Справа № 22ц-1186/2007                     Головуючий у першій інстанції
Категорія - цивільна                                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 року                                                                                               місто Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:
ПОЗІГУНА М.І.,

суддів:                       МАМОНОВОЇ О.Є.,
ОСТРЯНСЬКОГО В.І.

при секретарі:
РАЧОВІЙ І.І.

За участю:                 ОСОБА_3., ОСОБА_2., ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2на рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування
майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2007
р.ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення з останнього
на її користь 1500 грн. на відшкодування матеріальних збитків, а саме витрат на
посилене харчування, та 70000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Згодом
позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на
відшкодування майнової шкоди 4545 грн. 60 коп. та 51000 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

Свої вимоги
позивач мотивувала тим, що внаслідок ДТП що мало місце 22 серпня 2005 року з
вини відповідача їй були завдані тяжкі тілесні ушкодження, в зв'язку з чим вона
знаходилась на стаціонарному лікуванні у міській лікарні № 2 і нею було
витрачено на лікування 360 грн. особистих коштів. На посилене харчування з
моменту ДТП і до
березня 2007 року вона витратила 4185 грн. 60 коп. Окрім того, внаслідок
неправомірних дій відповідача вона зазнала моральних страждань у вигляді
фізичного болю, втрати здорового сну, пов'язаних з ушкодженням здоров'я.

Рішенням
Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2007 року позовОСОБА_1.
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2на її користь 338 грн. 94 коп. у
відшкодування майнової шкоди, 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 30
грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

В апеляційній
скарзіОСОБА_1. просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних
вимог та постановити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи, а саме судом не враховано те, щоОСОБА_2.
скоїв злочин перебуваючи в стані алкогольного  сп'яніння,
збив  її  на
тротуарі,  зник  з
місця  пригоди,  керував

2

автомобілем без поліса обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності; внаслідок скоєного ОСОБА_2. злочину у неї
повністю змінився спосіб життя, вона втратила своє здоров'я і його стан
постійно погіршується. Апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції не
врахував ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якої,
ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю
потерпілих, становить 51000 грн. на одного потерпілого.

В апеляційній
скарзіОСОБА_2. просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким зменшити
розмір стягнутої з нього моральної шкоди на користьОСОБА_1. з урахуванням його
інвалідності (II группа), стану здоров'я, сімейного та майнового стану.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, обговоривши доводи скарги,
перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні
скаргиОСОБА_1. та ОСОБА_2. підлягають відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

По справі
встановлено, 22.08.2005 року о 21 год.
30 хв. в м. ЧерніговіОСОБА_2., керуючи автомобілем «Опель-Вектра», д.н.з.
НОМЕР_1 скоїв наїзд на пішоходаОСОБА_1., чим завдав останній
тяжкі тілесні ушкодження. Зазначені обставини підтверджуються вироком
Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.09.2006 року, яким ОСОБА_2.
визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Внаслідок
отриманих тілесних ушкоджень позивач проходила стаціонарне лікування, на що нею
було витрачено 338 грн. 94 коп. особистих коштів відповідно до листа управління
охорони здоров'я Чернігівської облдержадміністрації від 19.10.2005 року (а.с.
17) і суд обґрунтовано стягнув зазначену суму на користьОСОБА_1. у
відшкодування майнової шкоди.

Суд першої
інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог
про відшкодування витрат на посилене харчування в розмірі 4185 грн. 60 коп.,
оскільки потреба і тривалість витрат на додаткове харчування підтверджується
висновком МСЕК або судово-медичної експертизи, які в матеріалах справи
відсутні.

Задовольняючи
частково позов та стягуючи на користь позивача на відшкодування моральної шкоди
15000 грн., районний суд врахував характер правопорушення, глибину, тривалість
фізичних і душевних страждань позивача, особу відповідача, який є інвалідом II
групи та виходив із засад розумності та виваженості.

Таким чином, висновки
суду ґрунтуються на матеріалах справи і на вимогах ст.ст. 1166, 1167, 1168,
1187, 1195 ЦК України.

Апеляційний суд
вважає, що доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку    про
неправильне    застосування    судом
норм    матеріального    чи

3

процесуального  права,
яке  призвело  або
могло   призвести  до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_1- відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 червня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.