РІШЕННЯ                                     справа № 2-246/07

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 лютого   2007 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді Лаврік В.В., при секретарі
Вишняк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що в червні та
липні 2004 року між
ним та відповідачкою були укладені договори позики, відповідного до якого
позивач позичив відповідачці 1590
гривень і відповідно 2500
грн., а остання зобов'язувалась повернути вказаний борг. Поскільки
відповідачка не повернула борг, то позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його
користь борг в розмірі 4781
грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також трьох
процентів річних від простроченої суми. Позивач також просив стягнути з
відповідачки моральну шкоду в розмірі 2000 грн..

В суді позивач позов підтримав і уточнив свої позовні вимоги і пояснив
суду, що відповідачка ухиляється від повернення боргу в повному
обсязі. Остання поміняла місце проживання, знаходиться в розшуку. Несвоєчасне
повернення йому- інвалідові 1
групи боргу завдало моральних страждань. Тому позивач просить стягнути з
відповідачки на його користь 4495 грн. основного боргу та моральну шкоду , а також судові витрати, пов"язані з оплатою
інформаційно технічного забезпечення.

Відповідачка в
судове засідання не з'явилась, за повідомлення паспортного столу зареєстрована
в АДРЕСА_1. Відповідно
до ч.З ст. 76 , 77 ЦПК
України повістку відповідачці .
було надіслано на вказану адресу, яка є останньою відомою суду, а поскільки
відповідачки не було виявлено в місці прописки повістку під розписку було
вручено М.Снітинскій сільській Раді. При таких обставинах в суду є всі підстави слухати справу у відсутності
відповідачка по наявних в справі матеріалах.

Суд, вислухавши
пояснення позивача,. вивчивши
письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав:

Судом
встановлено, що 22.06.2004
року та 07.07.2004 року
року між сторонами позивачем ОСОБА_1 та
відповідачкою ОСОБА_2 були укладені в письмовій формі договіри позики,
за яким позикодавець ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 1590 гривень і
відповідно 2500 гривень,.,
а остання зобов'язувалась повернути позикодавцеві таку ж суму грошей на першу ж
його вимогу, що підтверджується відповідними розписками в письмовій формі..

Судом
встановлено, що до теперішнього часу відповідачка не повернула позивачеві боргу
в сумі 2500 грн.,
який зобов'язувалась повернути на його першу вимогу .Позивач в свою чергу не
надіслав відповідачці свою вимогу про повернення боргу, а відповідака відповідно і не повернула борг в сумі 2500 грн., який підлягає стягненню в повному обсязі..

Відповідно до
ст.1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором
не встановлений строк повернення позики, що відповідно не зробили сторони, то позика мала бути повернута
позичальником протягом 30 днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це.

Згідно  ст.
625  ЦК України  боржник,
який  прострочив  виконання
грошового зобов'язання,  на вимогу
кредитора зобов'язаний  сплатити  суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що з
відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню сума боргу в розмірі 1590 грн., яку відповідачка зобов'язувалась
повернути ще в липні 2004
року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення
згідно облікових ставок Нацбанку за 3
роки-18%, що
становить 286 ,2 грн. та 3% річних від
простроченої суми за три роки/7,5%, що становить 119,25 грн., а всього з відповідачки на користь позивача
підлягає стягненню сума боргу в розмірі 1995,45
грн. за договором позики від 22.06.2004
року та сума боргу в розмірі 2500
грн. за договором позики від 07.07.
2004 року, а всього 4495,
45 грн.

Згідно ст. 23
ЦК України особа , має
право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала
моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і
справедливо.. Суд враховує той факт, що
відповідачу , який є інвалідом першої групи неправомірними діями
відповідачки, яка ухиляється від виконання своїх зобов"зань були завдані
моральні страждання, які суд оцінює в розмірі 1000 грн.

Відповідно д ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд
присуджує з другої сторони понесені нею документально підтвердженні судові
витрати. З відповідачки на користь позивача необхідно
стягнути    витрати, пов"язані з
оплатою інформаційно технічного забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214,
220 ЦПК України,ст23 ,.
1046-1050, 625 ЦК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 борг в розмірі 4495,45
грн.,/ чотири тисячі чотириста дев'яносто п'ять грн/, моральну шкоду в
розмірі 1000 грн./
одна тисяча/ судові витрати по справі в розмірі 30 / тридцять/ гривень.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовити позивачу.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Київської області шляхом подачі в 10 денний термін з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги.