Справа
№ 2-56/07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

"14" травня 2007 року                                     Хорольський
районний суд Полтавської області

в
складі: головуючого - судді Личковахи 0.0. при секретарі - Дикопавленко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради,
третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимогОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 таОСОБА_6 про скасування рішення Хорольської міської ради про
приватизацію земельної ділянки та про стягнення матеріальних і моральних
збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернувся
в суд з позовом до Хорольської міської ради, третіх осіб на стороні відповідача
без самостійних вимог ОСОБА_2., ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5 та ОСОБА_6про
скасування рішення Хорольської міської ради про приватизацію земельної ділянки
та про стягнення матеріальних і моральних збитків.

В заяві позивач вказував, що він є власником частини
житлового АДРЕСА_1

Для будівництва цього будинку рішенням виконкому міської
ради за №106 від 21.05.1991 року було виділено земельну ділянку, розміри та
розташування якої підтверджуються кадастровим планом земельної ділянки.

26 лютого 2004 року позивач отримав дозвіл Хорольської
міської ради на виготовлення технічної документації по передачі йому в приватну
власність земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування його частини
житлового будинку та господарських будівель, але реалізувати цей дозвіл позивач
не має змоги, оскільки при будівництві сусіднього будинку (АДРЕСА_1) та
належних до нього господарських будівель було допущено низку порушень плану
забудови, що підтверджується листом начальника відділу містобудування,
архітектури та житлово - комунального господарства від 16.12.2005 року, в
результаті яких частина земельної ділянки, виділеної до АДРЕСА_1, була
використана, а згодом і приватизована власниками АДРЕСА_1, а саме ОСОБА_3 та
ОСОБА_2Позивач вказує, що була захоплена також територія, призначена для
спільної під"їздної дороги, що створює незручності для інших мешканців
двору.

Позивач вказує, що приватизація була проведена з
порушення порядку та норм приватизації земельних ділянок, передбачених ст.ст.
118, 121 ЗК України, а також, що встановлення огорож на території двору
загального користування в період видачі проектів не передбачалось (згідно
відповіді начальника містобудування та архітектури від 16.02.2005 року,
відповіді в.о. голови Хорольської РДА від 17.06.2005 року та відповіді міського
голови від 18.05.2007 року).

Протягом 2004 року позивач неодноразово звертався з
заявами до Хорольської міської ради про розгляд даного спору та встановлення
меж земельних ділянок. Міська рада не розглядала справу по суті як це
передбачено ст.ст. 159, 160 ЗК України, а лише надсилала формальні не
аргументовані відмови.

Позивач прохав суд скасувати рішення про приватизацію
земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_2., які мешкають вАДРЕСА_1 по вулиці
Котовського в частині, що стосується ділянок, які відведено для використання
власниками АДРЕСА_1 по вулиці Котовського відповідно до кадастрового плану та
зобов"язати всіх зацікавлених

2

сторін усунути
перешкоди до використання земельних ділянок двору загального користування та
відведених дляАДРЕСА_1, зобов"язати
мешканцівАДРЕСА_2 по вулиці Котовського ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зробити під'їзд до
будинку, як це передбачено планом забудови, який затверджений головним
архітектором Герасименко
В.Г., зобов'язати мешканцівАДРЕСА_1 по вулиці Котовського ОСОБА_3 та ОСОБА_2
демонтувати паркан біляАДРЕСА_1, який на думку позивача побудований всупереч
нормам забудови у дворі загального користування, закрити проїзд доАДРЕСА_1
через територіюАДРЕСА_1, та компенсувати йому матеріальні збитки, пов'язані з
проведенням експертизи, судові витрати та моральні збитки в сумі 1 (одна)
гривня.

В судовому
засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача Хорольської міської
ради позов не визнав, суду пояснив, що при тій ситуації, яка склалася на
сьогоднішній день, змінити нічого не можна. Не можна тому, що сам будинок в
якому проживає позивач з самого початку побудований з відступом від проекту. І
це потягло за собою всі наслідки, які тепер і є предметом спору. З самого
початку будівництва, АДРЕСА_1, в якому проживає позивач, з метою збільшення
прибудинкової території під городи було збудовано не на тому місці, яке було
вказане в проекті, і, можливо, це було зроблено з легкої руки позивача,
оскільки останній на той час був директором механічного заводу, який і
побудував цей будинок. Але оскільки на той час, тобто на час будівництва
будинку, питання приватизації земельних ділянок фактично ще не стояло так
гостро, то і на ці відступи від проекту при будівництві будинку дуже ніхто
уваги не звертав. Після побудови будинку було прокладено дорогу, побудовані
гаражі і інші підсобні приміщення, і знову ж на той час питань не виникало.
Крім того, позивачем та його сусідом ОСОБА_8 було змінено проект та здійснено
інше будівництво, а саме входів з прибудовою веранд. Внаслідок чого змінився
вигляд фасаду будинку та встановлені проектом входи в будинок та їх розміри, що
фактично і призвело до даного спору, так як прибудова веранди позивачем потягла
за собою скорочення віддалі до дороги, про що позивач постійно наголошує.
Дійсно, на даний час дорога проходить майже поряд із входом в квартиру
позивача.

Треті особи
ОСОБА_2та ОСОБА_3 заперечували проти задоволення позову, суду пояснили, що
будинок, в якому вони проживають, будував Хорольський МКК ДП. Цей будинок
будувався першим ніж будинок механічного заводу, де проживає позивач, і цей
будинок було побудовано згідно проекту.

Будинок же,
власником частини якого є позивач, будувався пізніше і з порушення проекту, а
саме зміщено з того місця, де він повинен бути по плану і все це було зроблено
з відому і в присутності позивача, який був на той час директором механічного
заводу будував будинок і отримав там квартиру.

Треті особи,
власники квартир будинку по вулиціАДРЕСА_2, сусіди позивачаОСОБА_4,ОСОБА_5 та
ОСОБА_6., суду пояснили, що стан речей, який склався в них у дворі на
сьогоднішній день їх повністю влаштовує і вони ніяких претензій ні до кого не
мають.

Суд, заслухавши
учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та
давши оцінку всім наведеним по справі доказам в їх сукупності вважає, що в
позові необхідно відмовити.

Як пояснив в судовому засіданні начальник відділу
архітектури та містобудування Хорольської райдержадміністрації Герасименко В.Г. на той час
коли молококонсервний комбінат закінчував будівництво будинку, в якому
проживають ОСОБА_2та ОСОБА_3, то будинок механічного заводу, директором якого
був позивач, ще продовжував будуватися. Механічний завод зробив будинок більшим
і ним було змінено план благоустрою. Внаслідок того, що сам будинок було
збудовано не на тому місці, де це було зазначено в проекті, а на декілька
метрів зміщено, то це врешті - решт і призвело до даного конфлікту. Крім того,
свідок пояснив, що бачив ці порушення проекту, але вдіяти вже нічого не міг,
так як на той час коли він це бачив, котлован вже було вирито і почалося
будівництво будинку.

3

Стосовно висновку експерта про те, що земельні
ділянкиАДРЕСА_1 та АДРЕСА_2накладаються одна на одну, свідок пояснив, що такого
не може бути. В державних актах, які є у кожного власника земельної ділянки
чітко визначені їх межі. І експертизу, мабуть, було проведено із наявних у
справі матеріалів, а не з фактичних земельних ділянок.

Разом з тим суд не може не погодитися з висновком
будівельно - технічної експертизи, згідно якої фактичне користування та
володіння земельними ділянками прибудинкових територій АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не
відповідає первинним планам забудови внаслідок зміщення одного з будинків.

Посилання позивача на те, що при приватизації земельних
ділянок ОСОБА_2та ОСОБА_3 з ним не узгоджувалися межі цих ділянок суд не може
взяти до уваги, оскільки згідно плану встановлення меж земельна ділянка ОСОБА_3
межує з ОСОБА_2, ОСОБА_9 та землями Хорольської міської ради.

В свою чергу земельна ділянка ОСОБА_2межує з земельною
ділянкою ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10. та також землями Хорольської міської ради.
Отже, права позивача на момент приватизації земельної ділянки ніяким чином не
були порушені, так як ці ділянки не межували з його ділянкою.

Судом враховується і той факт, що актом від 16 лютого
2007 року були встановлені в натурі межі земельної ділянки, яка була передана
позивачуОСОБА_11 по АДРЕСА_1

В судовому засіданні не встановлено, що в діях
Хорольської міської ради маються порушення діючого законодавства при прийнятті
рішень про приватизацію земельних ділянок ОСОБА_2. та ОСОБА_3, а тому і
підстави для задоволення позову відсутні.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Хорольської міської ради, третіх осіб
на стороні відповідача без самостійних вимогОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
таОСОБА_6 про скасування рішення Хорольської міської ради про приватизацію
земельної ділянки та про стягнення матеріальних і моральних збитків -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження рішення в 10-денний термін з моменту його оголошення до
Хорольського районного суду Полтавської області та подання апеляційної скарги в
судову палату по цивільних справах апеляційного суду Полтавської області через
Хорольський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення.