СПРАВА №2-205-2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10
січня 2007
року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області у складі: головуючого судді
Жмуд Н.М., при секретарі Клименко
О.В., розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова
Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

13
грудня 2006
року позивач, звернулася до суду з
позовною заявою до відповідача, в якій
зазначила, що вона з відповідачем знаходиться
у шлюбі, який було зареєстровано 18 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану
Лозівського міськвиконкому Харківської області,
про що зроблено актовий запис НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Від даного шлюбу з відповідачем, вони мають дитину - сина -ОСОБА_3, який проживає
з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Позивач вказала, відповідач ухиляється від утримання
дитини, добровільно матеріальної допомоги не
надає. Відповідач працює на Лозівському ковальсько-механічному заводі, зарплату
отримує, але використовує її на власні потреби.

Позивач вказала,
що вона працює, але отримує невелику заробітну плату, тому не може забезпечити всім необхідним дитину. Виходячи з викладеного, позивач прохає суд, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі
14 частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до суду
і до досягнення дитиною повноліття.

У попередньому судовому засіданні позивач позов
підтримала та прохала суд, стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання ОСОБА_3 у
розмірі 14 частини всіх видів заробітку щомісячно,
але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до суду і до
досягнення дитиною віку повноліття. Позивач
вказала, що вона працює в Товаристві
з обмеженою відповідальністю «Стиль-Деві» на посаді швачки, а середня заробітна плата в неї складає 380
грн., що є недостатнім
для забезпечення належного розвитку дитини. Відповідач
працює та отримує заробітну плату, на утриманні інших осіб та
неповнолітніх дітей, у нього не має.

Відповідач позов позивача визнав повністю та    пояснив, що матеріальну допомогу він надає позивачці, але не
регулярно. На даний час, він працює у Закритому
акціонерному товаристві «Лозівський
ковальсько-механічний завод» на у цеху термічного обробітку №152 на посаді терміста 3-го розряду і середній заробіток складає 450 грн.

Оскільки
сторонами у досудовому порядку спір за даною цивільною
справою врегульований, відповідач позов визнав у повному обсязі, відповідно до ч.4 ст.130
ЦПК України, в порядку встановленому ст. 174
цього ж Кодексу, та виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання за
наявності для того законних підстав для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін,
суд знаходить позов таким, який
підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні
їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.№7),
відповідач знаходиться у зареєстрованому шлюбі з позивачем з 18 вересня 1999 року. В даному шлюбі, у них народилася дитина - син -ОСОБА_3 (а.с.№8).

Не дивлячись на те, що фактично сім"я позивача з відповідачем
розпалася, останній, не надає
регулярно матеріальної допомоги на
утримання своєї дитини, в порушення вимог ст.180 Сімейного Кодексу України та ч.2 ст. 51 Конституції України, в яких зазначено, що: " Батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття".

Крім того, відповідно до ст.8 Закону України Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року та ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє на Україні з 27 вересня 1991 року " держави-учасники визнаючи право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального та
соціального розвитку дитини. Батьки, котрі виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення умов
життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей та фінансових можливостей".

Керуючись вимогами ст.182 Сімейного Кодексу України та 17
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня
2006 року №3 при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини;
стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних дружини, батьків, дітей та інших обставин, що мають істотне значення, та беручи до уваги те, що
позивач працює, займається вихованням дитини і всі кошти йдуть на його утримання, а відповідач працює і
не має інших осіб на утриманні, за заявою
позивача, суд вважає необхідним
стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 14 частини всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше ніж  30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно
до положень п.1 ч.1
ст.367
ЦПК України, суд допускає
негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ч.З ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривня та
судові витрати, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись положенням ст.81 ЦПК України, суд стягує на користь держави з відповідача витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у
розмірі 07 грн.50
коп.

Керуючись
ст.ст.180,
181, 182 СК України; ч.2 ст.51 Конституції
України; с.8 Закону
України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року; ст. 27 Конвенції "Про права дитини" від 20.11.1989
року, яка набувала чинності в Україні з 27.09.1991
року; ст.81;
ч.3 ст.88,
ст.174, п.1 ч.1 ст.ст.10, 11, ч.З ст.130, 209, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини -  задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 -в
розмірі 14 частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 13
грудня 2006 року і до повноліття
дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми
платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі  07  гривень  50  копійок
перерахувавши:  Територіальне управління державної судової адміністрації в
Харківській області, Код 26281249,
Банк одержувача: УДК
у Харківській області,
МФО 851011,
рр 0164, призначення платежу - інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у Лозівському міськрайонному суді
Харківської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст.295 ЦПК України.