overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Cnpaвa№2-o-10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючого -
судді                           Гулого
В.П.,

при секретарі                                             Поліщук СП.,

за участю:

заявниці                                                   ОСОБА_1,

законних представників                             ОСОБА_2 та ОСОБА_3.,

зацікавленої особи                                     ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Казанка цивільну справу за заявою ОСОБА_1
про надання права на шлюб,

встановив

У січні 2007 року до Казанківського районного суду Миколаївської області звернулася ОСОБА_1 з заявою про надання права на шлюб,
просила надати їй право на шлюб з ОСОБА_4 мотивуючи тим, що їй (ОСОБА_1) виповнилося лише 16 років, підставою для реєстрації шлюбу є
спільна згода, та її (ОСОБА_1) вагітність.

Заявниця у судовому засіданні заяву підтримала, посилаючись на зазначені у
заяві обставини.

У судовому засіданні ОСОБА_2. та ОСОБА_3. як законні представники не заперечували проти одруження їх дочки ОСОБА_1,
1ІНФОРМАЦІЯ_1 народження з ОСОБА_4.

ОСОБА_4., як зацікавлена особа у судовому засіданні заяву визнав, пояснив, що бажає одружитися з ОСОБА_1, 1ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, яка ще
не досягла шлюбного віку.

Заслухавши пояснення заявниці, законних представників, зацікавленої особи,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

При огляді ксерокопії паспорту, серія НОМЕР_1 (а.с. 6), видно що ІНФОРМАЦІЯ_1Казанківського району Миколаївської області народилася ОСОБА_1, тобто остання не досягла шлюбного віку
передбаченого ст. 22 СК України.

При огляді довідки, виданої Казанківською центральною районною лікарнею від
25.12.2006 року (ах. 12), видно, що ОСОБА_1
знаходиться на обліку в жіночій консультації
Казанківської ЦРЛ по вагітності, строк вагітності 12 тижнів.

Наведені вище докази, їх оцінка свідчать, що право на шлюб відповідає
інтересам ОСОБА_1, а тому відповідно до ст. 23
СК України заява підлягає задоволенню.

2

Керуючись ст. 23 СК України, ст.ст. 208,209,215,234,235 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про надання права на шлюб, задовольнити повністю.

Надати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження право на шлюб з ОСОБА_422 січня 1988 року народження.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області
через Казанківський районний суд Миколаївської області
протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
рішення суду та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або подачі
апеляційної скарги у строк, встановлений для подачі заяви про
апеляційне оскарження.

У разі неподання особами, які беруть участь у справі, протягом десяти днів
з дня проголошення даного рішення, заяви про його
апеляційне оскарження або неподання апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
рішення суду набирає законної сили.
Справа
№2-452/ 07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 березня 2007 року Білогірський районний суд Автономної республіки Крим
у

складі             головуючого              - судді Бишова М. В.

при секретарі                -           Арасланової О.О.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м.Білогірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб вони
зареєстрували 03 вересня 1994 року, від шлюбу дітей не мають. Шлюбні
відносини розпалися з листопада 2006р. у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером людьми, з різними поглядами та
питання сім"ї та шлюбу. Відсутність
взаємопоразуміння призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосутнків є неможливим. В даний час подружжя
разом не мешкає та спільне господарство не
веде. Суперечок про розподіл майна та місце проживання
дитини немає.

У судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні присутня не була, надал заяву, у котрій просила справу розглянути у її відсутність,
позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу погодилася.

Згідно ст.130 ч.4 ЦПК України постанова в попередньому судовому засіданні судового рішення у випадку визнання позову проводиться в
порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України. Згідно ст.174
ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при
наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення
позову.

Заслухавши пояснення сторін, їх доводи, дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, про те, що вимоги позивача
законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. При ухваленні рішення суд бере до уваги те, що чоловік і жінка після
припинення шлюбних відносин не примирилися,
тривалий час разом не проживають. Розірвання шлюбу відповідає їх інтересам. Відмова в розірванні шлюбу може порушити їх
право на створення нової сім"ї.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,
керуючись ст. ст. 10,11,60, 81,130. 174,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 вересня 1994 року відділом РАГС Білогірського
райвиконкому АР Крим, актовий запис НОМЕР_1
- розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути державний збір у доход держави
з ОСОБА_1 у сумі 17 грн.

ОСОБА_2 від
сплати державного збору звільнити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний Суд АР Крим протягом 10 днів від дня проголошення шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження або апеляційної скарги через Білогірський районний суд. Після подачі заяви про апеляційне
оскарження строк для подачі апеляційної скарги
продовжується на 20 днів з дня надходження заяви про
апеляційне оскарження.
Справа
№2-434/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007 року    Білогірський  районний суд    Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого -                                          судді
Куртлушаєва М.І.

при секретар і-                                          Ібраімовій М.Ф.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Білогірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що у 08 квітня 1988 року зареєструвала шлюб з відповідачем,
від спільного життя мають двох синів - ОСОБА_3, ОСОБА_4. Однак з 2000 року сімейні відносини
припинені, у зв"язку з тим, що відповідач має іншу сім"ю, та
подальше сумісне проживання не можливе.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд
задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, заперечень
проти позову не надав, просив суд шлюб розірвати.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача,
законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а/с8) між
сторонами був укладений шлюб 08 квітня 1988 року у відділі РАЦС Кокандського
міськвиконкому. У книзі реєстрацій актів про народження відділу ЗАЦС м.
Коканд зроблена запис про народження
ОСОБА_3, батьком якого записаний
ОСОБА_2 ( а/с 9), у книзі реєстрацій актів про народження Мельнічновської
сільської ради Білогірського району АР Крим зроблена запис про народження ОСОБА_4, батьком якого записаний
ОСОБА_2.

Судовим розглядом також встановлено, що
шлюбні    відносини між сторонами фактично
припинені з 2000 року
примирення між ними не можливе.

Таким чином суд вважає недоцільним подальше збереження сімейно - шлюбних відносин між сторонами.

Керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 15,
214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 08 квітня 1988 року
у відділі ЗАЦС Кокандського
міськвиконкому,  актовий запис НОМЕР_1 -
розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 в доход
держави мито в сумі 8,50
грн.(вісім п"ятдесят). ОСОБА_1 від сплати державного збору в доход
держави звільнити.

Рішення може
бути оскаржене шляхом подання заяви про оскарження до Білогірського районного суду протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим протягом двадцяти
днів після подання заяви про оскарження через
Білогірський районний суд. Рішення набирає законної сили після закінчення
строку на його оскарження.
Справа
№2-69/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2007 року Білогірський районний суд Автономної республіки Крим
у

складі             головуючого              - судді Бишова М. В.

при секретарі                -           Арасланової О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Білогірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюб вони
зареєстрували 29 червня 2003 року, від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, яка
мешкає із позивачкою. Шлюбні відносини розпалися з листопада 2006р. у зв'язку з тим, що вони виявилися різними за характером
людьми, з різними поглядами та питання сім"ї та шлюбу.
Відсутність взаємопоразуміння призвели до того, що подальше спільне проживання та відновлення стосутнків є
неможливим. В даний час подружжя разом не мешкає та спільне
господарство не веде. Суперечок про розподіл майна та місце проживання
дитини немає.

У судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала.

Відповідач
ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд
при наявності для цього законних підстав постановляє
рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, їх доводи, дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, про те, що вимоги позивача
законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. При ухваленні рішення суд бере до уваги те, що чоловік і жінка після
припинення шлюбних відносин не примирилися, хоча судом надавався строк для
примирення, тривалий час разом не проживають.
Розірвання шлюбу відповідає їх інтересам. Відмова в розірванні шлюбу може
порушити їх право на створення нової сім"ї.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,
керуючись ст. ст. 10,11,60, 81,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 червня 2003 року відділом
РАГС білогірського районного управління ючтиції АР Крим, актовий запис
НОМЕР_1 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути державний збір у доход держави
з ОСОБА_2 у сумі 17 грн.

ОСОБА_1 від
сплати державного збору звільнити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний Суд АР Крим протягом 10 днів від дня проголошення шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження або апеляційної скарги через Білогірський районний суд. Після подачі заяви про апеляційне
оскарження строк для подачі апеляційної скарги
продовжується на 20 днів з дня надходження заяви про
апеляційне оскарження.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

«24 » січня 2007 р.                                                                                         м.
Чернівці

Суддя судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області Ружило О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1
та ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія
,Кредо", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних
вимог, Чернівецька філія закритого акціонерного товариства комерційний банк
„Приват Банк", про стягнення страхового відшкодування, моральної
(немайнової) шкоди та розірвання договору, за апеляційною скаргою товариства з
додатковою відповідальністю Страхова компанія „Кредо" на рішення
Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 грудня 2006
року, -

ВСТАНОВИВ:

Справа не може
бути передана колегії суддів для вирішення питання про призначення апеляційної
скарги ТзДВ Страхова Компанія „Кредо" до розгляду, оскільки апелянтом не
виконано вимоги ст.ст. 81,295
ЦПК України.

Апеляційна
скарга оплачена державним митом лише в частині вимог про відшкодування
матеріальної шкоди.

В частині
стягнення моральної (немайнової) шкоди державне мито в розмірі 50 % ставки
передбаченої пунктом 1 під.п.
"д" ст. З Декрету КМУ „Про державне мито", а саме в сумі 4 грн. 25 коп. не сплачено.
Зазначену суму держмита слід сплатити на рахунок місцевого бюджету
Шевченківського району м.Чернівці; ідентифікаційний код: 23246436; р/р
0003; банк одержувача УДК у Чернівецькій області; МФО 856135; код
бюджетної класифікації 22090100.

Крім того
витрати на інформаційно-технічне забезпечення сплачено лише в сумі 15 грн.,
тоді як витрати по майновому спору відповідно до п.1 Постанови Кабінету
Міністрів України „Про затвердження Порядку оплати витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх
розмірів" від 21 грудня 2005 року № 1258 із змінами внесеними Постановою
КМУ від 15 листопада 2006 року № 1596 сплачуються в сумі 30 грн.

За таких
обставин апелянт має доплатити 15 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення, оплата яких передбачена ст. 81 ЦПК України на рахунок
Апеляційного суду Чернівецької області; р/р 0095; МФО 856135; ЕДРПОУ
02894728; Банк одержувач ГУДКУ у Чернівецькій області.

Справа № 22ц-157 2007 р.                                      Головуючий
у 1 інстанції:
Волошин С.О

Доповідач:
Ружило О.А.

У
зв"язку з викладеним апеляційну скаргу слід залишити без руху.

Для усунення
зазначених недоліків надати апелянту 7
днів з дня отримання даної ухвали, подавши до апеляційного суду оригінали
квитанцій про сплату вказаних витрат.

Керуючись ст.ст. 79,81,121,297
ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія „Кредо"
залишити без руху.

Надати їм 7 днів строку на
виправлення недоліків апеляційної скарги, починаючи із дня отримання даної
ухвали подавши до апеляційного суду оригінали квитанцій про сплату вказаних
витрат.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
апеляційного суду

Чернівецької
області                         /підпис/

Згідно з
оригіналом:
Справа 2-443/07
Р І Ш Е Н Н Я іменем України

12 лютого 2007 року Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді -
Крючко H.I.

при секретарі           -
Заліпі    Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року позивачка
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 посилаючись на те, що вони з
відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя мають
доньку, ОСОБА_3. У липні 2006 року вони з ОСОБА_2 припинили шлюбні стосунки і почали проживати
окремо, донька залишилась проживати з позивачкою. Проте відповідач в
добровільному порядку відмовився надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої
ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивачка свої
позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, вислухавши
сторін,   дослідивши матеріали
справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.

Судом
встановлено, що 20 липня 2002 року сторони
зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому
Полтавського обласного управління юстиції. Відповідно до свідоцтва про
народження від шлюбу мають неповнолітню доньку -ОСОБА_3.

У липні       2006 року позивачка з
відповідачем припинили шлюбно-сімейні стосунки та разом не проживають . Як вбачається з
довідки    виданої    ГЖЕД №
8, неповнолітня донька, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її
утриманні. Стан здоров»я відповідача та дитини задовільний.

Відповідач     на утримання неповнолітньої дитини
матеріальної" допомоги в добровільному порядку не надає.

Відповідно до
ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10,
60, 61, 213-215 ЦПК України, 180-183
Сімейного Кодексу України, суд-

ВИР І ШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , 1ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь
ОСОБА_1, 1980 року народження, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але
не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, починаючи з 12 січня 2006 року до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 51 грн. державного мита на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно -технічне забезпечення розгляду
справи на користь ОСОБА_1, які були понесені останньою при зверненні до
суду.

В частині
стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає
негайному виконанню.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подано до Ленінського районного суду м. Полтави протягом 10 днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:                  Н.І. Крючко
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

23 травня 2007 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23
серпня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 9
листопада 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства ДП
МВС України “Ресурси” в Харківській області - “Харків-Ресурси”, третя особа -
директор дочірнього підприємства ДП МВС України “Ресурси” в Харківській області
“Харків-Ресурси” ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що працював на
посаді директора ДП “Харків-Ресурси” з 13 вересня 2004 року по 31 серпня 2005
року, після чого працював у ВАТ “Мегабанк”. 16 листопада 2005 року у головне
управління корпоративних прав ВАТ “Мегабанк” надійшла інформація від ОСОБА_2
про те, що позивач порушував ведення на підприємстві бухгалтерського обліку і
неналежно оформляв документи при звільненні. Також позивачу повідомили, що
ОСОБА_2 звинувачував його у тому, що він оформляв кошти клієнтів ДП
“Харків-Ресурси” через власні рахунки. Вважає, що дана інформація принижує його
честь і гідність та підриває ділову репутацію. Просив зобов'язати директора ДП
“Харків-Ресурси” ОСОБА_2 у його присутності та у присутності працівників
підприємства ДП “Харків-Ресурси” спростувати недостовірну інформацію, надати
письмове звернення на ім'я голови правління ВАТ “Мегабанк” щодо спростування
наданої недостовірної інформації.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 серпня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 9
листопада 2006 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені рішення суду,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства ДП МВС України “Ресурси” в
Харківській області - “Харків-Ресурси”, третя особа - директор дочірнього
підприємства ДП МВС України “Ресурси” в Харківській області “Харків-Ресурси”
ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                   В.І.
Гуменюк
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22
ц/67                                        Головуючий у суді 1-ої інстанції Грибан О.І.
Категорія 39                                               доповідач Зарицька Г.В.
УХВАЛА Іменем  України

„10"
січня 2007 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Житомирської
області

в складі:

головуючого -
судді              Зарицької Г.В.

суддів:                                    Худякова A.M.

Балашкевича С.В.

при секретарі судового

засідання     Сухоребрій Т.А.

розглянувши у відкритому (закритому) судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги ТОВ "Корпорація
Гудвіл", ОСОБА_1 на ухвалу
Богунського районного суду м. Житомира від 29 серпня 2006 року у справі за позовом (заявою) ОСОБА_1,
товариства з обмеженою відповідальністю
"Корпорація Гудвіл" до відкритого акціонерного товариства "Житомирхліб" про
визнання недійсним рішення загальних зборів ВАТ
"Житомирхліб"

встановила:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29
серпня 2006
року скасовано заходи забезпечення позову, встановлені
ухвалою Богунського районного суду від 18.08.2006 року.

У апеляційній скарзі ТОВ "Корпорація Гудвіл" та
ОСОБА_1 просять ухвалу суду від 29
серпня 2006
року скасувати і направити справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції. Апелянти посилаються на те, що заява про скасування забезпечення позову розглянута з порушенням
ст. 74 ЦПК
України. Зокрема, без належного повідомлення осіб, які беруть участь у справі. Про розгляд заяви вони дізналися 29.08.2006
року за годину до її розгляду.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Порядок подачі та розгляду заяви про скасування
забезпечення позову передбачений ст.154 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 та 5 ст.154
ЦПК України особа, щодо якої вжито заходи
забезпечення позову без її повідомлення, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву
про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Питання про скасування заходів забезпечення позову
вирішується в судовому засіданні з повідомленням
осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Як видно з матеріалів справи (
а.с.85, 86)
ТОВ "Корпорація Гудвіл" та
ОСОБА_1 були повідомлені про
розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову. Їх неявка в судове засідання не перешкоджала розгляду цього питання.

Доводи апелянтів про те, що про розгляд питання про
скасування заходів забезпечення позову суд
повинен був повідомити їх не пізніше ніж за сім днів до судового засідання не грунтуються на законі.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального
права, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315
ЦПК України ,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційні скарги ТОВ "Корпорація Гудвіл" та
ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29
серпня 2006
року залишити без зміни.