права власності та стягнення грошової компенсації за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 6 березня 2007
року  відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного
Суду України                                                      А.Г. Ярема