інстанції -Комлева О.С.           Справа №
Доповідач - Косогор Г.О.    Категорія - 44
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

7 листопада 2007
року. м. Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого
:   Косогор
Г.О.

суддів :         Ткачук О,

Ісаєвої Н.В. при
секретарі:    Ісаєвій Ю.С. розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 червня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до садівничого товариства "
Струмок",  ОСОБА_2  з участю третіх осіб -Прилиманської сільської
ради Овідіопольського району Одеської Області,
Овідіопольської державної райадміністрації про визнання недійсним державного
акту,  повернення земельної ділянки та
зобов'язання виконання певних дій,

встановила:

У травні
2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом,  посилаючись на те,  що з 1997 року вона була членом Садівничого
товариства "Струмок",  що підтверджується
квитанціями до прибутково касового ордеру № 30 та № 273 та довідкою,  виданою радою СТ "Струмок".
Зазначені документи також підтверджують сплату нею всіх необхідних внесків до
товариства і відсутність в неї заборгованості перед ним. Як члену СТ
"Струмок" їй була виділена земельна ділянкаАДРЕСА_1  для використання з правом подальшої
приватизації,  але у січні 2004 року їй
стало відомо,  що вона виключена з членів
товариства,  та на її земельну ділянку
Прилиманською сільською радою видано державний акт на ім'я ОСОБА_2. З яких
підстав її виключили з членів СТ " Струмок" їй пояснити відмовились.
На теперішній час через виключення з членів товариства вона позбавлена
можливості використовувати земельну ділянку № 126 і не має можливості її
приватизувати,  тому вважає,  що це порушує її законні права та інтереси.

У судовому
засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Представники
відповідачів та третіх осіб позов не визнали.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області
від 22 червня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до СТ " Струмок
",  ОСОБА_2  з участю третіх осіб - Прилиманської
сільської ради Овідіопольського району Одеської Області,  Овідіопольської державної райадміністрації
про визнання недійсним державного акту,
повернення земельної ділянки та зобов'язання СТ " Струмок "
виконати певні дії - відмовлено.

На вказане
рішення суду ОСОБА_1 принесена апеляційна скарга,  в якій вона просить рішення скасувати,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процессуального
права та ухвалити нове про повне задоволення її позовних вимог.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді -
доповідача,  пояснення сторін по
справі,  перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає що вона підлягає задоволенню у повному обсязі,  а рішення суду скасуванню з ухваленням нового
рішення з наступних підстав.

Відмовляючи
у позові ОСОБА_1. суд першої інстанції виходив з того,  що нею не доказані позовні вимоги.

Однак,  погодитись з таким висновком районного суду
не можна,  оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи,  суд не
правильно застосував норми матеріального закону.

Відповідно
до Постанови Пленуму ВСУ від 29 грудня 1976 року №11 «про судове рішення» -
рішення є законним тоді,  коли суд,  виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини,  вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права,  що піддягають
застосуванню до даних правовідносин,  а
при їх відсутності -на підставі закону,
що регулює подібні відносини,  або
виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим визнається рішення,  в
якому повно відображені обставини,  які
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,  відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами,  дослідженими у
судовому засіданні.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 користувалася земельною ділянкоюАДРЕСА_1
на території Прилиманської сільської ради Садівничого товариства
«Струмок»,  як член садівничого
товариства «Струмок» з 1997 року.

Вказані
обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_1.,
свідків ОСОБА_3.,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5.,
з яких слідує,  що ОСОБА_1
побудувала нульовий цикл незакінченого будівництва,  обробляла та користувалася земельною ділянкою
№126 в СТ «Струмок». Крім того,
позивачкою надані я якості доказів позовних вимог квитанції до
прибуткових касових ордеров №30 від 21.04.1997 року та № 273,  а також довідка щодо членства позивача у
садівничому товаристві з правом приватизації,
які були видані посадовими особами громадської організації садівниче
товариство «Струмок».

Відповідно до
ст.57 ЦПК України доказами є будь -які фактичні дані,  на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин,  що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін,  та інших
обставин,  які мають значення для
вирішення справи,  ці дані встановлюються
у тому числі на підставі письмових доказів,
речових доказів. Однак в порушення вище зазначених принципів цивільного
судочинства при винесенні оскаржуваного рішення судом безпідставно,  без посилання на правові норми,  був зроблений висновок щодо невідповідності
вказаних доказів стосовно підтвердження членства у садівничих товариствах.

При
цьому судом не було прийнято до уваги,  що по вказаних документах не має висновку
відповідних органів про визнання останніх сфальсифікованими,  або не відповідними дійсності. Представником
відповідача СТ «Струмок» не заперечується факт видання позивачці вказаних
документів,  вони представлені суду у
оригіналі.

Зазначені
вище письмові докази також відповідають вимогам ст.ст.58, 59 ЦПК України,  є належними та допустимими.

До пояснень
представників СТ «Струмок» про те,  що
ОСОБА_1 ніколи не приймалась у члени СТ «Струмок»,  а вказані документи були видані їй
помилково,  судова колегія відноситься
критичне,  оскільки вони спростовуються
актом прийому

передачі від
02.05.2003 року та поясненнями голови правління ОСОБА_6 про те,  що ні жодного протоколу або іншого
організаційного документу крім Статуту у громадської організації збережено не
було.

Відповідно до
ч.5 ст. 116 ЗК України « Надання у користування земельної ділянки,  що перебуває у власності або у
користуванні,  провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом».

В порушення цієї
вимоги Закону,  зазначена вище земельна
ділянка,  що знаходилась в законному
користуванні позивачки,  була передана
ОСОБА_2. При цьому земельна ділянка №126 у встановленому законом порядку у
позивачки ОСОБА_1Не вилучалась,
добровільно остання на це своєї згоди не надавала і позовом відносно
земельної ділянки №126 до неї ніхто не звертався.

Статтею 141 ЗК
України передбачені підстави припинення права користування земельною
ділянкою,  які в даному випадку відсутні.

Відповідно до
ч.1 ст.155 ЗК України «У разі видання органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування акта,  яким
порушуються права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою,  такий акт визнається недійсним».

Крім того,  згідно зі списком Членів садівничого
кооперативу на території ОГСТ «Струмок» від січня 2006 року,  який є Додатком 2 до розпорядження голови
райдержадміністрації від 07.12.2005 p.,  відповідачка
ОСОБА_2. ніколи не була членом СТ «Струмок»,
тому не мала законних прав на приватизацію спірної земельної ділянки.

Відповідно до
п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 грудня 1996 року №13 «Про
практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних
справ»,  «Розглядаючи позови про захист
прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у
користуванні ними тощо),  суд перевіряє
законність рішення ради про передачу земельної ділянки іншій особі без
вилучення її в установленому порядку у позивача і в тому разі,  коли останнім не заявлено позову про визнання
цього рішення незаконним».

Рішення
виконкому Прилиманської сільської ради народних депутатів Овідіопольського
району Одеської області № 636 від 20 грудня 1999 року відносно до передачи земельної
ділянки ОСОБА_2. не відповідає дійсним обставинам,  містить посилання на неіснуючі факти та
правові норми,  які не мають бути
застосовані по відношенню до ОСОБА_2.

Крім того,  згідно до наданої на запит суду відповіді
Прилиманської сільської ради від 05.09.2006 року № 342 сільським головою було
повідомлено,  що рішення виконкому
сільської ради № 636 від 20.12.1999 року - не існує,  останнє рішення виконкому зареєстровано № 634
та датовано 20.12.1999 р.

При таких
обставинах рішення сільської ради на підставі якого був виданий Державний акт
на право приватної власності на землю на ім»я ОСОБА_2. Не може вважатися
законним.

Відповідно з ч.1
ст.16 та п.4 ч.2 ст.16 ЦК
України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу ; способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища,  яке існувало до порушення.

На підставі
наведеного судова колегія вважає,  що
позовні вимоги ОСОБА_1підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 313,  319 ЦПК України,  судова колегія

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 червня 2007 року -
скасувати,  ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати
недійсним Державний акт на право приватної власності на землю 11 -ОД № 060883
від 15.04.2003 р. на ім"я ОСОБА_2

Зобов"язати
ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 із незаконного володіння земельну ділянкуАДРЕСА_1 на
території Прилиманської сільської ради,
Садівничого товариства "Струмок".

Зобов"язати
Садівниче товариство "Струмок",
юридична адреса якого 67820,
Одеська область,  Овідіопольського
району,  с. Прилиманське,  вул.Жовтнева 120,  ,  видати ОСОБА_1 посвідчення про членство у
Садівничому товаристві "Струмок".

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  однак може бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.