АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.  КИЄВА
Справа №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27
грудня 2007 року                                                                                      м.  Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва в складі :

Качан В.Я.,                                     Вовченко
В.М. ,                   Білич І.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий будинок Концерн „Петран „(далі - ТОВ „ТБК „Петран „)
на рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 11 серпня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 10 жовтня 2006 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ „ТБК „Петран „ та малого приватного підприємства „Азовнаукпром
НВО „ про визнання звільнення незаконним ,
зобов'язання змінити формулювання причини звільнення ,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного "прогулу ,  відшкодування
' моральної шкоди.

встановила:

У жовтні
2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом посилаючись на те ,  що він з 14 червня 2005 року по 12 вересня
2005 року працював за сумісництвом на посаді заступника директора в МПП
„Азовнаукпром НВО". Одночасно з 15 червня 2005 року по 12 вересня 2005
року працював на посаді директора МПП „Фірма „Петранпостачзбут „ Був звільнений
з посад відповідно до наказу № 220 та № 49 від 27 вересня 2005 року ,  в зв'язку з прогулом ,  який мав місце 12 вересня 2005 року за  ст. 40 п.4 КЗпП України. Вважав звільнення
незаконним.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Маріуполя
Донецької області від 11 серпня 2006 року ,
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним
звільнення ОСОБА_1 з посади заступник а директора МПП „Азовнаупром НВО „ згідно
наказу № 220 від 27 вересня 2005 року. Визнано незаконним звільнення з посади
директора МПП „Фірма „Петранпостачзбут„ ,
згідно наказу № 49 від 27 вересня 2005 року.

Зобов'язано
ТОВ „ТБК „Петран „ здійснити запис у трудову книжку ОСОБА_1 наступного змісту
„запис №26 від 12 вересня 2005 року є недійсним.  Звільнений за власним бажанням на
підставі  ст.  38 КЗпП України „ дата звільнення 02 лютого
2006 року. Зобов'язано МПП „Азовнаукпром НВО „ здійснити запис у трудову книжку
ОСОБА_1 такого змісту „ запис №25 від 12 вересня 2005 року "є недійсним.  Звільнений за власним бажанням на
підставі  ст.  38 КЗпП України " дата звільнення 02
лютого 2006 року.

Стягнуто
з ТОВ „ТБК" „Петран „ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 12 вересня 2005 року по 02 лютого 2006 року у розмірі 4440
гривень 66 коп.,  моральну шкоду - 500
гривень,  витрати по оплаті послуг
адвоката 700

гривень. А також
витрати    на інформаційно - технічне
забезпечення -15 гривень та судовий збір -29 гривень 75 коп.

Стягнуто
з МПП „Азовнаукпром НВО„ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 12 вересня 2005 року по 02 лютого 2006 року у розмірі 1411
гривень 35 коп .,  моральну шкоду - 500
гривень ,  витрати по оплаті послуг
адвоката -700 гривень. Крім того витрати по інформаційно - технічному
забезпеченню -15 гривень ,  судовий збір
-29 гривень 75 коп.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 10 жовтня 2006 року рішення Жовтневого
районного суду м.  Маріуполя Донецької
області від 11 серпня 2006 року змінено в частині стягнення витрат на правову
допомогу. Стягнуто з ТОВ „ТБК "Петран „ на користь ОСОБА_1 у відшкодування
витрат на правову допомогу - 500 гривень ,
з малого підприємства „Азовнаукпром НВО „ - 300 гривень. В решті рішення
залишено без змін.

У касаційній
скарзі поданій до Верховного Суду України ТОВ „ТБК „Петран „ ставить питання про
скасування   постановлених судових
рішень. Просить постановити нове рішення в порядку    ст. 336 ЦПК України. Мотивуючи свою
вимогу   порушенням судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва вважає,
що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішені суду,
чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332,  337 ЦПК України та Законом
України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697 та глави 2 розділу V ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
м.  Києва,  -

ухвалила:

Касаційну  скаргу
Товариства   з   обмеженою
відповідальністю   „Торговий
будинок Концерн „Петран» відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Маріуполя
Донецької області від 11 серпня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 10 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.