Справа №
Головуючий в першії інстанції суддя Українець Л.І.
суддя-доповідач Притуленко О В
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01
серпня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду
Автономної Республіки Крим у м.  Феодосії
у складі:

головуючого - судді             Ломанової Л.О.,

суддів:                                           Притуленко
О.В.,  Мудрової В.В.,

при
секретарі                               Петриченко О.В.,

за
участю: позивача
ОСОБА_1.

та
представника відповідача -
ОСОБА_2.,

розглянувши
- у відкритому судовому засіданні в м. Феодосії цивільну справу за позовом
ОСОБА_3,  ОСОБА_1,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до приватного підприємства „Оріон - Агро",  третя особа Управління земельних ресурсів
Ленінської РДА,  про стягнення
заборгованості за договорами оренди земельних ділянок,  пені,
індексації,  річних
відсотків,  відшкодування моральної
шкоди,  судових витрат,  за апеляційною скаргою ПП „Оріон - Агро"
на рішення Ленінського районного суду АР Крим від 12 квітня 2007 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2007 року ОСОБА_3.,  ОСОБА_1.  та ОСОБА_4.,
ОСОБА_5. звернулись в суд із позовами до ПП „Оріон - Агро" про
стягнення заборгованості за договорами оренди земельних ділянок,  пені,
індексації,  річних
відсотків,  відшкодування моральної
шкоди,  судових витрат. Вимоги
мотивовані,  тим,  що згідно договорів оренди земельних ділянок
від 02.10.2002 року,  які були укладені
між сторонами на п'яти річний строк,
щорічна орендна плата за одну земельну ділянку визначена по 1025 грн.
кожному з позивачів. В порушення умов договору відповідач орендну плату за 2006
рік не сплатив в загалі,  а за 2005 рік
сплатив її без врахування щорічної індексації грошової оцінки земель. В зв'язку
з тим.  то відповідач порушив свої
зобов'язання,  не сплачував орендну плату
з урахуванням індексу інфляції відповідно до ч.3  ст. 21 Закону України „Про оренду
землі",  позивачі просили стягнути
на користь кожного: заборгованість по орендній платі в сумі 2906, 90 грн.,  суму інфляції та 3% річних від суми боргу -
36, 97 грн.,  а також на підставі  ст. 23 ЦК України у відшкодування моральної
шкоди - 1700 грн.,  судових витрат - 69,
50 грн..

Ухвалою
суду від 19.03.2007 року позови вказаних позивачів об'єднані в одне
провадження.

Рішенням
Ленінського районного суду АР Крим від 12 квітня 2007 року позов ОСОБА_3.,  ОСОБА_1. ,
ОСОБА_4. ,  ОСОБА_5. задоволений
частково. Суд стягнув з ПП „Оріон - Агро" на користь ОСОБА_1.  та ОСОБА_3. по 891 грн. 75 коп. орендної
плати,  89, 16 грн. - пені,  81 грн. - у відшкодування судових витрат; на
користь ОСОБА_4.  та ОСОБА_5. стягнув по
89 грн. 16 коп. пені та 81 грн. у відшкодування судових витрат. В решті позовних
вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ПП „Оріон-Агро",
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права,  просить рішення суду в частині
стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3. та ОСОБА_1.  орендної плати в розмірі 891,75 грн.,  пені у

2

розмірі 89,16
грн., та 81 грн. судових витрат скасувати та передати справу в цей частині на
новий розгляд до суду першої інстанції. В решті рішення залишити без змін.

На думку
апелянта,  внаслідок розгляду справи без
участі представника 3 особи - Управління земельних ресурсів
Ленінськоїрайдержадміністрації,  який був
зобов'язаний надати на огляд суду журнали реєстрації договорів оренди земельних
ділянок в с. Кам'янське за 2002-2007 р. та інформацію про розірвання договорів
оренди земельних ділянок,  укладених
позивачами,  суд неповно з'ясував
обставини справи та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову  ОСОБА_3.
та ОСОБА_1.

Обговоривши
наведені у скарзі доводи та перевіривши матеріали справи,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_3. та ОСОБА_1.  у
частині стягнення з відповідача орендної плати за 2006 рік у сумі 891, 75 грн.
на користь кожного,  суд виходив з
того,  що відповідно до умов
договору,  укладеному між сторонами
02.10.2002 року,  відповідач зобов'язався
сплачувати кожному орендодавцю орендну плату у розмірі 1025 грн. щорічно.'
Проте,  у 2006 році не виконав свої
зобов'язання. З урахуванням наведеного суд стягнув на користь вказаних
позивачів заборгованість по орендній платі та пеню у розмірі 5% від суми
заборгованості за кожний місяць прострочки,
відповідно до п.9.1 зазначених договорів.

Колегія
суддів вважає,  що висновки суду
ґрунтуються на доказах,  наданих
сторонами,  які належно перевірені
судом.  Рішення в цей частині судом
ухвалено з дотриманням норм процесуального і матеріального закону,  зокрема
ст.611 ЦК України,  яка передбачає,  що у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки,  встановлені договором
або законом.

Доводи
апелянта щодо необґрунтованості висновків суду про наявність підстав для
стягнення на користь ОСОБА_3. та ОСОБА_1.
орендної плати за 2006 рік у зв'язку з тим,  що договори оренди землі,  укладені з ними 02.10.2002 року,  на підставі попередження ПП „Оріон-Агро"
від 29.09.2004 року були розірвані,
колегія суддів вважає неспроможними,
оскільки відповідно до ч.5  ст.31
Закону України „Про оренду землі" розірвання договору оренди землі в
односторонньому порядку не допускається,
якщо інше не передбачено законом або цим договором.

За
змістом ч.1  ст.651 ЦК України
розірвання договору допускається лише за згодою сторін,  якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно
до п.10.1 договорів оренди землі,
укладених між сторонами,  договір
не підлягає розірванню в односторонньому порядку,  за винятком коли одна із сторін систематично
порушує умови договору та свої зобов'язання.

Обґрунтовуючи
свої доводи щодо розірвання договору,
апелянт посилається на пункт 4.4 зазначених договорів,  відповідно до якого орендатор має право
відмовитися від договору попередив про це орендодавця у 5 місячних строк після
закінчення сільськогосподарського сезону. Проте,  строк закінчення сільськогосподарського
сезону у вказаних договорах не визначений. Більш того,  відповідач сплатив у 2005 році ОСОБА_3. та
ОСОБА_1. орендну плату за використання земельних ділянок відповідно до
укладених з ними договорів (що не оспорюється представником ПП
„Оріон-Агро"),  у 2006 році направив
вказаним позивачам проект додаткового узгодження до договорів (арк.спр. 47,
48). Таким чином,  дії відповідача
суперечать доводам апеляційної скарги про розірвання договорів оренди землі.

Довідки
Семисотської сільради про внесення запису в книгу реєстрації договорів оренди
земельних паїв про розірвання договорів оренди з позивачами,  Ленінського районного відділу земельних
ресурсів про кількість землі,  що
знаходиться в оренді у відповідача не свідчать про розірвання договорів оренди
землі на законних підставах,  оскільки
вони складені на підставі заяви відповідача про розірвання договору в
односторонньому порядку.

За
змістом  ст.654 ЦК України
розірвання договору вчиняється в такій самій формі,  що й договір,
що розривається,  якщо інше не
встановлено договором.

Оскільки відповідно до
ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду доказів про розірвання
договору в установленому законом порядку,
суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив вимоги позивачів.

3

З
урахуванням наведеного колегія судців вважає,
що доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування
рішення в оскаржуваній частині та направлення. справи на новий розгляд.

Керуючись  ст. ст. 303,
307,  308,  313,
314 Цивільного процесуального кодексу України. колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу   приватного підприємства „Оріон -
Агро" відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду АР Крим від 12 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення,  однак може бути
оскаржено до суду касаційної рстанції протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.