Справа № 2-27/2007 p. РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
- судді         -
секретарі                   - Бельченко Н.Л.
з участю адвоката            - ОСОБА_6
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ "Літа-сервіс", ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ
"Союз-авто", ПП "Транс-авто", ЗАТ СК "Партнер ", АКБ
"Індустріалбанк" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної здоров'ю, -
року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, заподіяної здоров'ю.
Вказувала, що 24 червня 2003 року внаслідок
ДТП їй були заподіяні тілесні пошкодження середньої тяжкості.
Винним у ДТП було визнано водія ОСОБА_3, який керував автомобілем марки ГАЗ
"ГАЗель"), р.н. НОМЕР_2,
власником якого є відповідач ОСОБА_2.
Внаслідок одержаних травм тривалий час перебувала на лікуванні і у грудні 2003 року була
встановлена друга група інвалідності та визначено ступінь втрати працездатності
Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 3367 грн., втраченого
заробітку одноразово 6132,68
грн. та щомісячно по 601,25
грн. до 01 січня 2005 року, у
відшкодування моральної шкоди ЗО тис. грн., а також витрати понесені у зв'язку
з оплатою юридичних послуг та держмита (т. 1 а.с. 2-8
Після неодноразових уточнень позовних вимог, позивач
ОСОБА_1 просила стягнути у солідарному порядку з ТОВ "Літа-сервіс",
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ "Союз-авто", ПП
"Транс-авто", АКБ "Індустріалбанк" у відшкодування
грн., матеріальної шкоди (посилене харчування, ліки, транспортні витрати) - 3869,74 грн., у
відшкодування моральної шкоди ЗО тис. грн., у повернення витрат понесених на
оплату юридичних послуг -
800 грн., витрат по оголошенню 75,06
грн., інших судових витрат -
459,07 грн. Посилалася на обставини, викладені у первісній
позовній заяві (т.1 а.с. 116-119;
т. 2 а.с. 198-200 ).
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила
задовольнити. Вважала, що відповідальність повинні нести вказані відповідачі
солідарно, оскільки автомобілем керував ОСОБА_3, вина якого встановлена
постановою суду по кримінальній справі, що автомобіль належав ОСОБА_2, яка
незаконно, без дозволу АКБ "Індустріалбанк" передала у користування
ОСОБА_3 та, що автомобіль використовувався на маршруті, який обслуговувало ТОВ
Уточнила позов в частині вимоги про стягнення вартості понесених юридичних
послуг та витрат у зв'язку з оголошенням: просила стягнути відповідно 1300 грн. та 150,12 грн. вказаних
Представники відповідача ТОВ "Літа -сервіс" П"ятигора С.Я.,
Тищенко В.М. з позовом не погодилися.
Просили відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що
автомобіль, яким керував ОСОБА_3 не було передано ТОВ "Літа -сервіс".
Представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_2 з позовом не погодився, просив
відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що автомобіль використовувався
як маршрутне таксі на маршруті, який обслуговувало ТОВ "Літа
Представник відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_7 з позовом не погодився. Пояснив,
Представник відповідача АКБ "Індустріалбанк" Морковіна Л.Г. з
позовом не погодилася. Пояснила, що банк є правонаступником АКБ "МТ
Банк", який надавав кредит ОСОБА_2 на придбання автомобіля
"ГАЗель". ОСОБА_2. без дозволу банку передала автомобіль у
користування ОСОБА_3 та ТОВ "Літа -сервіс".
Відповідачі ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, представники відповідачів ТОВ
"Союз-авто", ПП "Транс-авто", ЗАТ СК "Партнер",
представник третьої особи -
управління соціального захисту населення Автозаводської районної Ради м.
Кременчука та третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не прибули повторно, були
належним чином повідомлені засобами рекомендованого поштового зв'язку, та через
житлово-комунальні підприємства, про причини неявки не повідомляли.
Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків,
вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
України (в редакції 1963
р.) передбачено, що шкода, заподіяна особі або майну громадянина, а також
шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла
шкоду, у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством.
Той, хто заподіяв шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що
шкоду заподіяно не з його вини.
Відповідно ст. 450 ЦК
організації і громадяни, діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для
оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будов, власники
автомобілів та ін.), зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну джерелом
підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.
Згідно ст. 440-1 цього
Кодексу моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації
діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою,
яка заподіяла шкоду, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна
шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або
іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової
Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог,
характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань
потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п'яти мінімальних
розмірів заробітної плати.
Як постає із статті 455 вказаного Кодексу в разі заподіяння каліцтва або
іншого ушкодження здоров'я організація чи громадянин, відповідальні за шкоду,
зобов'язані відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати
або зменшення працездатності, а також відшкодувати витрати, викликані
ушкодженням здоров'я (посилене харчування, протезування, сторонній догляд
Судом достовірно встановлено, що 24 червня 2003 року близько 17 год. 20
хв., позивач ОСОБА_1 перебувала в маршрутному мікроавтобусі
"Мерседес" р.н.НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, належного ОСОБА_4,
який направлявся по маршруту "ЗБ", що обслуговує ТОВ "Союз -
На АДРЕСА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме:
в задню частину маршрутного мікроавтобусу, в якому знаходився позивач, відбувся
удар маршрутного мікроавтобусу "ГАЗель" р.н. НОМЕР_2, під керуванням
відповідача ОСОБА_3, належного відповідачу ОСОБА_2, який рухався за маршрутом
НОМЕР_3, що обслуговує ТОВ "Літа -сервіс".
Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10 жовтня 2003
року по кримінальній справі № 1-694/2003 року про обвинувачення ОСОБА_3 у
скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яка набрала законної
сили, ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із
застосуванням акту амністії, провадження по справі -закрито.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи ( висновків аварійного
комісару а.с.крим. справи 52-56) винним у ДТП, яке мало місце 24 червня 2003
року визнано відповідача ОСОБА_3, який допустив порушення п.п. 1.5 частини 1 ;
12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від10
жовтня 2001 року № 1306 ( з наступними
змінами та доповненнями станом на 24
з технічної точки зору невиконання ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху
знаходилися в причинному зв'язку з подією данної ДТП.
У результаті ДТП позивач ОСОБА_1 одержала тілесні
ушкодження середньої тяжкості згідно висновків судово-медичної експертизи від
ЗО червня 2003 року (крим. справа а.с. 25-26).
Внаслідок одержаних травм позивач ОСОБА_1 перебувала тривалий час з
перервами на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з 25 червня 2003 року до 18 грудня 2003 року (т.1 а.с. 20,31-38).
Згідно висновків МСЕК №
1 м Кременчука від 30 грудня 2003 року позивачеві
встановлена друга група інвалідності з визначенням ступеню втрати загальної
працездатності в 65 відсотків
строком на один рік. Починаючи з грудня 2004 року згідно висновків МСЕК
позивачеві встановлена третя група інвалідності без визначення ступеню
загальної втрати працездатності з періодичністю медичного огляду у грудні
місяці 2005, 2006 та 2007 років. (т.1 а.с. 28-29 ; Т.З а.с.
29 грудня 2003 року позивач
була звільнена за власним бажанням у зв'язку із встановленням другої групи
інвалідності. З 10 червня 2003 року по 24 червня 2003 року позивачеві за місцем
роботи в ІНФОРМАЦІЯ_1 була нарахована заробітна плата в сумі 114,89 грн. як
заробіток, який враховується при обчисленні пенсії (т. 1 а.с.39-42). Позивач перебувала
на обліку в Автозаводському районному управлінні у м. Кременчуці Пенсійного
Фонду України як інвалід другої групи та одержувала пенсію в розмірі 102,82 грн. з 30 грудня 2003 року по 31 грудня 2004 року (т. 1 а.с. 30).
Під час лікування позивач понесла витрати на придбання ліків та
медпрепаратів на суму -819,52
грн., на оплату транспортних витрат -162
грн., на оплату вартості юридичних послуг -1000 грн., оголошень в газеті "Зоря Полтавщини" - 150,12 грн., телеграм - 9,54 грн.( т.1 а.с. 39,66-79,80-82,93-94; т. 2 а.с. 94-95,168,240-241 т.З а.с.122)
Позивач не подала до суду належних і допустимих доказів про необхідність та
понесення витрат на посилене харчування ,
і придбання відповідних продуктів харчування та їх вартість. Надані чеки
про вартість невідомих продуктів суд не вважає належним і допустимими доказами
щодо наведеного (т.1 а.с. 58-65).
Відповідно ст. 440 -1 ЦК України (в редакції 1963 року) позивач має право
на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у моральних та фізичних
стражданнях з приводу одержаних тілесних ушкоджень, тривалого лікування,
встановлення інвалідності, стійкого зниження працездатності, виникнення
істотних умов та змін в здоров'ї та забезпечення життєдіяльності.
Суд вважає, що відшкодування матеріальної та моральної
шкоди на користь позивача необхідно покласти у солідарному порядку на
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТОВ "Літа-сервіс". При цьому, суд
виходить з того, що ОСОБА_2, будучи власником автомобіля "ГАЗель"
р.н. НОМЕР_2, незаконно, без дозволу АКБ "МТ банк" (правонаступником
якого є АКБ "Індустріалбанк"), всупереч вимогам п.1.8 Договору
застави, належного їй на праві власності автомобіля, укладеного 19 вересня 2002
року (т.2 а.с. 252) видала довіреність на право керування ОСОБА_3 ( тимчасовий
реєстраційний талон а.с. крим. справи 32) та уклала з ТОВ
"Літа-сервіс" договір оренди НОМЕР_4(т.1 а.с. 105-110). Таким чином,
ОСОБА_3 та ТОВ "Літа -
сервіс" незаконно використовували автомобіль, належний на праві
власності ОСОБА_2: керування автомобілем та постановка автомобіля на
перевезення пасажирів по маршруту НОМЕР_3
у м Кременчуці, встановленого для ТОВ "Літа- сервіс"(т.1 а.с. 138-140; т.2 а.с. 34,165 -167). Доводи
представників відповідача ТОВ "Літа -сервіс" П"ятигори С.Я.,
Тищенка В.М. про відсутність укладеного трудового договору зі ОСОБА_3 та акту
прийому-передачі автомобіля не заслуговують уваги, оскільки спростовуються
наявністю договору оренди, дозволів на перевозку пасажирів за НОМЕР_3 та,
враховуючи, що у судовому засіданні представник відповідача ТОВ "Літа -сервіс"
П"ятигора С.Я. пояснив, що йому телефонували відповідальні працівники
органів внутрішніх справ з проханням поставити автомобіль на маршрут. Назвати
прізвища таких осіб П"ятигора С.Я. відмовився.
У ході розгляду справи судом не було встановлено
наявність непереборної сили або умислу потерпілої ОСОБА_1, власника автомобіля
"Мерседес" ОСОБА_4, ТОВ "Союз -авто", які стали б причиною
За даних обставин визначити конкретну ступінь вини
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ "Літа- сервіс" не має можливості,
оскільки їх дії взаємопов'язані і фактично та юридично мають солідарний
Відповідачі ОСОБА_2., її представник ОСОБА_2, ОСОБА_3, представники
відповідача ТОВ "Літа-сервіс" П"ятигора С.Я. та Тищенко В.М. не
надали належних та   допустимих   доказів
на   підтвердження   підстав
для   звільнення   від
відсутність вини у ДТП, незаконних прийому-передачі автомобіля та причин його
зв'язку між діями та наслідками ДТП.
За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ "Літа - сервіс" солідарно на
користь позивача ОСОБА_1:
у відшкодування втраченого заробітку -
2660,11 грн.(( 114,89:11)х
392)х 65%, де 114,89 грн. - заробітна плата
днів відпрацьованих позивачем з 10
червня 2003 р. до 24 червня 2003 року; 392 - кількість
робочих днів з 25 червня 2003 року до 31 грудня 2004 року; 65%
втрати працездатності.
Зменшення втраченого заробітку на розмір одержаної пенсії інвалідності
чинним законодавством України станом на день заподіяння шкоди та починаючи з 01 січня 2004 року - не передбачено.
на придбання ліків та медпрепаратів на суму -     819,52     грн.,  на оплату транспортних витрат -162
грн., на оплату вартості юридичних послуг - 1000 грн., оголошень
в газеті "Зоря Полтавщини" -150,12
9,54 грн., у відшкодування моральної шкоди -
Позивачеві ОСОБА_1 необхідно відмовити у задоволенні позову в частині вимог
до відповідачів ОСОБА_4, ТОВ "Союз-авто", ПП "Транс-авто",
ЗАТ СК "Партнер , АКБ "Індустріалбанк" у повному обсязі та вимог
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ "Літа-сервіс" про стягнення втраченого
витрат пов'язаних з розглядом справи - 2962,56 грн. (5103,74-2141,18), у
частині позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і
були позивачем надмірно завищені.
З відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ "Літа-сервіс" солідарно
необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 59,50 (51+8,50)
грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення на суму 37,50 (30+7,50)
Керуючись ст.ст. 440,
440-1,450,455 ЦК України (в редакції 1963 року ),
208,209,212-215,218,223 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ "Літа -сервіс" солідарно на
користь ОСОБА_1 : у відшкодування втраченого заробітку
-  2660,11 грн.; у повернення оплачених витрат на придбання ліків та
медпрепаратів на суму -
транспортних витрат -162
грн., на оплату вартості юридичних послуг - 1000 грн.,
оголошень - 150,12 грн.,
телеграм - 9,54 грн., у
відшкодування моральної шкоди -
всього на користь ОСОБА_1 -
у розмірі 59,50 грн. та
витрати на інформаційно -
технічне забезпечення на суму 37,50
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в частині вимог до ОСОБА_4, ТОВ
"Союз-авто", ПП "Транс-авто", ЗАТ СК "Партнер , АКБ
"Індустріалбанк" у повному обсязі та вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ
грн., матеріальних витрат та витрат пов'язаних з розглядом справи - 2962,56
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через
Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення протягом десяти діб з дня проголошення та апеляційної скарги
на рішення суду протягом двадцяти діб з дня подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про
апеляційне оскарження, апеляційної скарги у випадку їх спільного чи окремого
неподання або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.