Справа
№ 22-ц-940                                           Головуючий
по 1-ій інстанції Риков
21                                                        Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

іменем України

26 липня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого: Попруги
С. В. судців Гагіна М. В.,  Кононенко
О.Ю. з участю секретаря судового засідання - Рой Я.М.

та
осіб,  які беруть участь у справі -
позивача ОСОБА_1,  представника
відповідача ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засідання в приміщенні апеляційного суду Сумської області
цивільну справу за апеляційною скаргою Статутного територіально-галузевого
об'єднання „Південна залізниця" в особі Сумського будівельно-монтажного
експлуатаційного управління Південної залізниці

на рішення
Ковпаківського районного суду м.  Суми
від 05 травня 2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_1 до Статутного територіально-галузевого об'єднання „Південна
залізниця" в особі Сумського будівельно-монтажного експлуатаційного
управління Південної залізниці,  третя
особа: виконавча дирекція Управління у Сумській області Сумського міського
відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України,  -

встановила:

У липні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом про відшкодування
моральної шкоди в розмірі 50000 грн.,
завданої каліцтвом,  і в його
обгрунтовуння зазначав,  що з 01.10.1991
року по 22.09.2002 року перебував у трудових відносинах з відповідачем,  у серпні 2001 року під час виконання трудових
обов'язків з ним стався нещасний випадок на виробництві - він впав з висоти
шести метрів на землю і отримав закриту травму грудної клітини; висновком МСЕК
від 21.04.2006 року позивачу встановлена 3 група інвалідності від трудового
каліцтва з визначенням 40 % втрати професійної працездатності на строк до
21.04.2008 року.

Рішенням
Ковпаківського районного суду м.  Суми
від 25 травня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Стягнуто
зі Статутного територіально-галузевого об'єднання „Південна залізниця" в
особі Сумського будівельно-монтажного експлуатаційного управління Південної
залізниці на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди,  завданої каліцтвом 50000 грн..

В
апеляційній скарзі Статутне територіально-галузеве об'єднання „Південна
залізниця" в особі Сумського будівельно-монтажного експлуатаційного
управління Південної залізниці зазначає,
що воно є неналежним відповідачем,
що при вирішенні спору суд неправильно застосував норми матеріального
права,  а саме не врахував конституційний
принцип дії закону у часі та,  що спірні
правовідносини регулюються іншою нормою матеріального права,  яка діяла на момент спричинення шкоди,  не погоджується і з розміром стягнутої
суми,  тому просило рішення суду
скасувати і постановити нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги,  заслухавши пояснення
позивача,  який заперечував

2

проти апеляційної скарги,  пояснення
представника СТГО „Південна залізниця" в особі Сумського
будівельно-монтажного експлуатаційного управління Південної залізниці,  який підтримав доводи скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  а рішення суду - зміні з
постановлениям нового рішення з таких підстав.

Судом
першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи,  що позивач отримав каліцтво під час виконання
трудових обов'язків,  тому відповідно до  ст.  2
ч. 2 закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату
працездатності",  має право на
відшкодування моральної шкоди.

Доводи
апелянта про те,  що шкода повинна була
відшкодовуватись Фондом соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України відповідно до  ст.  34
Закону України від 23 вересня 1999 року „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності" не заслуговують на увагу,
оскільки це не ґрунтується на законі.

Вищевказана
норма Закону втратила силу з 20 березня 2007 року. А  ст.  77
п. 27 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" ,  що набрав чинності з 30.12.2005 року,  зупинена на 2006 рік дія абз. 4 ч. 1 (в
частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей),  п/п „є" п. 1 ч. 1  ст.
21; ч.3  ст.  28 та ч.3
ст.  34 Закону України від 23
вересня 1999 року „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності".
Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" взагалі
припинено відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей
відповідно до ч.3  ст.  34 Закону України від 23 вересня 1999 року
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності",  незалежно від часу настання стійкої втрати
працездатності.

Перевіряючи
доводи апеляційної скарги,  в суді першої
інстанції було встановлено,  що моральна
шкода позивачу роботодавцем не відшкодовувалась,  а ступінь втрати працездатності в розмірі 40
% та третя група інвалідності була встановлена вперше 21 квітня 2006 року
(а.с.  12).

За таких
обставин,  суд прийшов до вірного
висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди,  застосувавши вимоги  ст.
ст.  1168, 1195 ЦК України.

Разом з
тим,  колегія суддів вважає,  що визначений судом розмір морального
відшкодування в сумі 50000 (п'ятьдесят тисяч) грн. є завищеним.

При
визначенні його розміру судом не було враховано ту обставину,  що після отримання травми в 2001 році позивач
працював і на даний час працює.

Позивачем
не було надано безспірних доказів,  що
погіршення стану здоров'я,  яке
відбувається останнім часом,  пов'язане
тільки з фактом отримання травми.

За таких
умов,  колегія суддів вважає,  що розмір морального відшкодування необхідно
зменшити і визначити в сумі 4000 грн.

Інші
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не дають підставу
для скасування судового рішення.

з

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
303,  307,  309,
313,  314,  316 ЦПК України колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу Статутного територіально-галузевого об'єднання „Південна залізниця"
в особі Сумського будівельно-монтажного експлуатаційного управління Південної
залізниці задоволити частково.

Рішення
Ковпаківського районного суду м.  Суми
від 25 травня 2007 року змінити.

Стягнути
зі Статутного територіально-галузевого об'єднання „Південна залізниця" в
особі Сумського будівельно-монтажного експлуатаційного управління Південної
залізниці на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 4000 (чотири тисячі)
грн.,  а не 50000 грн.,  як вказано в рішенні суду.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене
у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.