Справа №
Головуючий впертій інстанції суддя Лошакова Т.А.
суддя-доповідач Притуленко О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду  Автономної Республіки Крим у м.  Феодосії у складі:

головуючого
- судді                    Ломанової Л.О.,

суддів:                                           Притуленко
О.В., Полянської В. О.,

при секретарі                        Петриченко
О.В.,

за
участю: представника позивача - ОСОБА_1.,

представника
відповідача - ОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Феодосії цивільну справу за позовом
Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне
товариство)в особі філії „Відділення промінвестбанку у м. Феодосії" до
ОСОБА_3про звернення стягнення на майно за договором іпотеки,  зустрічним позовом ОСОБА_3до Акціонерного
комерційного промислово - інвестиційного банку (закрите акціонерне
товариство),  малого приватного
підприємства „Сіуч" про визнання недійсними договору іпотеки та кредитного
договору,  за апеляційною скаргою ОСОБА_3на
рішення Феодосійського міського суду АР Крим від 16 квітня 2007 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3. про звернення стягнення на майно за
договором іпотеки,  мотивуючи свої вимоги
тим,  що на забезпечення виконання
зобов'язань повернення кредиту у сумі 500000 грн.,  за кредитним договором № 49/03 від 23.08.2005
року. укладеним між банком та МПП „Сіуч" на строк до 22.08.2007 року,  між позивачем та ОСОБА_3. був укладений
договір іпотеки № 112/03 від 22.09.2005 року,
на підставі якого банку в іпотеку надана квартира,  розташована за адресою: АДРЕСА_1  вартість якої сторони визначили у 100 000
грн.

У
зв'язку з невиконанням позичальником - МПП „Сіуч" зобов'язань за кредитним
договором в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за
користування кредитом,  за рахунок
предмета іпотеки позивач просив задовольнити його вимоги за основним
зобов'язанням у сумі 350000 грн.,  по
сплаті відсотків за користування кредитом у сумі 17178, 09 грн. та суми комісії
за управління кредитом - 1450, 86 грн.

ОСОБА_3   звернувся в суд із зустрічним позовом до банку
про визнання недійсними договору іпотеки №№ 112/03 від 22.09.2005 року та
кредитного договору № 49/03 від 23.08.2005 року,  мотивуючи його тим,  що для укладення договору іпотеки істотне
значення мали. обставини,  пов'язані зі
ступенем фінансового ризику,  який
суттєво зменшувався забезпеченням зобов'язань. за кредитним договором заставою
товарів в обороті - паливно-мастильними матеріалами,  належними позичальнику,  вартість яких перевищувала суму кредиту.
Повідомив про існування предмету застави,
позивач замовчав ті обставини,  що
наявність бензину ним взагалі не перевірялась,
чим умисно ввів його в оману стосовно обставин,  які мають істотне значення для справи.

Рішенням
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від  16 квітня 2007 року позов АК ПІБ(ЗАТ)
задоволений у повному обсязі.

2

У задоволені
зустрічних позовних вимог ОСОБА_3. відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3.,  посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права,  просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення - про задоволення його позовних вимог та залишення без задоволення
позову акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку.

На думку
апелянта,  суд не надав належну правову
оцінку наданим ним доказам,  внаслідок
чого дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для визнання
недійсними договорів іпотеки та кредитування,
як укладених під впливом обману.

Обговоривши
наведені у скарзі доводи та перевіривши матеріали справи,  колегія суддіп дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав

Як
вбачається з матеріалів справи 23.08.2005 року між Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком та Малим приватним підприємством „Сіуч"
був укладений кредитний договір № 49/03,
згідно умов якого банк надає позичальнику кредит у сумі 500000 грн. на
виробничі потреби (оплату паливно-мастильних матеріалів). Строк повернення
кредиту. встановлений договором - 21.08.2007 року.

Пунктом
4.3.3 кредитного договору передбачено право банку вимагати від позичальника
(незалежно від настання строку остаточного повернення кредиту) оплати у повному
обсязі заборгованості за кредитом,
процентів за користування ним,
комісій,  суми штрафних санкцій.
передбачених договором,  у випадках,  коли позичальник,  не виконав у строк свої зобов'язання по
сплаті процентів за користування кредитом.

22.09.2005
року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком
(іпотекодержателем) та ОСОБА_3.(іпотекодателем) укладено договір іпотеки у
часткове забезпечення вимог іпотекодержателя,
які витікають із кредитного договору № 49/03 від 23.08.2005 року.
Предметом договору іпотеки визначена квартира АДРЕСА_1 (пункт 1.2).

Пунктом
3.1.5 договору іпотеки передбачено право Акціонерного комерційною
промислово-інвестиційного банку у разі невиконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором,  звернути стягнення
на предмет договору іпотеки.

Вирішуючи
спір та задовольняючи позовні вимоги банку за рахунок належного відповідачу
майна,  суд першої інстанції виходив із
доведеності позовних вимог Акціонерно комерційного промислово-інвестиційного
банку,  оскільки дійшов висновку,  що МПП ., Сіуч" фактично отримав у
позивача кредит у сумі 500000 грн.,
зазначена сума була перерахована на рахунок ПП ТФ „Ірина і Ко",  тобто кредитний договір реально виконувався,  але МПП „Сіуч" зобов'язання з погашення
процентів за користуванням кредитом порушило,
що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія
суддів погоджується з висновком суду щодо порушення зобов'язань позичальником,  але,
вирішуючи спір,  суд першої
інстанції не звернув увагу на те,  що
відповідно до пункту 3.9 кредитного договору забезпеченням кредиту є не тільки
іпотека квартири,  розташованої за
адресою: АДРЕСА_1  належної майновому
поручителю ОСОБА_3.,  а також і іпотека
квартири,  розташованої за адресою:
АДРЕСА_2,  належної майновим поручителям;
застава автомобілю BMW Z4
CABRIO,  належного майновому поручителю застава товарів в обороті
(паливно-мастильні матеріали),  належних
позичальнику. Too і о забезпеченням кредиту є об'єкти,  які належать різним особам.

Відповідно
до ч.5  ст.33 Закону України „Про
іпотеку" якщо предметом іпотеки є об'єкти які належать різним особам, та
задоволення іпотекодержателя отримується за рахунок частини переданого в іпотеку
майна ,  ті іпотекодавці,  на майно яких було звернено стягнення,  мають право на пропорційне відшкодування від
іпотекодавців,  на майно яких не
зверталось стягнення,  і набувають прав
іпотекодержателя на частину майна,  на
яку не було звернено стягнення,  для
забезпечення такого відшкодування.

Незважаючи на те,
що при зверненні стягнення на майно одного з іпотекодавців він набуває
право на відшкодування від інших іпотекодавців,
а у останніх змінюються обов'язки щодо виконання умов договору перед кредитором
- іпотекодержателем,  розглядаючи справу.

3

суд першої
інстанції не з'ясував,  хто крім ОСОБА_3.
є майновим поручителем за кредитним договором № 49/03 та не притягнув
зазначених осіб до участі у справі.

При
вирішенні спору поза увагою суду першої інстанції також залишилось те,  що ЦК
України встановлює рівний обсяг відповідальності поручителя та боржника
перед кредитором

Відповідно
до ч.1  ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою,  боржник і
поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники,  якщо договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У разі
одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це
боржника,  а у разі пред'явлення до нього
позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі (ч.1  ст.555 ЦК
України).

Проте,  як вбачається з матеріалів справи,  МПП „Сіуч" - боржник за кредитним
договором до участі у справі за позовом Акціонерного комерційного промислово -
інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) до ОСОБА_3. залучений не
був,  позов відносно нього ухвалою суду
від 13.04.2007 року залишений без розгляду. При цьому вид відповідальної. 11
боржника та майнового поручителя відповідно до положень ч.1  ст.554 ЦК
України судом визначено не було.

Вирішення
питання про права та обов'язки осіб,  які
не брали участь у справі,  відповідно до
п.4  ст.311 ЦПК України є підставою для
скасування рішення з направленням справи на новий розгляд.

З
урахуванням наведеного,  керуючись  ст. ст. 303,
307,  311,  313,
314 ЦПК України,  колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3задовольнити частково.

Рішення
Феодосійського міського суду АР Крим від 16 квітня 2007 року скасувати і
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення,  однак може бути
оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.