Справа №2-13 8/07p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2007 року                                                                     Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області в складі: головуючого
судці - Литвин
М.М.

при секретарі - Олійник Л.Б.

з участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Лубенської міської ради,
Науково-виробничого колективного підприємства «Тезіс»,
коопзаготпрому Лубенської райспоживспілки, територіальної громади в особі
Лубенської міської ради про визнання угоди дійсною та визнання права
власності на приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Лубенської міської ради, Науково-виробничого
колективного підприємства «Тезіс», коопзаготпрому Лубенської райспоживспілки, територіальної громади в особі Лубенської
міської ради про визнання угоди дійсною та визнання права власності на
приміщення , мотивуючи свій позов тим, що 11 червня 2002 року він придбав на Лубенській товарній біржі нерухоме
майно у вигляді приміщення прирейкового
складу на будівельні матеріали, розташоване за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 421,9 кв. м. за 191 грн., яке належало на праві власності
Коопзаготпрому Лубенської районної спілки споживчих товариств.

Придбане складське приміщення він зареєстрував на себе в
КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» 11 червня 2002 року про що зроблено запис в реєстрову книгу
під НОМЕР_1.

В жовтні 2002 року він приватизував земельну
ділянку площею 0,2029 га, на якій розміщується вказане
складське приміщення, про що свідчить державний акт на право власності на
земельну ділянку НОМЕР_2.

Згідно довідки-характеристики, виданої КП «Лубенське
МБТІ» від 7 листопада 2006 року вартість
зазначеного приміщення складає 191
грн.

В даний час у нього виникла необхідність продати
вищевказане складське приміщення, однак в переоформленні
документів йому нотаріусом в усній формі було відмовлено в зв'язку з тим, що він при його придбанні не зареєстрував
договір купівлі-продажу від 11
червня 2006 року в
нотаріальній конторі.

Прохав визнати договір купівлі - продажу НОМЕР_3, який зареєстровано на Лубенській
товарній біржі - дійсним та визнати за ним право
власності на складське приміщення, загальною площею 421,9 кв. м., розташоване за адресою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач та його адвокат позовні
вимоги підтримали, прохають їх задовільнити.

Представники Науково-виробничого колективного
підприємства «Тезіс», коопзаготпрому Лубенської райспоживспілки, територіальної
громади в особі Лубенської міської ради, КП «Лубенське МБТІ» в
судове засідання не з'явились, але звернулись до суду з заявами в яких прохають
справу розглядати без їх участі, проти позовних вимог не заперечують.

3"ясувавши, обставини справи , дослідивши докази, суд вважає що
позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що 11 червня 2002 року ОСОБА_2 придбав на Лубенській товарній біржі нерухоме майно у вигляді приміщення прирейкового складу на
будівельні матеріали, розташоване за адресою
АДРЕСА_1 загальною площею 421,9 кв. м. за 191 грн., яке належало на праві власності Коопзаготпрому
Лубенської районної спілки споживчих товариств.

Придбане
складське приміщення ОСОБА_2 зареєстрував на себе в КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 11 червня 2002 року про що зроблено запис в
реєстрову книгу під НОМЕР_1.

В жовтні 2002 року він приватизував земельну
ділянку площею 0,2029 га, на якій розміщується вказане
складське приміщення, про що свідчить державний акт на право власності на
земельну ділянку НОМЕР_2.

Згідно довідки-характеристики, виданої КП «Лубенське МЕТІ» від 7 листопада 2006
року вартість зазначеного приміщення складає 191 грн.

В даний час у
позивача виникла необхідність продати вищевказане складське приміщення, однак в переоформленні документів йому
нотаріусом в усній формі було відмовлено в зв'язку з тим, що він
при його придбанні не зареєстрував договір купівлі-продажу від 11 червня 2006 року в
нотаріальній конторі.

При укладанні
договору сторони керувались ст.. 15 ЗУ "Про товарну біржу", де вказано, що угоди зареєстровані на біржі не
підлягають нотаріальному посвідченню.

При спробі позивача
оформити відчуження будинку в нотаріальній конторі йому було відмовлено в зв'язку з тим, що договір купівлі продажу нотаріально не
посвідчений, чого вимагає CT..227 ЦК України.

Судом
встановлено і не оспорюється сторонами , що умови договору купівлі продажу визначені в ст..224 ЦК України (1963 року) ними виконано, ніяких претензій, спору не було і
немає на теперішній час.

У відповідності з ст.. 12 ЗУ "Про власність" громадяни набувають право

власності в разі
укладання угод, які незаборонені Законом.

Суд також бере до уваги те що вини
позивача у колізіях, що виникли в правовому полі немає, що іншого шляху реалізувати своє право по відчуженню частини
будинку немає, а тому вважає можливим
задовільнити позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст..224 ЦК України(1963 року), ст.. 15 Закону України "Про товарну біржу", ст..12 Закону України "Про
власність", ст.ст. 10,11, 60, 213-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2  задовільнити.

Визнати
договір купівлі - продажу НОМЕР_3, який зареєстровано на Лубенській товарній біржі - дійсним.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на складське приміщення, загальною площею 421,9 кв. м., розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається на протязі
10
днів з дня проголошення рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду          М.М.Литвин