Справа № 22-ц-861                                     Головуючий у 1 -й інстанції Шаповал М. М.
5                                                   Суддя-доповідач
УХ ВАЛА

іменем      України

16
серпня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючого
- Рибалки В.Г.,

суддів                              - Сибільової
Л.О.,  Хвостика С. Г.,

з участю
секретаря судового засідання - Кияненко Н. М.
та осіб,  які беруть участь у
справі - апелянтів ОСОБА_2,

Воловикової
Л.П.,  розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
в  приміщенні  апеляційного
суду цивільну    справу    за
апеляційною    скаргою    ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_4до комунального підприємства "Сумське міське бюро технічної
інвентаризації" про визнання права власності на самочинно збудовані
житлові приміщення та зобов"язання провести їх державну реєстрацію,

встановила:

Позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим,  що на
підставі свідоцтва про право власності в порядку приватизації йому,  його дружині та двом їх синам на праві
спільної сумісної власності належить АДРЕСА_1 В зазначеній квартирі він за
особисті кошти та власними зусиллями без належного дозволу добудував нові
житлові приміщення та перебудував ті,  що
є,  при цьому загальна площа квартири
збільшилась. Для оформлення перепланування звернувся до КП "Сумське
МБТІ",  яким на його замовлення було
виготовлено технічний паспорт житлового будинку,  розташованого за вказаною адресою,  але при при цьому в плані зазначено,  що перепланування в квартирі є
самовільним.  Це позбавило його
можливості узаконити збільшення площі квартири.

Посилаючись
на  ст.
ст.  16,  328,
331 ЦК України,  Закон України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»,   ст.
12 Закону України «Про власність»,
просив визнати його право власності на житлові приміщення Ж1-2,  Ж2,
Ж3,  Ж-2,  Ж'-2,
позначені на плані поверхів,
складеному МБТІ 06.07.2006 року,
та зобов'язати відповідача здійснити державну реєстрацію цих приміщень.

Рішенням суду
позовні вимоги задоволені.

Визнане
право власності ОСОБА_4 на житлові приміщення,
позначені на плані поверхів АДРЕСА_1складеному КП "Сумське
МБТІ" 06 липня 2006 року,  та
позначені Ж1-2,  Ж2,  Ж3,
Ж-2,  Ж !-2 №12 на другому
поверсі.

Зобов'язано
КП "Сумське МБТІ" зареєструвати таку перебудову в АДРЕСА_1

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права,  неповне з"ясування обставин,  що мають значення для справи,  просять скасувати рішення та направити справу
на новий розгляд. Зазначають,  що вони є
власниками,  відповідно,  квартир №№ 40,  42,  43
чотириквартирного будинку,  де
знаходиться і квартира   ОСОБА_4    Документи
на   право   власності
чи   користування

прибудинковою земельною ділянкою
площею понад 0, 2 га відсутні.
Співвласники квартир нею користуються за взаємною згодою,  мають городи та сади. Проведена позивачем без
їх згоди та всупереч їх запереченням прибудова до квартири унеможливила їх
доступ до своїх городів та садів,
зменшила площу подвір"я,  що
позбавляє можливості дітей гуляти біля будинку,
обмежила доступ сонячного світла до їх квартир. Прибудова проведена без
належного дозволу відповідних органів та без виділення ОСОБА_4 земельної
ділянки. Суд не залучив управління земельних ресурсів та їх до участі в даній
справі,  своїм рішенням порушив їх права
та законні інтереси. Про наявність оскаржуваного рішення вони дізнались з листа
інспекції ДАБК Сумської міської ради від 18 травня 2007 року.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
апелянтів,  які підтримали скаргу з
викладених в ній мотивів,  дослідивши
матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду
першої інстанції,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  а рішення суду скасуванню з
надісланням справи на новий розгляд з наступних підстав.

Вирішуючи
спір та задовольняючи позов,  місцевий
суд виходив з того,  що позивач за власні
кошти та своїми зусиллями зробив добудови,
цим не порушив права держави та третіх осіб.

Проте з
таким висновком суду погодитись не можна,
оскільки він суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Як
вбачається з матеріалів справи,
відповідно до свідоцтва про право власності на житло,  виданого КСП "Червоненське" 04
січня 2001 року,  ОСОБА_4,  його дружині ОСОБА_5 та синам ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належить квартира №38 загальною
площею 53, 7 кв. м в АДРЕСА_1

З
наданих апелянтами документів вбачається,
що в цьому будинку є власниками: ОСОБА_1- квартири № 40,  ОСОБА_2 - квартири № 42,  ОСОБА_3 та її чоловік і син - квартири № 43.

Згідно
виготовленого МБТІ технічного паспорту цього будинку в ньому самовільно
добудовані до квартири позивача на першому поверсі приміщення Ж1-2 (№ 3 площею
6, 2 кв. м та № 4 площею 15 кв. м),  Ж2 (
№ 1 площею 3, 1 кв. м і № 2
площею 2, 6 кв. м),  Ж3 (Ш площею 2 кв. м та № 11 площею
5, 9 кв. м),  переобладнані приміщення
Ж-2 (№ 7 площею 5, 9 кв.
м і №7а площею 1, 9 кв. м),  на другому
поверсі добудоване приміщення Ж'-2 № 12 площею 26, 7 кв. м (а.с.  6-21).

Розширення
та перепланування квартири позивач здійснив без дозволу Сумського
міськвиконкому,  інспекції ДАБК та
оформлення необхідних документів,  за
рахунок зайняття земельної ділянки,  яка
не виділялась йому для цих цілей,
знаходиться в фактичному спільному користуванні позивача і апелянтів.

Згідно  ст.  10
Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир
багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку,  технічного обладнання,  елементів зовнішнього благоустрою. Добудова
до будинку,  здійснена позивачем,  зачіпає інтереси інших осіб,  тому суд незаконно розглянув справу без
залучення апелянтів до участі в її розгляді.

До
участі в справі слід було залучити Сумську міську раду,  на земельній ділянці якої було зведено
добудову до будинку без виділення для цього частини земельної ділянки.

Крім
того,  суд визнав право власності за
позивачем на добудовані та переобладнані приміщення,  не встановивши,  чи відповідають вони державним будівельним
нормам  і правилам,  санітарним нормам,  нормам пожежної безпеки та не

витребував
від відповідних органів висновки про допустимість такої добудови та переобладнання.

Об'єктом
державної реєстрації є квартира,  а не
окремі приміщення в ній. Проведення ОСОБА_4 добудови,  внаслідок чого збільшилась площа
квартири,  яка є об'єктом спільної
сумісної власності всіх членів його сім'ї,
стосується інтересів інших членів сім'ї,
зокрема,  і з точки зору понесених
витрат.

Рішення
суду суперечить  ст.  376 ЦК
України,  згідно ч.3 якої право
власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане за особою,  яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці,
що не була відведена для цієї мети,
за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно. Оскільки ч.5 цієї статті передбачає,  що на вимогу власника або користувача
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме
майно,  яке самочинно збудоване на
ній,  якщо це не порушує права інших
осіб,  розгляд справи без залучення до
участі в справі власника або користувача земельної ділянки є порушенням вимог
процесуального права.

Таким
чином,  висновок суду про те,  що визнанням права власності за позивачем на
самовільно збудовані приміщення не порушуються права інших осіб,  є безпідставним,  оскільки зроблений без належної перевірки
обставин справи.

Згідно  ст.
114 ч.1 ЦПК України,  позови,  що виникають з приводу нерухомого майна,  пред'являються за місцезнаходженням майна або
основної його частини.

Суд
розглянув справу з приводу майна,  яке
знаходиться на території Зарічного району м. Суми,  тому суду слід вирішити питання про передачу
справи за підсудністю до належного суду.

Згідно  ст. 311 ЦПК України,  рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд,
якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб,  які не брали участь у справі і справу
розглянуто з порушенням правил виключної підсудності.

Керуючись  ст.
ст.  307,  311, 313-315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3задовольнити.

Рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 грудня 2006 року в даній справі
скасувати,  а справу надіслати до цього ж
суду на новий розгляд в іншому складі.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.