РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року квітня місяця „02" дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді:
Панкова М.В. Суддів:    Ісаєва Г.А. Белинчук Т.Г. При секретарі:
Іванові O.K.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про припинення спільної власності, визнання права власності

за апеляційною
скаргою ОСОБА_2на заочне рішення Київського районного

суду міста Сімферополя АР Крим від 25 жовтня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2. про припинення спільної власності з виплатою
грошової компенсації у розмірі 4065 грн., визнання права власності на 39/200
частки домоволодіння № АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить
161/200 частки домоволодіння № АДРЕСА_1, відповідачці належить 39/200
частки цього ж домоволодіння. Виділ 39/200 часток домоволодіння не можливий.
Позивачка бажає виплатити відповідачці вартість її частки, оскільки
відповідачка забезпечена житловою площею в квартирі АДРЕСА_2.

Заочним рішенням
Київського районного суду міста Сімферополя АР Крим від 25 жовтня 2006 року
постановлено:

„Припинити право
спільної власності в домоволодінні № АДРЕСА_1

місті Сімферополі. Визнати право власності за
ОСОБА_1. на 39/200 частки

домоволодіння № АДРЕСА_1, що раніше належала

ОСОБА_2. Виплатити грошову
компенсацію ОСОБА_2. за належні їй 39/200 частки у розмірі 4065
грн., що знаходяться на депозитному рахунку Управління державного

казначейства в
АР Крим.

В
апеляційній  скарзі  ОСОБА_2просить заочне рішення  суду
скасувати  з

направленням справи на новий судовий розгляд
до суду першої інстанції. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду не відповідають
фактичним  обставинам справи, рішення
суду постановлено з порушенням норм матеріального та  процесуального права.

Вирішуючи
питання про прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2. суд апеляційної
інстанції  встановив, що в матеріалах
справи відсутня письмова ухвала   про
заочний розгляд справи, яка є обов'язковою відповідно до вимог частини 2 статті
225 ЦПК України. Та прийшов до висновку, що заочне рішення від 25.10.2006 року
є рішення суду, ухваленим у відсутності
відповідача,  у зв'язку з  чим
ОСОБА_2.  має право  його

Справа № 22-ц-2449/2007 р                                Головуючий суду першої інстанції:

Бортник О. П.

Доповідач: Белинчук Т.Г.

2

апеляційного
оскарження, яке передбачено частиною 1 статті 294 ЦПК України. Вказані
обставини викладені в ухвалі про прийняття до розгляду апеляційної скарги від
27 лютого 2007 року ( а.с. 120).

Заслухавши
суддю-доповідача, осіб, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду належить
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Відповідно до
статей 212, 213 ЦПК України рішення суду повинно були законним і обгрунтованим.

Рішення є законними тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив
справу відповідно до норм матеріального права що підлягають застосуванню до цих
правовідносин.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості
позовних вимог та їх доведеності.

Проте таке рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

З матеріалів
справи вбачається, що позивачки на праві приватної власності належить 161/200 частки домоволодіння № АДРЕСА_1:

·
за рішенням Київського райсуду м. Сімферополя від 26.11.2004 року встановлений факт
проживання ОСОБА_1однією сім'єю з ОСОБА_3. з 1992 року, та встановлений факт,
що ОСОБА_1. є спадкоємцем четвертої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1року
ОСОБА_3. . За ОСОБА_1визнано право на спадкування разом з спадкоємцями той
черги, що мають право на спадкування після смерті 15.02.3004 року ОСОБА_3.
(а.с. 4-6);

·
за рішенням Київського райсуду м. Сімферополя від 03.05.2005 року за ОСОБА_1визнано право власності на 39200 часток
домоволодіння № АДРЕСА_1в порядку спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_3. За ОСОБА_2. визнано право власності на 39200 часток
домоволодіння № АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_3. ( а.с.
9-11);

- 61М00 за договором дарування від 10.12.2005 року
між ОСОБА_4. та ОСОБА_1.

(а.с. 14).

Відповідачці ОСОБА_2. належить 39/200 частки цього ж домоволодіння на
підставі вищевказаного рішення суду від 03.05.2005 року.

Відповідно до вимог статті 365 ЦК України право особи на частку у
спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову
інших співвласників , якщо:

1)
частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2)
річ є неподільною;

3)
спільне володіння і користування майном є неможливим;

4)
таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному
майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Відповідачка ОСОБА_2. у судовому засіданні пояснила, що вона не заперечує
проти припинення права сумісної власності, проте якщо їй буде виплачена вартість
її частки еквівалентна 10000 доларам США,
про що вона неодноразова заявляла позивачки.

Згідно зі статтями 57, 59 ЦПК
України, доказами у справі є які-небудь фактичні данні, на підставі яких
базуються вимоги, заперечення сторін, і інші обставини, що мають значення для
вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновками судових експертів.

3

Згідно частини 2
статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені
певними способами доказування, не можуть підтверджуватися іншими способами
доказування.

Сторони категорично
відмовилися від проведення судової будівельно-технічної експертизи для визнання
можливості виділення 39200 часток домоволодіння в натурі, визначення її
вартості, а також вартості домоволодіння в цілому. При цьому позивачка ОСОБА_1.
пояснили, що вона надала суду висновок спеціаліста №058 від 21.09.2005 року,
якій дав відповідь на вказані питання. Відповідачка ОСОБА_2. відмовилася у
зв'язку з відсутністю грошей та складним матеріальним становищем, посилаючись
на те, що вона має доньку інваліда.

Приймаючи до
уваги, що особа здобуває права та має обов'язки експерта тільки після
оголошення ухвали суду про призначення експертизи і попередження про
кримінальну відповідальність, при цих умовах висновок експертизи здобуває
доказової сили.

Колегія суддів вважає,
що висновок спеціаліста не є допустимим доказом для вирішення питання, що
частка не може бути виділена в натурі та яка її вартість.

Таким чином, позивачка не довела суду обґрунтованості
своїх позовних вимог.

Крім того, суд
апеляційної інстанції розглядаючи вказаний спір приймає до уваги, технічний
стан домоволодіння, якій потребує проведення ремонтних робіт, про що свідчать
фототаблиці домоволодіння (а.с. 87-91). А також те, що домоволодіння
знаходиться в центральної частині місця Сімферополя, яке є столицею Автономної
Республіки Крим, в старому обжитому районі місця, якій має всі комунікації. За
вказаним домоволодінням закріплена значна земельна ділянка ( значна - це
відповідно до розмірів земельних ділянок в центральної частині місця) розміром
520 кв.м., яка є комунальною власність Сімферопольської міської Ради, і на якої
сторони не позбавлені можливості, при отриманні належного дозволу, зробити
прибудови.

Ураховуючи, що
має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи які суд першої
інстанції вважав встановленими, та те, що суд першої інстанції при ухваленні
рішення допустив порушення норм матеріального права, колегія суддів, вважає за
необхідне, постановлене судове рішення скасувати та постановити нове рішення
про відмову в позову.

На підставі
викладеного, статті 365 ЦК
України, статтю 48 Закону України „Про власність" і керуючись статтями
10, 11, 60, 88, 154, 202, 303, 309, 316, 325 Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду міста Сімферополя АР Крим від 25

жовтня 2006 року скасувати, та ухвалити по справі нове рішення, яким в
задоволені

позову ОСОБА_1відмовити.

Рішення
набирає  чинності  з
моменту  проголошення  і  може  бути
оскаржено   в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців.