Справа №22-8332                                                            Головуючий
в 1 інстанції- Мельник А.В.
Доповідач - Столбун B.I.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду м.  Києва в складі:

Головуючого:      Столбун В.І.

суддів:                  Желепи О.В.,  Панченко М. М.

при
секретарі:      Денисенко С. С.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м.  Києві апеляційну скаргу Ставру - ОСОБА_1 на
ухвалу судді Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов»язання виконати умови договору,
-

Заслухавши
доповідь судді Столбун В.І.,  пояснення
осіб,  що з'явились в судове
засідання,  перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія

ВСТАНОВИЛА :

У серпні
2007 року позивач ОСОБА_2  звернувся до
суду з зазначеним позовом,  в якому
просив зобов'язати відповідача ОСОБА_3 виконати умови договору оренди квартир
від 05.05.2007 року та передати квартири АДРЕСА_1 у тимчасове його володіння та
користування .

Крім
того,  позивачем була подана заява про
забезпечення позовних вимог,  в якій він
просив накласти арешт на квартири,  які є
предметом договору оренди.

Ухвалою
Печерського районного суду м. Києва від 13.08.2007 року заява ОСОБА_2  про забезпечення позову задоволена,  накладено арешт на вищевказані квартири.

Не
погодившись з такою ухвалою,  ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу,  в якій просить
її скасувати .

В скарзі
посилається на те,  що ухвала є
незаконною,  оскільки судом накладено
арешт на квартиру АДРЕСА_1,  яка їй одній
належить на праві власності,  відповідно
до рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2006 року.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали,  колегія дійшла висновку ,  що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає,  виходячи з наступного.

Відповідно
до вимог ч.1  ст.  151 ЦПК України суд за заявою осіб,  які беруть участь у справі,  може вжити заходів забезпечення позову.

Згідно
ч.3  ст. 151 ЦПК України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії розгляду справи,  якщо невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Згідно с 152 ЦПК України
позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно,  що належить відповідачу і знаходиться у нього
або інших осіб.

З
матеріалів справи вбачається,  що між
позивачем та відповідачем 05.05.2007 року було укладено договір оренди двох
вищезазначених квартир.

Задовольняючи
заяву про забезпечення позову,  суд
першої інстанції правильно виходив з того,
що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги в частині незаконності ухвали через накладення
арешту на майно,  що відповідачу не
належить,  колегія суддів не може
прийняти до уваги,  оскільки ОСОБА_1 не
були надані докази того,  що арештоване
майно на день постановления
ухвали було зареєстровано в БТІ м. Києва за нею на праві власності.

Висновок
суду є правильним і ґрунтується на вимогах законодавства. Доводи апеляційної
скарги його не спростовують і не вказують на наявність підстав для скасування
оскарженої ухвали.

Керуючись  ст. ст.. 151-153,  303,
307,  312 п.1,  314, 317, 319,  324 ЦПК України,  колегія суддів

Ухвалила :

Апеляційну
скаргу Ставру-ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу судді Печерського районного суду м.
Києва від 13 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
не оскаржується.