УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 липня 2007 р.                                                                                                м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого: Перепелюк Л.М.

суддів: Одинака О.О., Височанської
Н.К.

секретаря: Брензило В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1., представника позивача ОСОБА_2.,

відповідача ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Стрілецько-Кутської сільської ради Кіцманського району, Кіцманської районної державної
адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_3про визнання недійсними рішення сесії Стрілецько-Кутської сільської
ради від 27 січня - 2005 року про погодження питання
про безоплатне надання ОСОБА_4. у власність земельної ділянки
орієнтовною площею 0,13 га для будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських будівель яка знаходиться в адміністративних межах Стрілецько - Кутської сільської
ради за межами села Стрілецький - Кут
в урочищі „ Хабалівка", розпорядження першого заступника голови Кіцманської районної державної адміністрації
№ 619 від 1 листопада 2005 року про
надання ОСОБА_4. безоплатно у власність вищевказаної земельної ділянки площею 0,1321 га., державного акту на право власності на земельну ділянку, який виданий
на ім'я ОСОБА_4 від 15 грудня 2005
року, державного акту на право власності на земельну ділянку, який виданий на ім'я ОСОБА_3від 30 березня 2006 року та договору дарування
земельної ділянки від 29 грудня 2005 року, який був укладений між
ОСОБА_4. та ОСОБА_3., за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області
від 10 травня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з даним позовом.

Справа № 22ц-513 2007 р.                                                                    Головуючий
у І інстанції

Категорія: 33                                                                                                       Олексюк Т.І.

Доповідач: Одинак О.О.

2

Просив визнати
недійсними рішення сесії Стрілецько-Кутської сільської ради від 27 січня 2005
року про погодження питання про безоплатне надання ОСОБА_4. у власність
земельної ділянки орієнтовною площею 0,13 га для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських будівель яка знаходиться в адміністративних
межах Стрілецько - Кутської сільської ради за межами села Стрілецький - Кут в
урочищі „ Хабалівка", розпорядження першого заступника голови Кіцманської
районної державної адміністрації № 619 від 1 листопада 2005 року про надання
ОСОБА_4. безоплатно у власність вищевказаної земельної ділянки площею 0,1321
га., державний акт на право власності на земельну ділянку, який виданий на ім'я
ОСОБА_4 від 15 грудня 2005 року, державний акт на право власності на земельну
ділянку, який виданий на ім'я ОСОБА_3від 30 березня 2006 року та договір
дарування земельної ділянки від 29 грудня 2005 року, який був укладений між
ОСОБА_4. та ОСОБА_3.

Посилався на те, що згідно рішення виконавчого комітету Стрілецько-Кутської
сільської ради від 31 травня 1994 року йому було надано в користування земельну
ділянку розміром 0,12 га. для ведення особистого підсобного господарства, яке
знаходиться в урочищі „ Хабалівка" за межами с.Стрілецький-Кут
Кіцманського району.

Відповідно до рішення сесії
вказаної сільської ради від 27 січня 2005 року
та розпорядження першого заступника голови Кіцманської РДА від 1   -листопада 2005 року земельна ділянка, якою
користувався позивач, була надана у безоплатну власність ОСОБА_4.

Вважає, що
такими діями було порушено його право користування земельною ділянкою та
завдано матеріальну шкоду.

Рішенням
Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 травня 2007 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 10 травня 2007 року і ухвалити нове рішення яким
задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Вказує на те, що
суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи,
послався в своєму рішенні на недоведені обставини, що мають значення для справи
які суд вважав встановленими.

Колегія суддів,
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1. суд виходив з того, що в ході розгляду справи не було
встановлено та доведено тієї обставини, що позивач користувався саме спірною
земельною ділянкою оскільки відсутній акт відведення земельної ділянки яка йому
була виділена в натурі (на місцевості ), та акт погодження меж із суміжними
землекористувачами, що являється правовою підставою для користування земельною
ділянкою. Суд також зазначає, що в ході розгляду  справи
не  було  встановлено
підстав  для  визнання
недійсним

3

договору
дарування земельної ділянки та підстав для позбавлення ОСОБА_3. як
добросовісного набувача права власності на земельну ділянку.

Такі висновки суду є правильними.

Так ст.22 ЗК
України 1991 року було передбачено, що право користування наданою земельною
ділянкою виникає після втановлення землевпорядними організаціями меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості ) і одержання документа, що посвідчує це право.

Ст.23 цього ж
Кодексу було передбачено, що право власності або право постійного користування
землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються
відповідними Радами народних депутатів.

Відповідно до
вимог ст.. 116 ЗК
України 2001 року громадяни набувають права власності та права користування
земельними ділянками державної або комунальної власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом.

Статтею 131 ЗК
України передбачено, що громадяни України мають право набувати у власність
земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно -
правових угод.

Ст.. 12 Перехідних
положень ЗК України визначено, що до розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями які знаходяться
за межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої влади.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що 31 травня 1994
року   виконавчий   комітет
Стрілецько   -  Кутської
сільської  ради Кіцманського
району прийняв рішення № 31/5 про надання Ташуку Р.К. в користування земельної
ділянки розміром 0,12 га для ведення особистого   -підсобного господарства яка розташована в
урочищі „Хабалівка".

Згідно рішення
сесії Стрілецько - Кутської сільської ради від 27 січня 2005 року було
погоджене питання про безоплатне надання ОСОБА_4. у власність земельної ділянки
орієнтовною площею 0,13 га для будівництва та обслуговування житлового будинку
і господарських будівель яка знаходиться в адміністративних межах Стрілецько -
Кутської сільської ради за межами села Стрілецький - Кут в урочищі „
Хабалівка".

Розпорядженням
першого заступника голови Кіцманської районної державної адміністрації № 619
від 1 листопада 2005 року ОСОБА_4. було надано
безоплатно у власність вищевказану земельну ділянку площею 0,1321 га.

15 грудня 2005
року Кіцманські РДА склала державний акт на право власності на спірну земельну
ділянку на ім'я відповідачки ОСОБА_4. серії ЯБ № 440137.

30 березня 2006
року Кіцманська РДА склала державний акт на право власності на спірну земельну
ділянку на ім'я ОСОБА_3. серії ЯБ № 440656.

В ході розгляду справи судом першої інстанції позивачем
не було доведено належними доказами, що він користувався саме спірною земельною
ділянкою і робив це на законних підставах. Зокрема ОСОБА_1.

4

не подав суду акт про встановлення
меж земельної ділянки, яка була надана останньому в користування відповідно до
рішення виконавчого комітету Стрілецько-Кутської сільської ради від 31 травня
1994 року, в натурі (на місцевості) та державний акт на право постійного
користування цією земельною ділянкою. Враховуючи наведене позивач також не
довів суду , що в результаті прийняття рішень, складання державних актів та договору
дарування які оспорює ОСОБА_1. були порушені його законні права.

Судом
встановлено, що ОСОБА_4., а потім ОСОБА_3. на підставах передбачених ЗК України
набули право власності на спірну земельну ділянку. Стрілецько - Кутська
сільська рада Кіцманського району , а також перший заступник голови Кіцманської
РДА приймали рішення та складали акти які оспорює позивач в межах наданих їм
законом повноважень.

ОСОБА_1. в ході
судового розгляду справи в суді першої інстанції не посилався на передбачені
законодавством підстави для визнання недійсними рішення сесії
Стрілецько-Кутської сільської ради від 25 січня 2005 року, розпорядження
першого заступника голови Кіцманської районної державної адміністрації від 1
листопада 2005 року, державного акту на право власності на земельну ділянку,
який виданий на ім'я ОСОБА_4 від 15 грудня 2005 року, державного акту на право
власності на земельну ділянку, який виданий на ім'я ОСОБА_3від 30 березня 2006
року та договору дарування земельної ділянки від 29 грудня 2005 року, який був
укладений між ОСОБА_4. та ОСОБА_3. і не подав суду доказів, які б
підтверджували наявність таких підстав.

За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, про те ,що
позивачу слід відмовити в задоволенні його позовних вимог.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, та не можуть бути підставою
для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до
вимог ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Хоча суд першої
інстанції не посилається на всі норми матеріального права, які зазначені
колегією суддів в даній ухвалі, однак вирішуючи спір по суті фактично керувався
вказаними нормами.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може

бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України

протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.