РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ
УКРАЇНИ.

0.9 січня 2007 року                                                      справа №2-17-07

Любашівський
районний суд Одеської області  в складі: головуючого
судді - Дармакуки Т.П.,

при секретарі - Мельник-Шевченко Г.П., Кравченко Ю.С. з участю позивача - ОСОБА_1

адвоката - ОСОБА_2 з участю представників відповідача - ОСОБА_3,

ОСОБА_4 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Любашівської селищної ради, Любашівської міжрайонної
державної податкової інспекції про визнання договору довічного утримання
дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в
суд з позовом в якому вказує, що вона тривалий час проживала по сусідству з
ОСОБА_5, яка проживала в двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_5 хворіла,
родичів не мала, тому позивачка при її житті домовилася, що буде доглядати за
ОСОБА_5, а вона пообіцяла, що після смерті все майно в тому числі квартира
перейде у власність, тобто вони фактично уклали договір довічного утримання,
але нотаріально не оформили. Позивачка на протязі п»яти років доглядала за
ОСОБА_5, понесла витрати на поховання, ОСОБА_5 мала намір та передала квартиру,
тому позивачка просила визнати договір
довічного утримання дійсним.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Представник
відповідача - Любашівської селищної ради, ОСОБА_3, який діяв
за дорученням позовні вимоги не визнав, пояснивши, що відповідно до чинного
законодавства договір довічного утримання укладається в письмовій формі, в
зв»язку із чим просив в задоволенні позову відмовити.

Представник
Любашівської міжрайонної державної податкової інспекції,
ОСОБА_4, яка діяла за дорученням позовні вимоги не визнала,
оскільки договір довічного утримання укладається в письмовій формі. В
судове засідання 09.01.2007 року представник Любашівської МДПІ не з»явивися.
Згідно листа НОМЕР_1 6 Любашівська МДПІ просила продовжити розгляд справи у відсутність представника /а.с.

Заслухавши пояснення
сторін, свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов не підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року
/а.с.5/. Після її смерті залишилося спадкове майно: квартира, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло
/а.с.15-2 0/

Відповідно до ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог, і
заперечень.Однак, позивачем в судовому засіданні не доведено, що між нею
та ОСОБА_5 укладався
-договір довічного утримання..Згідно
ст,. 7 44 ,ЦК України  за
договором довічного утримання /догляду/  одна, сторона .  /відчуджувач/
передає  другій;  стороні. /набувачеві/ у власність житловий будинок,
квартиру:або. їх. частину, .іншене рухоме майно або рухоме майно,  яке має значну цінність,   взамін
чого   набувач   зобов»язується   забезпечувати віджуджувача утриманням та
/або/ доглядом довічно.

Як встановлено в
судовому засіданні, позивачка певний час здійснювала
догляд за ОСОБА_5, що підтвердили свідки. Допитані в судовому
засіданні в якості свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили, що дійсно
ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_5

Однак, в судовому
засіданні не знайшло свого підтвердження про те, що ОСОБА_5, як-то передбачено
ст. 744 ЦК України
передала квартиру позивачці.

Свідок ОСОБА_9
пояснила, що ОСОБА_5 її говорила, що залишить квартиру ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_5 говорила, що хоче укласти з
ОСОБА_1 договір довічного утримання, однак про те, що цей договір є її нічого
не відомо.

Допитана в судовому
засіданні свідок ОСОБА_11, пояснила, що працює на телекомі познайомилася на
роботі з ОСОБА_5, яка замовляла переговори з Москвою, після чого розповіла, що
за нею доглядає ОСОБА_1, з якою вона
має укласти договір довічного утримання.

Зазначенні свідчення
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та пояснення позивачки, суд не приймає до уваги, як
доказ про те, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладався договір довічного утримання,
оскільки згідно ст.745 ЦК України
договір довічного утримання /догляду/ укладається у письмовій формі та підлягає
нотаріальному посвідченню. Договір довічного утримання /догляду/, за яким
передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній
реєстрації.

Згідно ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги
закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася
від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Позивачка письмовий
доказ про укладення договору довічного утримання не надала, а відповідно до
ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування, тобто доказування про
наявність договору довічного утримання показаннями свідків не допускається.

Крім того, в судовому
засіданні допитані в якості свідка ОСОБА_12, ОСОБА_13 пояснили, що ОСОБА_5 була
їм сусідкою, вони, а також інші сусіди при необхідності надавали її допомогу.
ОСОБА_12 пояснив, що ОСОБА_5 йому говорила, що якщо вона буде переписувати комусь квартиру, то це зробить лише в його присутності, йому відомо, що заповіту та договору
не було.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_14, пояснила, що працює соціальним працівником, тому, виконуючи свої трудові обов»язки, вона три роки доглядала ОСОБА_5 до дня її смерті.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини-, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному об»ємі.

На підставі викладеного та   керуючись ст.220, ст.744-745   Цк України,      ст.ст.10, 59, 60, 61,  214-215.ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

1.   Відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_1 до

Любашівської селищної ради, Любашівської міжрайонної державної

податкової інспекції про визнання договору довічного утримання

дійсним.

2.  Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано
в

Любашівський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення

рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається в апеляційний

суд Одеської  області
через Любашівський районний
суд   протягом

двадцяти днів після подання заяви
про  апеляційне оскарження.

Суддя: /підпис/

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи рішення вступає в законну силу 20 січня 2007 р.