Справа
№2-127 2007 рік
РІШЕННЯ             ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2007 року                                                           Совєтський
районний суд

Автономної
Республіки Крим

у складі:          головуючого                                     - судді Кордика С.В.

при секретарі                                    - Коль Н.О.

за участю представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Совєтський цивільну справу за позовом Закритого акціонерного
товариства "Український мобільний зв'язок" в особі представника -Кримського
територіального управління Закритого акціонерного товариства "Український
мобільний зв'язок" до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, передбаченої
договором санкції за порушення зобов'язання та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі
свого представника - Кримського
територіального управління Закритого акціонерного товариства "Український
мобільний зв'язок" звернувся до суду з позовом до відповідача про
стягнення боргу за надані послуги мобільного зв'язку у сумі 1556 грн. 95 коп.,
передбаченої умовами договору санкції за порушення зобов'язання у розмірі 3843 грн. 84 коп., збору до Пенсійного фонду України у сумі 93 грн. 89 коп., а також судових витрат у сумі
84
гривні 95 копійок. Позовні вимоги мотивовані
тим, що між сторонами відповідно 15, 16 та ЗО липня 2005 року було
укладено три договори про надання послуг мобільного зв'язку, і відповідачу
відкритий особовий рахунок, однак, відповідач неналежно виконував взяті на себе
договірні зобов'язання, а саме з 01 січня
2006 року по 26 березня 2006 року систематично не робив оплату за надані
послуги зв'язку, тому у ОСОБА_1 станом на 10 квітня 2006 року утворилася
заборгованість по оплаті за отримані послуги зв'язку у сумі 1556 гривень 95
копійок і договори з цих підстав з ним були розірвані
достроково. Крім того, позивач зазначає, що між ним і відповідачем також були
укладені додаткові угоди до основних договорів, згідно яких, протягом
730 днів з моменту їх підписання абонент не має право відмовитися від основних
договорів та додаткових угод, а у випадку дострокового
розірвання договору у зв'язку з несплатою абонентом наданих йому послуг,
абонент зобов'язаний сплатити договірну санкцію у розмірі 1 грн. 92 коп. за
кожний день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору.
У зв'язку з тим, що відповідач неналежним чином виконував умови договору у
частині здійснення оплати за надані послуги і договори з ним були розірвані
достроково, позивач просить стягнути з відповідача договірну санкцію у розмірі
3843 грн. 84 коп.

У судове
засідання представник позивача не з'явився, про час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, при цьому
направив до суду заяву, в якої вказав, що наполягає на задоволені
позовних вимог у повному обсязі, а також просить розглянути справу в його
відсутність, що суд вважає за можливе відповідно до положень ст.ст. 158 ч.2,169 ЦПК України.

Представник
відповідача у судовому засіданні позов визнала, при цьому просить зменшити
розмір передбаченої договором санкції з тих підстав, що відповідач він ніде не
працює, є інвалідом дитинства 3
групи, власного житла та підсобного господарства не має, проживає з батьками, з яких мати є пенсіонером, а батько
ніде не працює, у зв'язку з чим відповідач не в змозі сплатити позивачу
договірну санкцію в заявленому розмірі.

Суд, заслухавши
представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив:

15, 16 та ЗО липня 2005 року між
Закритим акціонерним товариством "Український мобільний зв'язок", з
одного боку, і ОСОБА_1, з іншого боку, було укладено три договори про надання
послуг мобільного зв'язку (а.с.5-6, 8-9,
11). Відповідно до умов зазначеного договору позивач зобов'язався надавати
відповідачу послуги мобільного зв'язку в межах України, а відповідач в свою
чергу зобов'язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги зв'язку та
плату за утримання номеру в мережі мобільного зв'язку "Український мобільний
зв'язок" по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку до 15 числа місяця,
наступного за розрахунковим, при цьому плата за утримання номеру в мережі
повинна була сплачуватися і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за
несплату попередніх розрахунків або за заявою абонента. Однак, відповідач
неналежним чином виконував умови договорів у частині оплати за надані послуги
зв'язку, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість у загальній сумі 1556 гривень 95 копійок, яка у
встановлені у договорах строки відповідачем не сплачена, що підтверджується
звітом про баланс особового рахунка абонента ОСОБА_1 (а.с. 15). У зв'язку з цим
дія усіх зазначених      договорів      була
припинена достроково з ініціативи позивача на підставі пункту 5.2 договорів.

З огляду на те, що у відповідності зі ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, а відповідач порушив свої зобов'язання в частині
своєчасної оплати за послуги зв'язку, суд вважає, що позов у частині стягнення
заборгованості за надані послуги зв'язку у сумі 1556 грн. 95
коп. підлягає задоволенню у повному обсязі у відповідності до положень
ст.ст.526, 614, 623 ЦК України.

Крім того, як
випливає з матеріалів справи, між сторонами також 15, 16 та ЗО липня 2005 року були
укладені додаткові угоди до основних договорів про надання послуг зв'язку,
згідно з умовами яких протягом 730
днів з моменту їх підписання абонент не має право відмовитися від
відповідних основних договорів, а у випадку дострокового розірвання договорів у
зв'язку з несплатою абонентом наданих йому послуг, абонент зобов'язаний
сплатити договірну санкцію у розмірі 1 грн. 92 коп. за кожний день, що залишився
до закінчення терміну дії основного договору. У зв'язку з тим, що відповідач
неналежним чином виконував умови укладених договорів у частині здійснення
оплати за надані послуги, договори з ним були розірвані достроково. З цих
підстав у відповідності до п.1.2 додаткових угод до договорів у позивача
виникло право на стягнення санкції за порушення зобов'язання, загальний розмір
якої складає 3843 грн. 84 коп., що підтверджується відповідними розрахунками
позивача (а.с. 16-18), які не заперечуються відповідачем.

При цьому,
оскільки у відповідності зі ст.ст. 1512, 1515
"Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з
окремих видів господарських операцій", затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1740 від 03 листопаду 1998 року, збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування з вартості послуг мобільного зв'язку сплачується
абонентами одночасно з оплатою зазначених послуг, то з відповідача також
підлягає стягненню сума зазначеного збору в розмірі 93 грн. 89 коп.

Що стосується вимог про стягнення з відповідача 3843 грн. 84 коп. у рахунок
передбаченої умовами договорів санкції за порушення зобов'язання, то
суд вважає за можливе зменшити її розмір виходячи з наступного. Так, пунктом 1.2 додаткових угод
до договорів передбачено, що договірна санкція має на меті забезпечення
виконання умов договору протягом строку його дії і покладає відповідальність на
абонента за дострокове припинення договору з його вини. Зазначений вид
забезпечення зобов'язання не передбачений нормами ЦК України, але
застосовується сторонами за їх згодою, що не суперечить принципу свободи
договору, закріпленому у статті 3
зазначеного кодексу. За своєю правовою природою визначена сторонами
договірна санкція має схожість з таким видом забезпечення зобов'язання, як
пеня. При таких обставинах суд вважає за можливе до правовідносин, які виникли
між сторонами з приводу нарахування договірної санкції, у відповідності зі ст.8
ч.1 ЦК України застосувати за аналогією закону положення ст.ст. 549 ч.З, 551
ч.З ЦК України, які регулюють сходні за змістом цивільні правовідносини.
Застосовуючи за аналогією закону зазначені норми ЦК України, а також керуючись
закріпленим у ст.З ЦК України принципом справедливості цивільного
законодавства, суд вважає за можливе зменшити розмір передбаченої умовами
договору санкції за порушення зобов'язання
до суми основного боргу, тобто до 1556 грн., з тих мотивів, що він значно
перевищує розмір прямих збитків, а також з врахуванням майнового становища та
стану здоров'я відповідача, якій ніде не працює, підприємницькою діяльністю не
займається, підсобного господарства не веде, є інвалідом дитинства
третьої групи і потребує постійного медикаментозного лікування, єдиним джерелом його доходів є відповідна пенсія, розмір
якої становить 271 грн. 32 коп., власного житла не має та проживає у
будинку своїх батьків разом з ним (а.с. 32-42).

Відповідно до
ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь позивача слід стягнути державне мито у розмірі
51 гривня та
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень.

На підставі
викладеного, ст.ст. З, 8
ч., 526, 549 ч.З, 551 ч.З, 614, 623 ЦК України,
керуючись 5,10, 57, 81,
88, 208, 209, 212-215, 218,223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства "Український
мобільний зв'язок" (ЕДРПОУ 14333937,
поточний рахунок №26008526,
МФО 300335, в АППБ "Аваль" м. Київ) 1556 (одну тисячу
п'ятсот п'ятдесят шість) гривень 95
копійок у рахунок заборгованості по оплаті послуг мобільного зв'язку, 93 (дев'яносто три)
гривні 89 копійок
в рахунок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, 1556 (одну тисячу
п'ятсот п'ятдесят шість) гривень у рахунок передбаченої договором санкції за
порушення зобов'язання, а також витрати по сплаті державного мита в сумі 54 (п'ятдесят
чотири) гривні 95 копійок
та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 30 (тридцять)
гривень, а усього 3291 (три
тисячі двісті дев'яносто одну) гривню 79
копійок.

У задоволенні
іншої частини позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
шляхом подачі апеляційної скарги через Совєтський районний суд Автономної
Республіки Крим протягом двадцяти
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана
протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. При цьому апеляційна
скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Совєтський районний суд АР
Крим, при цьому копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Рішення набуває чинності після закінчення десятиденного строку,
передбаченого для подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, та двадцятиденного строку для подання апеляційної скарги,
який вираховується з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.