Справа № 33ц-3149 кс 07
Головуючий у першій інстанції Шевчук О.П.
Доповідач Круглікова К.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

17 грудня 2007 року                                   м.  Донецьк

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:    Круглікової К.С. ,

Червинської М.
Є. Висоцької B.C.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.  Києва від 27 жовтня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 25 січня
2006 року у справі за позовом Дочірнього підприємства „Екос" Акціонерного
товариства холдінгової компанії „Київміськбуд" до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про виселення,

ВСТАНОВИЛА:

У липні
2005 року позивач звернувся до відповідачів з вказаним позовом.  Позовні вимоги обґрунтовані тим,  що рішенням Київської міської державної
адміністрації № 142 від 15 травня 1995 року будинок №10 по вул.  Волкова
в м.  Києві визначено статус вказаного
будинку як гуртожиток для сімейних та передано на баланс Акціонерного
товариства холдінгової компанії „Київміськбуд". Рішенням №5 від 11 березня
1996 року Акціонерного товариства холдінгової компанії „Київміськбуд"
передав вказаний будинок в оперативне господарче відання нижчепідпорядкованій
організації Дочірньому підприємству „Екос" житлового управління
„Лівобережне". Розпорядженням Київської міської державної адміністрації
№1915 від 20 жовтня 2004 року зі змінами,
статус вищевказаного будинку змінено з гуртожитку для сімейних на
житловий будинок для малосімейних. 18 лютого 2005 року між житловим управлінням
„Лівобережне" дочірнього підприємства „Екос" та Управлінням Державної
служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ в м.  Києві укладено договір про компенсаційні
витрати на утримання житлового фонду житлового управління „Лівобережне".
Пунктом 6.1 вказаного договору встановлено термін його дії до 01 липня 2005
року. Відповідачі неодноразово повідомлялись про необхідність звільнити кімнату,  яку вони займають,  до 01 квітня 2005 року у зв'язку зі зміною
статусу будинку та закінченням дії договору. Відповідачі у визначений позивачем
строк приміщення не звільнили,  продовжуючи
без правових підстав проживати в спірній кімнаті та користуватися нею.

Рішенням
Деснянського районного суду м.  Києва від
27 жовтня 2005 року позов задоволено,  ОСОБА_1,  ОСОБА_2
та неповнолітнього ОСОБА_3 виселено з кімнати АДРЕСА_1
без надання іншого жилого приміщення.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києві від 25 січня
2006 року рішення суду першої інстанції залишено без зміни.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1
та ОСОБА_2  просять
скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції,  посилаючись на невірне застосування норм
матеріального та порушення норм процесуального права.

Перевіривши
доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи,  колегія суддів дійшла до висновку,  що підстави для перегляду рішення суду першої
інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції відсутні,  виходячи з наступного.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Оскаржувані
судові рішення постановлені із додержанням норм процесуального та матеріального
права,  доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судових рішень.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст.
ст.  332,  336,
337 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Деснянського районного суду м.  Києва від
27 жовтня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 25 січня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.