Справа № 2-640
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15 червня 2007
року                                                                                   Рівненський    районний

суд Рівненської
області в особі:

судді
Красовського О. при секретарі Рижко О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів, -

встановив:

Позивач просить суд винести рішення про зміну розміру аліментів, що
стягуються з нього на користь відповідачки за рішенням суду, зменшивши їх, та
визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі - 200 грн. на місяць.

Позивач позов підтримав. Пояснив, що за рішенням суду з нього стягуються
аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, на
користь відповідачки на утримання двох неповнолітніх дітей. На даний час
позивач ніде не працює. Просить врахувати положення статті 184 СК України, та
задоволити позов.

Відповідачка не визнала позов. Пояснила, що позивач ніде не працює, хоча є
працездатним, а тому може працевлаштуватися та сплачувати аліменти.
Відповідачка пропонувала позивачеві працевлаштуватися на роботу, де заробітна
плата була більшою від 800 грн. на місяць, проте він відмовився від цієї
пропозиції. Відповідачка вважає позов безпідставним, просить відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для

ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір.

Стаття 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,
батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК
України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)
стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2)
стан здоров'я та матеріальне становище платника
аліментів;

3)
наявність у платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4)
інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі
зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від
27.06.02 p.,
з позивача на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання дітей в
частці від доходу позивача.

Як пояснив позивач, підставою для звернення до суду є та обставина, що він
знятий з обліку в районному центрі зайнятості, на даний час ніде не працює.
Позивач пояснив, що йому неодноразово пропонувалася робота, проте він
відмовлявся від працевлаштування, що й стало підставою для зняття його з обліку
як безробітного.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд зважає на ту обставину, що позивач, будучи здоровим та працездатним, не
бажає працевлаштовуватися.

Таким чином, зміни в матеріальному стані позивача сталися
штучно, з його ж вини. Позивач пояснив, що може працевлаштуватися у будь-який
час.

Тому суд вважає,
що немає підстав для задоволення його позову.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 10, ч.1 ст. 11, ст.ст. 60, 88, 212,
214, 215 ЦПК України;
ст.ст. 181, 182, 183, ч.1 ст.
184, ч.1 ст. 192 СК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні
позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня
проголошення, якщо його не буде оскаржено в апеляційному порядку. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення.

Рішення може бути також оскаржене і без подання заяви про
апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження у
10-денний строк рішення набуває законної сили після закінчення цього строку.
Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але не подано в подальшому
апеляційну скаргу в 20-денний строк, то рішення набирає законну силу.