Справа
№22ц-1178/2007р.                                           Головуючий в 1 інстанції Головін В.О.
Категорія-21                                                                  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Перцової В.А.,

суддів:.
Козлова С.П., Повєткіна
В.В.,

при секретарі: Білоус A.M., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ВВД ФССНВ та ПЗ України в м. Павлограді
про стягнення моральної шкоди та одноразової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення моральної
шкоди та одноразової допомоги, посилаючись на те, що він тривалий час працював
на вугільних підприємствах ВАТ
"Павлоградвугілля", де отримав професійне захворювання. За висновком
МСЕК від 16.04.2006 р. йому було встановлено 50% втрати професійної працездатності та З група інвалідності
безстроково, чим йому спричинена моральна шкода. У травні 2006 року відповідач нарахував йому одноразову страхову виплату у
розмірі 19840 грн.,
але її не виплатив, як і моральну шкоду. Тому він просив суд стягнути на
користь позивача з відповідача 75000 грн. моральної шкоди та 19840 грн. одноразової страхової виплати.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2006 року стягнуто з відповідача на
користь позивача 15000 грн. моральної шкоди та 19840 грн. одноразової
страхової виплати.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального
права, відсутність доказів спричинення позивачеві моральної шкоди ВВД ФССНВ та
ПЗ України в м. Павлограді просить скасувати
рішення суду та постановити нове рішення про відмову позивачеві в
позові.

Розглянувши справу, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду -
частковому скасуванню з наступних підстав.

Як правильно встановлено судом, позивач під час роботи на підприємствах ВАТ
„Павлоградвугілля" захворів професійним захворюванням. За висновком
МСЕК від 16.04.2006 р. йому було встановлено 50% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності безстроково, у
зв"язку з чим відповідач у травні 2006 року нарахував йому одноразову страхову виплату у розмірі 19840 грн., але її не виплатив.

Тому суд
обгрунтовано на підставі ст.9
Закону України „Про охорону праці", ст.ст.21,28,34
Закону України „Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" стягнув з
відповідача на користь позивача 19840 грн. одноразової страхової виплати.

В апеляційній скарзі відповідач не навів доводів щодо незаконності та
необґрунтованості рішення суду в цій частині. Крім
того, позовні вимоги щодо відшкодування одноразової страхової виплати представник відповідача в судовому засіданні визнавав та
не оспорював.

При таких обставинах, рішення суду в
цій частині слід залишити без змін.

Разом з тим, стягуючи з відповідача на користь позивача моральну шкоду на
підставі вказаного Закону, суд не врахував, що відповідно до п.27
ст.77 Закону України „Про

Державний бюджет України на 2006 рік" призупинена дія вищевказаного Закону в частині призначення
моральної шкоди потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Тому рішення
суду в цій частині, як постановлене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з постановою нового
рішення про відмову в цій частині позовних вимог ОСОБА_1..

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ВВД ФССНВ та ПЗ в
м. Павлограді задовольнити частково.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2006 року в частині стягнення з ВВД ФССНВ
та ПЗ в м. Павлограді на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 15000 грн. скасувати та в цій частині позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржене у касаційному порядку протягом двох місяців.