У х в а л а

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

23 лютого 2007 року
м. Київ

Суддя
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

Гуменюк В.І.,

розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1на ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області
від 16 травня 2006 року, 1 червня 2006 року, 9 червня 2006 року, 6 липня 2006
року в справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус
ОСОБА_3про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська
від 9 серпня 2005 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа приватний
нотаріус ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від
16 травня 2006 року поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 9 серпня 2005 року.
Справу направлено до апеляційного суду Дніпропетровської області для виконання
вимог ст. 297 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 1
червня 2006 року прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від 9 серпня 2005 року до розгляду
апеляційним судом.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 9
червня 2006 року закінчено дії по підготовці справи до розгляду апеляційним
судом. Призначено справу до розгляду в апеляційному суді 6 липня 2006 року на 9
годину 15 хвилин.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 6
липня 2006 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від 9 серпня 2005 року скасовано, а справу
направлено до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська для розгляду
по суті заявлених позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
постановлені ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня
2006 року, 1 червня 2006 року, 9 червня 2006 року, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають
право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у
пунктах 1,3,4,13,14,15,16,17,18,20,24,25,26,27,28,29 ч. 1 ст. 293 цього
Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду,
якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження,
оскільки оскаржувані ухвали не підлягають касаційному оскарженню відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлену ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 липня 2006 року, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків
суду не спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування
норм матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 324, пунктом 5 частини 3, частинами 4,
5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1, третя особа приватний
нотаріус ОСОБА_3про визнання заповіту недійсним.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
В.І. Гуменюк