Справа № 22-ц-880                                           Головуючий у 1-й
інстанції Філонова Ю.О.
40                                                                   Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

іменем України

07 серпня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ

апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого
- Попруги С.В.,

суддів
-  Гагіна М.В., Кононенко О.Ю.,

з участю
секретаря судового засідання - Рой
Я.М., та осіб, які беруть участь у справі - позивача, адвоката ОСОБА_2.,
представника відповідача Федосеева
Д.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 14 травня 2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_1до товариства з обмеженою відповідальністю
"Шатрищенський цегельний завод" про поновлення на роботі і оплату за
час вимушеного прогулу,

Встановила:

У лютому
2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ТОВ "Шатрищенський
цегельний завод", в якому просив поновити його на роботі слюсаря та
зобов'язати відповідача виплатити йому середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 09.01.2007 року.

Посилався
на те, що при його звільненні на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України відповідач не
врахував вимог ст. 149 КЗПп України.   На
роботі був відсутній з поважних причин, є інвалідом другої групи, має дитину -
інваліда з дитинства, яку був вимушений везти відпочивати у Закарпатську
область у зв'язку з чим і подав заяву на відпустку строком на 3 дні без
збереження заробітної плати.

Рішенням
Ямпільського районного суду Сумської області від 14 травня 2007 року відмовлено
ОСОБА_1у задоволенні його заяви.

Рішення
мотивовано тим, що позивачем при оформленні відпустки без збереження заробітної
плати не були дотримані обов'язкові умови: не була попередньо узгоджена з
керівництвом можливість отримання такої відпустки та її тривалість, заяву до
адміністрації приніс не він, а його син, а також ОСОБА_1. поїхав у відпустку
попередньо не дізнавшись чи був виданий такий наказ та не ознайомився з ним.
Був відсутній на роботі без поважних причин.

8 апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати це рішення та постановити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги. При цьому зазначає, що при прийнятті
рішення суд керувався обставинами, які не вірно в суді виклав відповідач.
Відповідач у своїх запереченнях на апеляційну скаргу, вважає її
необгрунтованою, а рішення суду законним і таким, що відповідає матеріалам
справи.

2

Вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, який підтримав скаргу з мотивів
в ній викладених, представника відповідача, який заперечує проти скарги та
вважає рішення суду вірним, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення
суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що згідно наказу № 46 ОСОБА_1. з 09 жовтня 2006
року перебував у трудових відносинах з ТОВ "Шатрищенський цегельний
завод". Згідно заяви ОСОБА_1. від 06 січня 2007 року ним на ім'я директора
подано заяву про надання йому трьох днів 9, 10, 11 січня в рахунок відпустки
без збереження заробітної плати в зв'язку з сімейними обставинами, а наказом
директора заводу № 1 від 12 січня 2007 року ОСОБА_1. був звільнений з
09.01.2007 року з роботи за прогул 09, 10, 11 січня 2007 року у відповідності
до п.4 ст.40 КЗпП України.

Разом з
тим, суд вирішуючи спір суті заявлених вимог не перевірив дотримання
відповідачем порядку застосування дисциплінарного стягнення та не повно
з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Позивач
06.01.2007 року повідомив механікаОСОБА_3., який є його безпосереднім
керівником та в обов'язки якого лише входило ведення обліку робочого часу
підлеглих працівників, що він буде відсутнім на робочому місці з 09 по 11 січня
2007 року за сімейними обставинами та отримав відповідну згоду , а тому вважав
узгодженим питання отримання відпустки.

Проте,
відповідно до ч. 2 ст. 84 КЗпП України власнику або уповноваженому ним органу
надано право, а не зобов'язано його надавати працівникам відпустки без
збереження заробітної плати за сімейними обставинами та з інших причин.

Тобто,
позивачем не було дотримано порядку узгодження отримання відпустки,
встановленого  законодавством   і є
порушення трудової дисципліни.

Проте,
відповідач , обираючи вид стягнення не врахував, як це передбачено ст. 149 КЗпП
України, що діями позивача підприємству не заподіяно шкоди. Позивач є інвалідом
II групи, має на утриманні доньку - інваліда з дитинства, у
якої на передодні було передозування ліками та рекомендовано дитину помістити
до будинку відпочинку.

В той же
час, відповідач, використовуючи своє право щодо розірвання трудового договору з
позивачем на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, не перевірив поважних причин
відсутності на роботіОСОБА_1 9-11 січня 2007 року.

Колегія
суддів апеляційного суду вважає, що ОСОБА_1. був відсутній на роботі 9-11 січня
2007 року з причин сімейно-побутового характеру, які є поважними, а тому
відсутні підстави вважати зазначені дні прогулом.

Як вже зазначалось вище та підтверджується матеріалами справи, позивач має
дитину-інваліда з дитинства, якій у зв'язку з передозуванням ліками було
рекомендовано лікарями будинок відпочинку.

3

Зазначені    сімейно-побутові    обставини
для    позивача    були важливими, могли заподіяти
ОСОБА_1    та його сім'ї більшої шкоди
ніж відповідачу його відсутність на роботі.

Крім
того, як відповідачем, так і судом не враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 84
КЗпП України та п. 7 ст. 25 Закону України "Про відпустки" відповідач
зобов'язаний був , а не мав право, надати позивачу як інваліду II групи
відпустку без збереження заробітної плати у зазначений ним час.

За таких
обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а заява позивача
щодо поновлення його на роботі та стягнення 2721 грн. 44 коп. за час вимушеного
прогулу - задоволенню. ( 387 грн. 50 коп. - середня заробітна плата х 6 місяців
= 2325 грн., 18 грн. 02 коп. - одноденний заробіток х 17 днів січня = 306 грн.
34 коп. та 5 днів серпня = 90 грн. 10 коп., а всього 2721 грн. 44 коп.).

На
підставі викладеного та керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст.
309,   ст. ст. 313,   314, 316 ЦПК України,    колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
Ямпільського районного суду Сумської області від 14 травня 2007 року в даній
справі скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов
ОСОБА_1задовольнити, поновити його на роботі слюсарем по ремонту автотранспорту
у ТОВ " Шатрищенський цегельний завод", допустивши негайне виконання
в цій частині.

Стягнути
з ТОВ " Шатрищенський цегельний завод" на користь ОСОБА_1середній
заробіток за час вимушеного прогулу 2721 грн. 44 коп., з яких підлягають
утриманню податки та інші обов'язкові платежі, допустивши негайне виконання у
сумі 387 грн. 50 коп.

Стягнути
з ТОВ " Шатрищенський цегельний завод" судовий збір у доход держави
89 грн. 25 коп. та 60 грн. витрат з інформаційно - технічного забезпечення
розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.