Справа №Ц 3189|2006                             Головуючий у 1 інстанції Купрієнко C.I.
Категорія 42                                                       Доповідач у 2 інстанції Заріцька А.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16    січня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого                   Назарчука Р.А.,

суддів Заріцької А.О., Приходька К.П., при секретарі
Шешко О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою третьої особи ОСОБА_1 на рішення
Вишгородського районного суду Київської області
від 29
червня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Садівницького товариства "Букет", ОСОБА_3, треті особи: відділ земельних ресурсів Вишгородської районної державної адміністрації,
Жукинська сільська Рада, ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою,
визнання рішення правління садового товариства незаконним,
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
рішення Вишгородського районного суду від 29 червня 2006 року, яким задоволено позов ОСОБА_2 до садівницького товариства „Букет" про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою у
товаристві та визнання незаконним і скасування
рішення правління товариства в частині передачі земельної ділянки НОМЕР_1 черговикам для
освоєння.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала
тим, що позивачка не довела своїх вимог і суд прийняв рішення, яке не
ґрунтується на законі і належних доказах. Просила ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наведених нижче міркувань.

Судом встановлено, що в 1993 році ОСОБА_2 звернулася до голови правління садівницького товариства „Букет" із заявою
про прийняття в члени товариства та виділення земельної
ділянки. Вона стала членом товариства і отримала
земельну ділянку розміром 0.06 га (НОМЕР_1), якою користувалася тривалий час, посадила дерева,
вивезла будівельні матеріали, залила фундамент під забудову
садового будиночка. Продовжувати будівництво не змогла за станом здоров'я. У 2004 році голова правління товариства ОСОБА_3 відмовив у наданні дозволу на приватизацію земельної
ділянки пославшись на те,

2

що вона
не є членом садівницького товариства. Відповідно до рішення правління
товариства від 14 вересня 2005 року земельна
ділянка НОМЕР_1 була
передана для послідуючого освоєння особам в порядку черговості.

Обставини надання товариством спірної земельної ділянки ОСОБА_2 та користування
нею у судовому засіданні стверджені поясненнями представника третьої особи - відділу
земельних ресурсів Німченка О.В., показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 111-112, 115-116); витягом
з генерального плану садівницького товариства „Букет" станом на 1997 рік, з якого
вбачається, що земельна ділянка НОМЕР_1
розміром 0,06 га
позначена прізвищем ОСОБА_2
і межує з земельними ділянками ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 19); копіями
актів про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельних
ділянок ІНФОРМАЦІЯ_2 (землекористувачі
ОСОБА_6 та ОСОБА_4) з тексту та схем яких вбачається, що суміжним
землекористувачем цих земельних ділянок була ОСОБА_2(а.с. 31,
32)

З матеріалів справи також вбачається, що 22 червня 2005 року спірна
земельна ділянка була оглянута комісією у складі спеціаліста Вишгородського
районного відділу земельних ресурсів та Жулинського сільського голови у
присутності землекористувача земельної ділянки НОМЕР_2 ОСОБА_4, ОСОБА_5 та позивачки. Виявлено будівельні
матеріали, фундамент під садовий будинок, трубний колодязь, насадження
фруктових дерев, ділянка огороджена металевим парканом. Висновком комісії
стверджено, що земельною ділянкою користувалася ОСОБА_2 (а.с. 20)

Відповідно до ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважав позов доведеним і колегія суддів погоджується
з таким висновком.

У судовому засіданні сукупністю зібраних у справі доказів
встановлено надання позивачці земельної ділянки НОМЕР_1 у садівницькому товаристві „Букет" і користування
нею.

Відповідач - садівницьке
товариство „Букет" своїх заперечень проти позову не довело і доводів позивачки
про правомірне користування земельною ділянкою та її освоєння не спростувало.
Ненадання садівницьким товариством доказів про виділення ОСОБА_2 земельної
ділянки і посилання на відсутність відповідних рішень щодо неї, самі по собі
висновків суду про право позивачки на користування земельною ділянкою у
садівницькому товаристві не спростовують. Надання указаних доказів повною мірою
залежало від відповідача. Рішення суду відповідач не оскаржував.

Оскільки судом встановлено наявність перешкод з боку голови правління
товариства, внаслідок чого позивачка не має доступу до земельної ділянки, не
може нею користуватися та здійснити своє право на її приватизацію, то колегія
суддів вважає правильним рішення про захист порушеного права шляхом усунення
доведених перешкод.

Судом першої інстанції також було безспірно встановлено незаконність
рішення правління товариства від 14
вересня 2002 року про
передачу земельної ділянки НОМЕР_1
членам товариства    за чергою для
освоєння, яке ухвалено з

3

порушенням
вимог закону і порядку прийняття та порушує права позивачки   (а.с. 103).

Посилання третьої особи ОСОБА_1 у судовому засіданні суду апеляційної
інстанції на те, що вона є власником спірної земельної ділянки на підставі
Державного акту від 20 липня 2006 року, на результати
вирішення судом даного земельного спору впливати не можуть, оскільки Державний
акт виданий після ухвалення рішення по справі. Під час розгляду справи ОСОБА_1
не повідомляла суд про те, що нею порушено питання про передачу їй у приватну
власність спірної земельної ділянки, інших доказів про це матеріали справи
також не містять. Крім того, ОСОБА_1 не посилалася на рішення зборів товариства
про надання їй у користування земельної ділянки НОМЕР_1.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 11 та чч. 1,2 ст. 303 ЦПК України колегія суддів указаних
обставин не досліджувала.

Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність позову суперечить
матеріалам справи і обґрунтуванням висновків у рішенні суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують і про
незаконність рішення суду не свідчать.

Оскільки рішення суду ухвалене з дотриманням вимог
матеріального та процесуального закону підстав для задоволення апеляційної
скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307,308 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 червня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців, з дня
набрання законної сили.

Головуючий

-, Судді: