Справа 2- 3987/07 p. 2-7825/06 p.
РІШЕННЯ
ІМЯМ УКРАЇНИ.
17.12.2007 p. Московський районний
суд м. Харкова у складі: голов
уючого судді Оксененко В.А., пр
и сєкретарі-Воронюк О.О., адвок
атів-Бондаренко Т.А., ОСОБА_1
, розглянувши у судовому зас
іданні в приміщенні суду цив
ільну справу:
· за позовом ОС
ОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4
, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБ
А_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, О
СОБА_10, ОСОБА_11 про встано
влення факту проживання одні
єю сім'єю, про визнання права н
а спадкування та визнання пр
ава власності у порядку спад
кування за законом;
· по зустрічному
позову ОСОБА_4, ОСОБА_5
ДО ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОС
ОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБ
А_14 про визнання права власн
ості у порядку спадкування, п
ро усунення перешкод в корис
туванні власністю та виселен
ня;
· по зустрічному
позову ОСОБА_14 до ОСОБА
_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОС
ОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА
_11 про визнання права власно
сті у порядку спадкування, ус
унення перешкод в користуван
ні власністю

встановив:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 01.03.06 р. зв
ернулись до суду з позовом до
ОСОБА_15 про встановлення
факту проживання однією сім
'єю з ОСОБА_16, визнання прав
а на спадкування зі спадкоєм
цями другої черзі за законом
та визнання право власності
на частку квартири.
У ході судового розгляду
ОСОБА_2, ОСОБА_3 вточнили
свої позовні вимоги і остато
чно просили суд нижченаведен
е.
У 1997 р. вона, ОСОБА_3 посели
лась у ОСОБА_16 в належний ї
й АДРЕСА_1. В 1998 р. вона стала
проживати сумісно з ОСОБА_
2, якій теж, зі згоди ОСОБА_1
6, поселився у вказану кварт
иру. 2000 р. вони між собою уклали
шлюб. Приблизно з серпня 1998 р. в
они, позивачі, стали проживат
и разом з ОСОБА_16 як одна сі
м'я - мали спільний бюджет, над
авали їй необхідну допомогу,
піклувались один про одного
, а після смерті взяли на себе
усі витрати по її похованню т
а організації поминок.
Просять встановити факт пр
оживання однією сім'єю з 1998 р. т
а визнати їх спадкоємцями 4 че
рги по закону як осіб, які прож
ивали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як 5 років до від
криття спадщини.
Оскільки, ОСОБА_16 мала по
хилий вік та декілька невилі
ковних тяжких хвороб у разі з
агострювання (кризу) яких пот
ребувала сторонній допомоги
та догляду, то вони купували ї
й ліки, здійснювали догляд, сп
ілкувались з лікарями, тощо. Д
ля них ОСОБА_16 була одинок
ою жінкою, про яку родичі трив
алий час не турбувались та ні
якої допомоги не надавали, пр
о існування родичів їм було н
евідомо та останні до ОСОБА
_16 ніколи не приходили, її жи
ттям не цікавились. Сама ОС
ОБА_16 також вважала, що вона
одинока та її сім'я це вони-

2
позивачі. Тому, просять суд
визнати за ними право на спад
кування нарівні з спадкоємця
ми тієї черзі, яка спадкує за з
аконом. ОСОБА_16 мала брата
ОСОБА_15, якій є спадкоємце
м 2 черги за законом. Але, ОСО
БА_15 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 П
ісля його смерті спадкоємцям
и є його діти ОСОБА_4, ОСО
БА_5., його жінка ОСОБА_14 у
рівних частках.
Крім того, спірна квартира н
а праві власності належить
ОСОБА_18 і ОСОБА_16 по Ч ч.
ОСОБА_18 померла ІНФОРМАЦ
ІЯ_4 ОСОБА_16 її дочка, на ч
ас смерті була прописана та п
остійно проживала у даній кв
артирі, тому, спадщину прийня
ла фактично і просять визнат
и за нею право власності на вк
азану 1/2 частині квартирі.
ОСОБА_4, ОСОБА_5., як спад
коємці ОСОБА_15 не визнаюч
и позов, звернулись до суду зі
самостійним позовом. В ході с
удового розгляду вточнили св
ої вимоги та в обґрунтування
вказали наступне. Позивачі п
риблизно з 1998 р. поселились та п
роживали у ОСОБА_16 в якост
і квартирантів-піднаймачів ж
итла, сумісне господарство в
они не вели та загального бюд
жету з ОСОБА_16 не малі. Післ
я смерті ОСОБА_16 вони запр
опонували позивачам звільни
ти квартиру, але, останні відм
овились, продовжують прожива
ти там та чинять ним перешкод
и. Крім того, померла при житті
ніколи не страждала тяжкими
хворобами та стороннього до
гляду не потребувала і позив
ачі матеріальної допомоги
ОСОБА_16 не надавали.
ОСОБА_15 рідний брат ОСОБ
А_16, є спадкоємцем 2 черги за з
аконом, своєчасно звернувся
зі заявою до нотаріуса про пр
ийняття спадщині, але, до закі
нчення 6 місячного строку пом
ер. ОСОБА_15 їх рідний батьк
о, вони звернулись до нотаріу
са зі заявами про прийняття с
падщини і просять суд визнат
и за ними право власності по 1/
3 частини на спірну квартиру з
а кожним. Оскільки, спірна ква
ртира на праві власності нал
ежала ОСОБА_18 і ОСОБА_16
у рівних частках, ОСОБА_18
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОС
ОБА_16 її дочка, на час смерті
була прописана та постійно п
роживала у даній квартирі, сп
адщину прийняла фактично, то
му, просять визнати за нею пра
во власності на вказану квар
тиру в цілому та виселити їх з
і спірної квартири.
ОСОБА_14 позов не визнала, з
устрічний позов підримала; з
аявила зустрічний позов, в як
ому просила визнати за нею пр
аво власності на 1/3 ч. спірної к
вартири як за спадкоємницею
після смерті її чоловіка ОС
ОБА_15 Стверджувала суду, що п
озивачі з ОСОБА_16 спільно
го хазяйства не мали, сумісно
не проживали, матеріальної д
опомоги не надавали. Також вк
азала, що позивачі подали суд
у позов про визнання права вл
асності як за спадкоємцями 4 ч
ерги, тоді як вона є спадкоєме
ць 2 черги. Тому, просить суд ви
селити позивачів зі квартири
та також визнати за ОСОБА_16
право власності на 1/2 ч. квар
тири після смерті її матері
ОСОБА_18
Відповідачі: ОСОБА_7, О
СОБА_19, ОСОБА_7, ОСОБА_10
, ОСОБА_10 до суду не з'явили
сь, про день, час розгляду спра
ви булі повідомлені належним
чином і суд розглянув справу
за їх відсутності, на підстав
і наданих доказів.
Суд вислухав учасників суд
ового розгляду, свідків, досл
ідивши письмові докази, прих
одить до наступного.
Квартира АДРЕСА_2 на пра
ві власності зареєстрована з
а ОСОБА_16, ОСОБА_18, що вп
ливає з довідки міськБТІ в м. Х
аркові (аркш.9, 16-17).
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_18 по
мерла, що підтверджується св
ідоцтвом про смерть НОМЕР_1
(аркш.14).
ОСОБА_16 її дочка, на час сме
рті матері постійно проживал
а та була зареєстрована у І
НФОРМАЦІЯ_1, що підтверджує
ться свідоцтвом про народжен
ня та довідкою з ЖЄКа.

3
Згідно вимог ст. 529 ЦК Україн
и (1963 р.) при спадкуванні за зако
ном спадкоємцями 1 черги є діт
и, подружжя...
За правилами ст. 349 ЦК Україні
(1963 р.) визнається, що спадкоєме
ць прийняв спадщину у разі, ко
ли він фактично вступив в упр
авління або володіння спадко
вим майном.
Таким чином, позовні вимоги
сторін щодо визнання права в
ласності у порядку спадкуван
ня за законом після смерті
ОСОБА_18 на 1/2 ч.3а її дочкою О
СОБА_16 належать задоволенн
ю.
Відповідачі, не заперечуюч
и факту проживання сім'ї ОС
ОБА_2 в спірної квартири у вк
азаній вище період стверджув
али, що останні поселились та
стали проживати там зі згоди
ОСОБА_16 у якості квартира
нтів, встановили на міжкімна
тних дверях замки та платили
їй 100 гр. щомісяця.
Але, з цим твердженням погод
итись не можна, тому, що доказі
в цього суду не надано.
Свідок ОСОБА_20, яка прожи
вала під час життя ОСОБА_16
в одному з нею будинку з 1970 р. та
знала її та її життя особисто
, підтвердила суду, що остання
з позивачами проживала одні
єю сім'єю, що в них був один хол
одильник, вони разом харчува
лись; позивачка виконувала у
сю хатню роботу; що позивачі р
обили ремонт у квартирі. ОС
ОБА_16 мала тяжкі хвороби і ко
ли вона хворіла та не була в зм
озі піднятися з ліжку - позива
чі повністю здійснювали за н
ею догляд, викликали „швидку
допомогу" та надавали їй допо
могу, купували ліки, а колі пом
ерла-поховали її за свій раху
нок та організували поминаль
ні обіди.
Свідок ОСОБА_21, якій знав
ОСОБА_16 з 1986 р. квартира яко
го розташована в одному тамб
урі зі спірною квартирою, під
твердив суду, що ОСОБА_16 вз
яла до себе жити спочатку О
СОБА_3, потім-Олексія; що вони
проживали однією сім'єю, роби
ли у квартирі ремонт. Оскільк
и, ОСОБА_16 мала невиліковн
у хворобу-гипертонію, цукров
ий діабет та інш. і у разі погі
ршення не могла себе обслуго
вувати, позивачі доглядали ї
ї, надавали допомогу, кормили
, купували ліки та інш. Ховали
ОСОБА_16 також позивачі; пр
и цьому, родичів ОСОБА_16 ві
н не бачив., та її життям вони н
е цікавились.
Аналогічні свідчення дали
суду свідки: ОСОБА_22 , яка п
роживала в одному під'їзді з
ОСОБА_16 більш 20 років; ОСОБ
А_23, яка працювала разом з О
СОБА_16 18 років та знала її 37 ро
ків; ОСОБА_24, яка знала ОС
ОБА_16 з 1987 р., ОСОБА_25 Перелі
чені свідки особисто на прот
язі тривалого часу бачили - ст
осунки, які склались між пози
вачами та ОСОБА_16, як позив
ачі надавали допомогу під ча
с хвороб останньої, як сумісн
о вели господарство та жили р
азом; при цьому, жоден зі свідк
ів родичів ОСОБА_16 не бачи
в.
Такі свідчення надала суд
у свідок ОСОБА_26
У суду немає сумніву відно
сно достовірності вищенавед
ених пояснень, оскільки, вони
узгоджуються з фактичними о
бставинами справи та іншими,
письмовими доказами.
Як вбачається з акту від 28 жо
втня 2005 p., складеного повноважн
ою комісією та затвердженого
начальником ЖЄК-119 м. Харкова,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 з серпня
1998 p., тобто, на протязі 7 років, пр
оживали однією сім'єю з ОСО
БА_16 (аркш.7, 79).
З 09.11.2000 р. по письмовому замовл
енню ОСОБА_16 до її телефон
у підключено „Інтернет" (аркш
.99-103). Користувачем інформаційн
ої сеті був позивач ОСОБА_2
(аркш.268).
З акту, складеного комісією
05.07.2007 р. та доданої до нього фото
таблиц!, вбачається, що на міжк
імнатних дверях у спірної кв
артири замків ніколи не було
.
ОСОБА_16 під час свого житт
я знала та бувала на святах сі
м*ї ОСОБА_2, спілкувалась з
їх родичами, про що свідчать ф
отографії та пояснення свідк
ів.

4
Витрати по похованню ОСО
БА_16 понесли позивачі, що під
тверджується довідкою про по
ховання, рахунком-заказом №0020
52 від 11.09.2005 р. (аркш.80, 269-270).
Відповідно до чинного зак
онодавства, зокрема, ст. 3 СК Ук
раїни, сім*ю складають особи, я
кі спільно проживають, пов'яз
ані спільним побутом, мають в
заємні права та обов'язки. Сім
'я створюється на підставі шл
юбу, кровного споріднення, а т
акож на інших підставах, не за
боронених законом і таких, що
не суперечать моральним зас
адам суспільства.
Таким чином, ОСОБА_3, О
СОБА_2 спільно проживали з
ОСОБА_16 на протязі тривалог
о часу, з серпня 1998 p., були пов'яз
ані спільним побутом, мали вз
аємні права та обов'язки, підт
римували один одного, мали за
гальний бюджет, тобто, були сі
м'єю.
Відповідно до п. 4 Заключних
та Перехідних положень ЦК Ук
раїни, якій набрав чинності з
01.01.2004 р., до цивільних відносин, я
кі виникли до набрання ним чи
нності, положення даного Код
ексу застосовуються до прав
та обов'язків, виниклих або як
і продовжують існувати після
набрання ним чинності; згідн
о п.5 вказаних Положень, правил
а книги 6-й ЦК України застосов
уються також до спадщини, яка
відкрилась, але не була прийн
ята спадкоємцями до набрання
чинності цього Кодексу.
ОСОБА_16 померла 08.09.2005 p., що під
тверджується свідоцтвом про
смерть НОМЕР_2 (аркш. 6).
Отже, правила книги 6-й ЦК Укр
аїни розповсюджуються на цив
ільні відносини, які малі міс
це між ОСОБА_2, ОСОБА_3 з
одного боку та ОСОБА_16 з ін
шого боку, тому, що вони виникл
и та продовжили існувати на ч
ас набрання ЦК України 2004 р. чин
ності, а спадщина не була прий
нята.
Згідно ст. 1264 ЦК України в 4-ю ч
ергу право на спадкування за
законом мають особи, яки прож
ивали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш 5-і років до часу
відкриття спадщині.
Як впливає зі спадкової спр
ави №984/05, після смерті ОСОБА_1
6 до 11-й Харківської нотаріал
ьної контори з заявами про пр
ийняття спадщини 10.09.2005 р. зверну
лись ОСОБА_3, ОСОБА_2, а 29
.09.2005 р.- ОСОБА_15- рідний брат п
омерлої (аркш.25).
Таким чином, після смерті
ОСОБА_16 спадкоємцями є її рі
дний брат ОСОБА_15 (за прави
лом ст. 1262 ЦК України спадкоєме
ць 2 черги) та позивачі (спадко
ємці 4 черги).
Фізична особа, яка є спадкоє
мцем по закону наступної чер
ги може за рішенням суду отри
мати право на спадщину нарів
ні зі спадкоємцями той черги
, яка має право на спадщину у р
азі коли вона тривалий час оп
ікала, матеріально забезпечу
вала, надавала іншу допомогу
спадкодавцю, якій внаслідок
похилого віку, тяжкої хвороб
и перебував у безпорадному с
тані.
Як встановлено судом, ОСО
БА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 була ос
обою похилого віку; знаходил
ась на диспансерному обліку
з невиліковною хворобою- гіп
ертоніческой хвороби 111 ст. , цу
кровим діабетом 11 тип. та інш. В
казані обставині підтверджу
ються довідками міської полі
клініки №20 м. Харкова, Інститу
ту терапії ім. Малой, ксерокоп
іями історії хвороби, консул
ьтативними висновками (аркш.
271-284, 286-288, 291-294).
Згідно висновку ВКК №291 ОС
ОБА_16 як хвора на гіпертоніч
ну хворобу 111 ст. з квітня 1999 р. по
требувала постійного сторон
нього догляду (аркш.293).
Захворювання у вигляді гіп
ертонічної хвороби, яка ускл
аднена органічними порушенн
ями кровообігу головного моз
ку, входить до Переліку хроні
чних захворювань, затверджен
ого Наказом МОЗ України.
Характер та перебіг вказан
ого хронічного захворювання
, ускладненого іншими хвороб
ами, які були у ОСОБА_16, мал
и періодичність у своїх криз
ах, під час котрих остання бул
а прикута до ліжка, не була в з
мозі самостійно обслуговува
ти себе та потребувала за ста
ном здоров*я стороннього дог
ляду.
Сторонній догляд у цей час з
дійснювали позивачі, які зве
ртались до лікарів, викликал
и „швидку допомогу", купували
ліки (ОСОБА_3 за

5
фахом фармацевт та працює
у аптеки), готували ій їжу, пра
ли та виконували усю побутов
у роботу.
З боку відповідачів такої
допомоги ОСОБА_16, яка за ма
теріальним становищем, віком
та станом здоровая її потреб
увала не отримувала.
Суд не може взяти до уваги с
відчення свідків ОСОБА_27,
ОСОБА_28, оскільки, першій с
відок є родичкою відповідачі
в та зацікавлена в вирішенні
справи, а другій свідок- працю
є у ОСОБА_5 реалізатором в
кіоску.
За правилом ст. 11 ЦПК України
суд розглядає справи на підс
таві доказів сторін та інших
осіб, які було надано суду.
Доказів, які спростовують д
оводи позивачів та висновки
лікарів, іншу медичну докуме
нтацію про стан здоров*я, наяв
ність хвороб, потреби сторон
нього догляду за ОСОБА_16 в
ідповідачами суду не надано,
клопотань про їх витребуван
ня не заявлено.
Крім того, з пояснень відпов
ідачів та свідків з їх боку вб
ачається, що останнім зовсім
було невідомо про наявність
хронічної хвороби у ОСОБА_
16 та висновку ВКК.
Про тяжкість хвороби ОСО
БА_16 свідчіть і той факт, що п
ричиною її смерті був кровов
илив у праву півкулю головно
го мозгу.
З урахуванням викладеного
, суд вважає позов ОСОБА_2,
ОСОБА_3 таким, що підлягає
задоволенню у повному обсязі
.
ОСОБА_15 помер 03.02.200 6 p., що вплив
ає зі свідоцтва про смерть
НОМЕР_3 (аркш.51).
Після його смерті до 10-й нота
ріальної контори м. Харкова з
і заявами про прийняття спад
щини звернулись: 22.02.2006 р. син О
СОБА_4, дочка ОСОБА_5, жінк
а ОСОБА_14, що впливає зі спа
дкової справи №89/06 (аркш.104-108).
У разі коли спадкоємець за з
аконом помер після відкриття
спадщини і не зміг її прийнят
и, право на прийняття спадщин
и належної йому частки спадщ
ини, переходить до його спадк
оємців.
Отже, після смерті ОСОБА_16
її спадкоємцями у рівних ча
стках суд визнає ОСОБА_2.(1/3
), ОСОБА_3 (1/3), ОСОБА_15В.(1/3), п
ри цьому спадкоємцями належн
ої ОСОБА_15 1/3 частки спірно
ї квартири у рівних частках є
його діти та жінка- ОСОБА_4
.(1/9), ОСОБА_5.(1/9), ОСОБА_14.(1/9).

Оскільки, суд задовольняє п
озов ОСОБА_3, то відповідн
о у позові про виселення їх зі
спірної квартири суд залиша
є без задоволення.
Керуючись ст. 212-215, 256-259 ЦПК Украї
ни, ст. 1258, 1259, 1261, 1264, 1269, 1270 ЦК Україні, су
д, -

ВИРІШИВ:

Позови задовольнити частк
ово.
Визнати за ОСОБА_16 прав
о власності на Ч частини квар
тири АДРЕСА_2 в порядку сп
адкування за законом після с
мерті матери ОСОБА_18, яка п
омерла ІНФОРМАЦІЯ_5
Встановити юридичний факт
того, що ОСОБА_2, ОСОБА_3
проживали однією сем'ею зі се
рпня 1998 р. по вересень 2005 р. зі О
СОБА_16.
Визнати за ОСОБА_2, ОСО
БА_3 право на спадкування за
законом нарівни зі спадкоєм
цями 2 черги після смерти ОС
ОБА_16, яка яомеряаІНФОРМА
ЦІЯ_6.
Визнати право власності в п
орядку спадкування за законо
м на квартиру АДРЕСА_2 піс
ля смерті ОСОБА_16, яка поме
рла 08.09.2005 p.:
· на 1/3 частину з
а ОСОБА_2:
· на 1/3 частину к
вартири за ОСОБА_3;
на 1/9 частину квартири за
ОСОБА_14;

6

· ма 1/9 частину к
вартири за ОСОБА_4;
· на 1/9 частину кв
артири за ОСОБА_5.
В позові ОСОБА_4, ОСОБ
А_5., ОСОБА_14 про виселення
ОСОБА_2, ОСОБА_3- відмов
ити.
Після набирання законної
чинності рішення суду:
- арешт, який накладено ухва
лою Московського суду м. Харк
ова від 03.03.2006 р. на АДРЕСА_3, за
реєстрованої на ім'я ОСОБА_
16, ОСОБА_18 та відносно заб
орони видачі свідоцтва про п
раво на спадщину- зняти, ухвал
у-скасувати.
На рішення може бути подана
апеляційна скарга. Заява про
апеляційне оскарження може
бути подана в апеляційний су
д Харківської області через
районний суд на протязі 10 днів
; а апеляційна скарга може бут
и подана в районний суд на про
тязі 20 днів после подання заяв
и про апеляційне оскарження.