Справа № 22-ц-45/07р.                                       Головуючий
Категорія : скарга на дії державного                               Доповідач - Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 січня 2007 року судова
колегія судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Харківської області в складі :

головуючого     -     Ізмайлової Г.Н.

суддів                               -
Івах А.П.,
Шевченко Н.Ф.

при
секретарі    -
Білицької Ю.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного
суду м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1
року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця ДВС
Київського району м. Харкова -
ОСОБА_2., -

ВСТАНОВИЛА:

ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця ДВС Київського
району м. Харкова - ОСОБА_2.,
в якій просив відмінити постанову від ІНФОРМАЦІЯ_3
року про арешт його майна та перерахувати
заборгованість по аліментах за період з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року. В обґрунтування позову посилався на те, що державним
виконавцем -ОСОБА_2.
був зроблений розрахунок заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_3 по
виконавчому листу НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_6 року , виданого
Київським районним судом м. Харкова. При виконанні розрахунку за період з ІНФОРМАЦІЯ_7 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 рік державний
виконавець необгрунтовано застосувала положення ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження», оскільки ця норма Закону застосовується до
непрацюючих громадян, а заявник працює, є приватним підприємцем. Державний
виконавець при розрахунку не врахувала суми грошових переказів від нього,
відправлених в розрахунковий період. Дані по середній зарплаті в
довідці-розрахунку державного виконавця не збігаються з даними довідки
Головного Управління статистики в Харківській області. У виконавчому листі від
ІНФОРМАЦІЯ_6 року чітко зазначена база і спосіб розрахунку сум аліментів, а
державний виконавець змінила і базу і спосіб розрахунку.

Державний виконавець ДВС у Київському районі м. Харкова - ОСОБА_2 скаргу
ОСОБА_1 не визнала, посилаючись на те, що згідно дублікату виконавчого листа НОМЕР_1, виданого ІНФОРМАЦІЯ_6 року Київським
районним судом м. Харкова ОСОБА_1 повинен сплачувати аліменти на користь
ОСОБА_3. на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі V* частини з усіх
видів заробітку. ІНФОРМАЦІЯ_9 року
відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче
провадження» ДВ була винесена постанова про відкриття виконавчого
провадження, копія якої була направлена сторонам. ІНФОРМАЦІЯ_10 року державним
виконавцем було зроблено довідку-розрахунок, згідно якої заборгованість по
сплаті аліментів   за

2

період з
ІНФОРМАЦІЯ_11 року по ІНФОРМАЦІЯ_10 рік становить 7208,35 грн. Розрахунок
заборгованості по аліментах зроблено виходячи з середньої заробітної плати
даної місцевості.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1 року в
задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про
скасування ухвали суду першої інстанції від ІНФОРМАЦІЯ_1р. та задоволення його скарги в
повному обсязі.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

По справі достовірно встановлено, що ОСОБА_1 зобов'язаний
до сплати аліментів на користь ОСОБА_3. у розмірі 1Л частини з усіх
видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12 року народження.

У зв'язку з несплатою останнім аліментів по виконавчому листу, виникла
заборгованість за період з ІНФОРМАЦІЯ_11року.

Після надходження дублікату виконавчого листа до ВДВС
Київського районного управління м. Харкова на підставі постанови від ІНФОРМАЦІЯ_9 року було
відкрито виконавче провадження (а.с.31),
боржник ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, про що свідчить ксерокопія
його пояснювальної записки (а.с.5
додатку до справи).

Виходячи з того, що ОСОБА_1 надав державному виконавцю
декларації лише за ІНФОРМАЦІЯ_13
роки, із яких вбачається, що доходів він не отримував, а навіть мав збитки,
а також з того, що останній не надав інших підтверджень щодо сплати аліментів
на користь ОСОБА_3., державним виконавцем був проведений розрахунок по
заборгованості згідно виконавчому листу станом на ІНФОРМАЦІЯ_10 року, вона
склала 7208 грон. 35 коп.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції
розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив обставини справи, представлені сторонами
докази, правильно прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Суд обгрунтовано прийняв до уваги той факт, що розмір
заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем
виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку, одержаного боржником за
час, протягом якого стягнення не проводилося та якщо боржник в цей період не
працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для
даної місцевості, як це передбачається вимогами ч. З ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження».

Виходячи з ч.2 ст. 74
Закону України «Про виконавче провадження» у разі неможливості стягнення
аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців
підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на
майно боржника.

Постанова державного виконавця від ІНФОРМАЦІЯ_3
року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження
(а.с. 12), на
підставі якої накладено арешт на два автомобілі КАМАЗ, що належать ОСОБА_1, в межах суми заборгованості по
аліментах - 7208 грн. 35 коп. та
заборонено їх відчуження відповідає вимогам ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження».

Висновки суду про необґрунтованість вимог ОСОБА_1, що
викладені в скарзі останнього на дії державного виконавця є такими, що
ґрунтуються на доказах, досліджених у судовому засіданні та відповідають
вимогам ст. 59, ст. 64 ЦПК України,
ст..ст.55, 74 Закону
України «Про виконавче провадження».

3

В ході розгляду справи по суті ОСОБА_1 суду першої інстанції
надав ксерокопії чеків про грошові перекази на ім'я ОСОБА_3. (а.с.5) у підтвердження
тому, що він в добровільному порядку надавав матеріальну допомогу на утримання
дитини ОСОБА_3.

В порушення вимог ч.2 ст. 64 ЦПК України вказані копії належним чином не завірені,
у зв'язку з чим не можуть бути прийняті за письмові докази.

Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять у собі оригіналів
чеків.

Вимогами ст. 60
ЦПК України передбачається, що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися
до державного виконавця ВДВ
С з проханням про перерахунок заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_3.
з наданням оригіналів вказаних чеків про грошові перекази.

При таких обставинах, судова колегія не знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги ОСОБА_1, доводи якої висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,
304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ст.312, 313,
314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили після її проголошення, але протягом 2-х місяців може
бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий : Судді :