Справа №2-887
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2007
року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого
судці           Лисюка  О.Д.

при секретарі                    Старенькій С.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка справу за позовомОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту належності майна прийняття спадщини
та визнання права власності на майно в спадок,-

Встановив:

ПозивачОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту належності майна
прийняття спадщини та визнання права власності на майно в спадок.

В судовому
засіданні позивачОСОБА_1 повністю підтримав свої позовні вимоги   та пояснив суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його
дід - ОСОБА_4. Спадкоємцями
після смерті ОСОБА_4 є він та
відповідачі по справі - дочки покійного. Спадкове майно покійного складається
із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по
АДРЕСА_1.Спадковий будинок був побудований
у 1955 році, але правовстановлюючі документи на це житло були втрачені,
а тому немає можливості підтвердити право власності на нього. Але є запис про
даний будинок є в господарській книзі Дернівської сільської ради, де зазначено,
що будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4,
в якому він постійно проживав до дня смерті.

До нотаріальної
контори з заявою про прийняття спадщини він не звертався, але своїми діями, що
виразилися в догляді за будинком , користуванні речами померлого, фактично
вступив в управління та володіння спадковим майном.

Вважає, що
прийняв спадщину після смерті свого діда, а тому просить заявлені вимоги
задовольнити в повному об'ємі.

Відповідач по
справі ОСОБА_2 проти позовних вимогОСОБА_1 не заперечує. Відповідач по справі
ОСОБА_3 на розгляд справи не з»явилась, про час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином . В суд від ОСОБА_3 надійшла заява про визнання
позовних вимог та на розгляд справи в її відсутність.

Заслухавши
пояснення позивачаОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 дослідивши матеріали справи суд
вважає, що заявлений позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення виходячи
з наступних міркувань.

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4
- дід позивача по справіОСОБА_1. Після його смерті залишилася спадщина у
вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Спадковий
будинок був побудований у 1955 році, але правовстановлюючі документи на це
житло були втрачені. Однак, запис про даний будинок є в господарській книзі
Дернівської сільської ради, де зазначено, що будинок по АДРЕСА_1 належав
ОСОБА_4, в якому він постійно проживав до дня смерті.

Судова практика
виходить з того, що факт володіння громадянином житловим будинком на праві
власності, встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий
документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити
наявність права власності не в судовому порядку (Постанова Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають
юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5.

Таким чином суд
визнає, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с АДРЕСА_1 належав
на праві власності ОСОБА_4.

Як вбачається із
довідки виданої виконавчим комітетом Дрнівської сільської ради Баришівського
району позивачОСОБА_1 своїми діями фактично прийняв спадщину після смерті свого
діда. Таким чином, відповідно до ст. 549 ЦК
України ( в ред. 1963
року) познач фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В силу ч.3 ст. 5
ЦК України від 16
січня 2003 року якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулюються актом
цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності.

Відповідно до
п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду
судами України справ про спадкування" № 4 від 24.06.83 року "
шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за
заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.
Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим
майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права
на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку".

З урахуванням
вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання за ними права
на спадкове майно також повинні бути задоволені.

Відповідно до
вимог діючого законодавства вартість майна визначається за погодженням сторін,
а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору (п. 12
Постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.95 року "Про судову практику у
справах за позовами про захист права приватної власності").

Спадковий
будинок, який належав ОСОБА_4
знаходиться в сільській місцевості, побудований ще в 1955 році та потребує
капітального ремонту. Таким чином, враховуючи незадовільний технічний стан
спірного будинку, його вартість сторони оцінюють в 15 000 гривень.

Керуючись ч.3
ст. 5 , ст. ст. 376 ЦК України,
п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.95 року "Про судову
практику у справах за позовами про захист права приватної власності"), п.4
постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами
України справ про спадкування" № 4 від 24.06.83 року , СУД

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту належності майна прийняття спадщини
та визнання права власності на майно в спадок - задовольнити в повному обсязі.

Встановити, що
житловий будинокАДРЕСА_1 належав на праві приватної власності ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити,
щоОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, прийняв спадщину після смерті свого діда - ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення набирає
законної сили після 10-ти денного строку для подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду не буде подана протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набуває
законної сили після закінчення цього строку.