Справа №2-18 / 2007 року
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5 січня 2007 року                            Богуславський районний суд Київської області в
складі:

головуючого
судді Якутюка B.C., при секретарі Давиденко М.В., з участю представника
позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в М.Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить
суд зобов'язати відповідача ОСОБА_2 повернути йому, як власнику - нежитлову
будівлю площею 2443, 80 кв.м., що складається з лазньо-прального цеху,
сміттезборника, каналізаційно-насосної станції, туалета та обладнання,
розташованої в АДРЕСА_1, посилаючись на те, що 16 листопада 2006 року він
придбав вказану нежитлову будівлю, що підтверджується копією договору купівлі -
продажу нежитлової будівлі. В п.7 вказаного договору було зазначено, що
нежитлова будівля в оренду не здана, однак він дізнався про те, що раніше і в
даний час вказану будівлю використовує відповідач ОСОБА_2, який посилається на
договір оренди комунального майна НОМЕР_1, за яким він орендує дане нежитлове
приміщення до 22 березня 2009 року, а тому не збирається цю будівлю повертати.
Він вважає, що відповідач володіє вказаною нежитловою будівлею незаконно
оскільки, договір оренди будівлі, відповідно до ч.2 ст.793 та ст.794 ЦК
України, строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню і
державній реєстрації, а відповідачем ці вимоги не були виконані, тому цей
договір є недійсним, отже у відповідача відсутні будь-які правові підстави. для
володіння спірною нежитловою будівлею. В зв'язку з тим, що відповідач в
добровільному порядку відмовляється передати йому, як власнику майна, цю
нежитлову будівлю, то він змушений звернутися з відповідним позовом до суду.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача ОСОБА_4
підтримав, посилаючись на вищенаведені обставини і просив суд їх задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2  в судовому засіданні позов не
визнав і пояснив, що на даний час він орендує частину нежитлового приміщення,
розташованого по АДРЕСА_1 на першому поверсі і ніяких перешкод у володінні
власнику цих приміщеннь він не чинить, поскільки в цей час на 2 поверсі цьєї
будівлі проходять ремонтні роботи.Він вважає, що орендує приміщення законно,
поскільки договір оренди був укладений з дозволу Богусласької міської ради і
він справно сплачував орендну плату, а тому просив суд відмовити позивачу в
задоволенні заявленого позову.

Представник
третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дійсно в 2004 року він,
як начальник Богуславської ЖЕК укладав з відповідачем договір оренди
нежитлового приміщення лазньо-прального комбінату за рішенням Богуславської
міської ради. 16 листопада 2006 року вказане приміщення було продано на
аукціоні позивачу, поскільки вказаний комбінат перебував у податковій заставі.
Він повідомляв позивача ОСОБА_4, що частину приміщення орендують, але договір
оренди юридично недійсним, поскільки не посвідчений нотаріально та
незареєстрований, відповідно до діючого законодавства.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає за необхідне позов задовольнити із слідуючих підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що дійсно 16 листопада 2006 року між Богуславською ЖЕК в особі
начальника ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі площею 2443,
80 кв.м, розташованої по АДРЕСА_1, яка складається з лазньо-прального цеху,
сміттєзборника, каналізаційно-насосної станції, уборної, згідно якого ОСОБА_4
придбав вказане майно за 557876 грн., що підтверджується копією вказаного
договору.

Із витягу за
НОМЕР_2 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 листопада 2006
року видно, що власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1  являється ОСОБА_4  на підставі договору купівлі-продажу від
16.11.2006 року, зареєстрованого Богуславською районною державною нотаріальною
конторою.

Із ч.І ст.41
Конституції України вбачається, що кожен має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої
діяльності.

Із ч.1 ст.4
Закону України "Про власність" видно, що власник на свій розсуд
володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Із ч.1 ст.50
Закону України "Про власність" вбачається, що власник має право
вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого незаконного володіння.

Із копії
договору оренди НОМЕР_1 видно, що між Богуславською ЖЕК та ОСОБА_2  був укладений договір оренди нежитлового
приміщення, розташованого в м. Богуславі по вул. Заросянській, 6, строком на 5
років, тобто до 22 березня 2009 року.

Із ч.2 ст.793
ЦПК України вбачається, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди
(їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному
посвідченню, а крім того, відповідно до ст.794 ЦК України, договір найму
будівлі або іншої капітальної споруди, укладений на строк не менше одного року,
підлягає державній реєстрації.

Із ч.1 ст.220 ЦК України видно,
що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним.

В даному
випадку, суд вважає, що наскільки відповідач не надав суду доказів того, що
укладений ним договір оренди вказаного лазньо-прального комбінату являється на
даний час дійсним, то у позивача, як власника вказаного нежитлового приміщення,
є всі правові підстави для витребування свого майна із чужого незаконного
володіння, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі
ст.41 Конституції України, ст.ст.4, 50 Закону України "Про
власність", ст.ст.220, 793, 794 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 209, 212, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 повернути та передати у володіння
ОСОБА_4, як власнику майна, нежитлову будівлю, що складається з
лазньо-прального цеху, сміттєзбірника, каналізаційно-насосної станції, уборної
та обладнання, розташовану в АДРЕСА_1.

Сторони
звільнити від сплати державного мита на підставі ст.4 п.18 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про державне мито".

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Богуславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: суддя            (підпис)          Якутюк
В.С.