У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 січня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у складі:

Головуючого:            Сеніна Ю.Л.

Суддів:          Левченка
Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І., Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3 та Кіцманська державна нотаріальна контора, про розірвання
договору дарування,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2004
року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2., треті особи - ОСОБА_3. та Кіцманська державна нотаріальна контора, про розірвання
договору дарування 3/4  частини жилого
будинку по АДРЕСА_1, укладеного 13 червня 2002 року між нею та відповідачем,
мотивуючи тим, що згаданий будинок був спільною власністю її та її чоловіка
ОСОБА_4., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, і вона не мала наміру дарувати будинок своїй
племінниці ОСОБА_3., а тим більше її співмешканцю ОСОБА_2. Посилалась на те, що
її племінниця ОСОБА_3. допомагала їй оформляти спадкову справу і вона, будучи в
пригніченому стані, підписала договір дарування будинку, вважаючи, що підписує
документи стосовно земельної частки (паю). Також вказувала, що відповідач та її
племінниця постійно створюють умови, неможливі для спільного проживання,
погрожують, вчиняють відносно неї насильницькі дії.

Рішенням Кіцманського
районного суду від 22 червня 2004 року договір дарування 3/4  частини жилого будинку по АДРЕСА_1 від 13
червня 2002 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2., розірвано.

Ухвалою апеляційного
суду Чернівецької області від 1 вересня 2004 року рішення суду першої інстанції
скасовано і справу направлено на новий судовий розгляд.

У своїй
касаційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати рішення
суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду та постановити нове рішення
про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга  підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду
першої інстанції та передаючи справу на новий розгляд, апеляційний суд послався
на те, що при розгляді справи суд першої інстанції неповно дослідив обставини
справи, не уточнив підстави та зміст позовних вимог, зробив висновки щодо
недійсності договору дарування, а рішення виніс про розірвання договору, що на
думку апеляційного суду являється підставою для направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна, оскільки вони ґрунтуються на неправильному застосуванні
норм процесуального права.

Перелік підстав
для скасування рішення суду першої інстанції і направлення справи на новий
розгляд був передбачений ст.ст.305, 307 ЦПК України 1963 року, який діяв на час
розгляду справи.

Відповідно до
вимог ст.309 ЦПК України 1963 року неповне з'ясування судом обставин, що  мають значення для справи, були визначені як
підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення судом апеляційної інстанції.

Суд апеляційної
інстанції може встановлювати нові факти, досліджувати нові докази, а також
докази, які на думку осіб, що беруть участь у справі, судом першої інстанції
досліджувались з порушенням встановленого Цивільним процесуальним кодексом
порядку.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що апеляційний суд не виконав своїх обов'язків,
визначених законом, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з підстав,
передбачених ч.2 ст.338 ЦПК України, з направленням справи на новий апеляційний
розгляд.

Керуючись ст.ст. 333,
335-336, 338, 343, 344 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 1 вересня
2004 року скасувати, а справу
направити на новий апеляційний розгляд до апеляційного суду Чернівецької
області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Сенін Ю.Л.

Судді:                                                                                       Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Охрімчук
Л.І.

Романюк Я.М.