Справа
2-2385 2007 року РІШЕННЯ
17 травня 2007 року  Слов'янський міськрайонний суд Донецької
головуючий суддя
при секретарі                            Бороздіной І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, виконкому
Слов'янської міської Ради про визнання угоди дійсною та визнання права
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, виконкому Слов'янської міської Ради про визнання угоди
дійсною та права власності, вказавши, що 14.04.07р. між ним та відповідачами 1 та 2 було укладено
письмовий договір купівлі-продажу жилого АДРЕСА_1. За даним договором він
повністю виплатив оговорену суму відповідачам, а ті передали йому у власність
нерухоме майно, інвентарну справу. На даний час він не має можливості
розпорядитися належним йому майном, оскільки угода не була посвідчена
нотаріально, а відповідачі від нотаріального посвідчення угоди ухиляються.
Прохав визнати угоду дійсною та визнати за ним право власності на вказане
В судовому
засіданні під час попереднього розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали повністю, прохали його задовольнити.
Представник виконкому Слов'янської міської Ради до суду
не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за відсутності їх
представника, проти задоволення позову не заперечують.
пояснення позивача, відповідачів, дослідивши письмові докази, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що відповідно до ст..655 ЦК України 2004р.,
за договором купівлі-продажу продавець зобов'язаний передати майно у власність
покупця, а покупець зобов'язаний прийняти майно та сплатити за нього певну
Ст..657 ЦК України 2004р. передбачає, що договір купівлі-продажу
житлового будинку ( квартири
ділянки або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає
нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Судом встановлено, що ОСОБА_4за договором купівлі-продажу
від 31.07.1985р. придбав жилий будинок з господарськими та побутовими спорудами
за адресою АДРЕСА_1. Цей договір був посвідчений нотаріусом її Слов'янської
держнотконтори та зареєстрований в реєстрі за №1-2077 ( а.с.7-8).
Рішенням виконкому Слов'янської міської Ради від 03.06.1987 року №29411 ОСОБА_4дозволено
будівництво нового жилого будинку замість старого ( а.с.9)

На виділеній земельній ділянці
спадкодавець ОСОБА_4 побудував житловий будинок, будівництво якого було
закінчене. Цей житловий будинок повністю придатний для проживання, відповідає
будівельним, технічним, іншим нормам, пропонованим для житлових будов, але при
житті будинок в експлуатацію відповідній комісії не здав.

2

Згідно ст..331 ч.2 ЦК України, право власності на
новостворене нерухоме майно виникає з моменту закінчення будівництва та
прийняття нерухомого майна до експлуатації.

Згідно свідоцтва
про смерть серії 1-НО №
НОМЕР_1 від 05.07.06р. -
ОСОБА_4помер ІНФОРМАЦІЯ_1(
а.с.Ю).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з
жилого АДРЕСА_1. Спадкоємцями її черги є дружина померлого ОСОБА_2та син
ОСОБА_3

Відповідно до ст..22 КоШС України (в ред. 1969р.) ОСОБА_2
належить право власності на 12 частину будинку за вказаною адресою, як на
майно, набуте подружжям в період зареєстрованого шлюбу. Право на іншу 12
частину будинку належало відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та матері померлого
ОСОБА_5, тобто ОСОБА_2 належало 36 та 16, а всього 46 чи 23, ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 по 16.

ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6померла, після
смерті якої єдиним спадкоємцем виявився онук ОСОБА_3, який прийняв спадщину у
встановленому законом порядку і таким чином його частка у спадковому будинку
склала 13.

Відповідно до копій заяв, наданих 1 Держнотконторою,
ОСОБА_3 подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, ОСОБА_6 21.07.2000р.,27.07.2000р., 26.12.2000р. подали заяви до ДНК про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_4(
а.с.22-26).

Відповідно до
ст.328 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У теперішній час визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_6 право
власності на вказаний будинок неможливо, оскільки відповідно до ст..25 ч.4 ЦК України,
цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Відповідно до ст..
1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків ( спадщини) від
померлої фізичної особи (
спадкодавця) до інших осіб (спадкоємцям).
Ст.. 1218 ЦК України
передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обов'язки спадкодавця,
які не припинилися в момент його смерті.

Згідно ст..216 Інструкції про порядок здійснення
нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції
України №205 від 03.03.2004р., нотаріусові для одержання свідоцтва про право
на спадщину необхідно надавати правовстановлюючий документ на ім"я
спадкодавця й витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є правонаступниками ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2., шляхом прийняття спадщини
придбали право власності на спадкове нерухоме майно, але оформити своє право
власності вони можуть тільки в судовому порядку. Тому суд вважає, що вони є
власниками АДРЕСА_1.

Згідно вимог ст..220
ч.2 ЦК України
2004р. у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка
потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої угоду сторони визнати угоду
дійсною. В цьому випадку нотаріальне посвідчення угоди не потрібно.

14
квітня 2007 року був
укладений письмовий договір купівлі-продажу між ОСОБА_1 - з одного боку,
та ОСОБА_2, ОСОБА_3 - з іншого
боку, за яким ОСОБА_7 придбав за 3600
доларів США жилий
АДРЕСА_1, а відповідачі по справі продали вказане майно. Розрахунок за
договором зроблено в повному обсязі, позивач сплатив оговорену суму та прийняв майно,
відповідачі 1,2 по
справі отримали кошти від позивача та передали майно. Таким чином, усі істотні
умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, але договір не був
посвідчений нотаріально, що на даний час обмежує права позивача як власника майна
на

3

розпорядження. ОСОБА_1 фактично
став власником придбаного майна згідно вимог ст..334 ЦК України, а тому за ним слід визнати право власності на
вказане вище майно, яке до укладення угоди належало відповідачам.

Відповідно до вимог ст..88
ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору 281,09 грн слід
покласти на позивача за його клопотанням, які ним сплачені повністю. Витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн позивачем
сплачено.

Правовідносини по справі виникли
після вступу в силу Цивільного Кодексу України 2004р., тому суд вважає
необхідним застосувати норми ЦК
України 2004р.

Керуючись ст.. 12,48 Закону України
«Про власність», ст.ст.220 4.2,334,655,657
ЦК УРСР в редакції 2004
року, п.4 заключних та перехідних положень ЦК України 2004р.,ст.ст.10,11, 130,174, 209,212,214-215,224-226 ЦПК
України , суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, виконкому Слов"янської міської Ради про визнання угоди дійсною та
визнання права власності задовольнити в повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений
14.04.2007р. між ОСОБА_1-
з одного боку, та ОСОБА_3, ОСОБА_2-
з іншого боку, за яким ОСОБА_1 придбав жилий АДРЕСА_1розташований на
земельній ділянці площею 724
кв.м.

Визнати право власності за ОСОБА_1на жилий
АДРЕСА_1розташований на земельній ділянці площею 724 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з
моменту проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження, з наступною
подачею в 20 денний
строк апеляційної скарги з направленням її копії до апеляційної інстанції, або
в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя          І.М. Мінаєв