Справа
№2-431/2007
РІШЕННЯ

ІМ»ЯМ УКРАЇНИ

З квітня
2007 року Кагарлицький районний суд Київської області

у
складі:

головуючого                       судді
Кириченко В.І.

при секретарі                                Марчук
Н.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Кагарлику

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Акціонерної енергопостачальної компанії «Київобленерго» про відшкодування
матеріальної шкоди згідно розписки від 08.05.2002 року, -

ВСТАНОВИВ:

Узагальнена позиція відповідачів - позов не визнають. Представник позивача
пояснив, що 29.04.2002 року на території філіалу «Житлотеплоенерго» АК
«Київенерго» по вул. Народного ополчення де позивач ОСОБА_1. працювала
прибиральницею території, на неї було скоєно наїзд автомобілем ВАЗ-21061,'
Д.н.3. НОМЕР_1 яким керував працівник ОСОБА_2.В результаті наїзду позивач
отримала травми у вигляді перелому головки малоберцевої кістки,улумчатий
перелом верхньої треті правої великоберцевої кістки зі зміщенням уламків та
потребує протезування. Вартість тотального ендопротеза культового становить
15808,35 грн. Причиною нещасного випадку на виробництві було порушення
відповідачем ОСОБА_2. вимог п.2.3. «б» ПДР України та вимог п.3.31 інструкції з
охорони праці 08.02.2002 р. відповідач ОСОБА_2.
написав розписку в якій зобов»язався сплатити позивачу у відшкодування
завданої шкоди 10.000 грн. до 17.05.2002 p., але не сплатив.
Просив суд стягнути з ОСОБА_2. на користь позивача у відшкодування матеріальної
шкоди згідно розписки від 08.05.2002 р. 16628 грн. у зв»язку з простроченням
виконання зобов»язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦПК України з урахуванням
встановленого індексу інфляцій за весь час прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, так як вказані кошти необхідні для придбання протеза самий
дешевий із яких коштує 15 808грн.35 коп.

Відповідач  ОСОБА_2.  пояснив,
що  розписку вказану  позивачем писав,  але підприємство розрахувалось з позивачем.

Представник   Акціонерної
енергопостачальної   компанії   пояснив,
що   позивачу сплачені всі кошти
із підстав, вказаних позивачем, позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено слідуюче. 29.04.2002 р. на території
філіалу «Житлотеплоенерго» АК «Київенерго» по вул. Народного ополчення 16 А в
м. Київ де позивач працювала прибиральницею території, на неї було скоєно наїзд
автомобілем ВАЗ-21061 д.н.з.НОМЕР_1 яким керував працівник АК «Київенерго»
ОСОБА_2. В результаті наїзду позивач отримала травми у вигляді перелому головки
малоберцевої кістки, уламчатий перелом верхньої треті правої великоберцової
кістки із зміщенням уламків. Причиною нещасного випадку на виробництві було
порушення відповідачем ОСОБА_2. вимог п.2.3. «б» П.Д.Р. України та вимог п.3.31
інструкції з охорони праці. Вказані обставини підтверджуються записами в акті
про нещасний випадок на виробництві від 13.05.2002 р, рішенням Святошинського
райсуду м. Києва від 13.01.2005р. в справі про відшкодування моральної шкоди.

2

Відповідно до ст..
440 ЦК України
/1963/ ст..ст. 34 ч.3,35 ЗУ
«Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»
виплату коштів на придбання протезу при наданні відповідних документів
проводить Фонд соціального страхування від нещасних випадків до якого позивач
не зверталась, що слідує із пояснень представника позивача. Тому вимоги
позивача не ґрунтуються на законодавстві і посилання на розписку ОСОБА_2. від 08.05.2002
р. якою він зобов»язався сплатити позивачу за завдану шкоду 10.000 грн. не
породжує обов»язку для ОСОБА_2.
відшкодовувати додаткові витрати на протезування позивача. А тому у
задоволенні позову з підстав, вказаних позивачем через свого представника слід
відмовити повністю.

Керуючись ст..
440 ЦК України
/1963/, ст.cт. 34 ч.3, 35 ЗУ «Про
загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», ст.ст. 10, 60, 212 ППК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позову відмовити повністю.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а апеляційну скаргу
протягом 20 днів після подачі вказаної заяви. Рішення суду набирає законної
сили відповідно до ст.. 223 ЦПК
України.