УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11"   січня 2007 року                                                             м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області
в складі:

головуючого
Фединяка В.Д.

суддів:                   ВакарукВ.М., Пнівчук   О.В.

секретаря              Шпилик В.В.

за участю:             позивачки
ОСОБА_1 та її представника

ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 22 листопада 2006
року,   -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006
року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання відповідача
таким, що втратив право на житло у квартирі АДРЕСА_1

Позовні вимоги
мотивувала тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та з 1987 року
проживають у вищевказаній квартирі. Проте, вказувала позивачка, відповідач
ОСОБА_3 з 2003
року не проживає у спірній квартирі, що підтверджується даними, які містяться в
акті складеному 07 серпня 2006 року працівниками КП "ЖЕО №4" і не
проводить оплату за отримані комунальні послуги.

Позивачка вважала,
що відповідач понад шість місяців без поважних причин не проживає у спірній
квартирі, тому втратив право на житло у квартирі АДРЕСА_1 Оскільки відповідач в
добровільному порядку відмовляється припинити реєстрацію у спірній квартирі, то
просила задовольнити позов.

Рішенням
Калуського міськрайонного     суду
від 22   листопада    2006 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні
позову.

Не погоджуючись
з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про
скасування оскаржуваного рішення та задовольнити позов у справі вказуючи на те,
що при вирішенні даного спору, суд дав неправильну оцінку поясненням свідків з
сторони апелянта, тому постановив
помилкове рішення.

Зокрема, на
думку апелянта, свідки з сторони позивачки достовірно ствердили про не
проживання ОСОБА_3
понад шість місяців без поважних причин у спірній квартирі, а складений 07
серпня 2006 року акт працівниками КП ЖЕО №4 про такий факт, який не прийнятий
судом,    не є єдиним доказом з цього
приводу.

Справа №
22-ц-62/2007р.                                         Головуючий
у 1 інст. Якимів Р.В.

Категорія 30                                                               Доповідач
- суддя Фединяк В.Д.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної
скарги, просить задовольнити
подану нею скаргу.

Відповідач
ОСОБА_3 апеляційну
скаргу не визнав, вважає доводи цієї скарги безпідставними.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази, колегія суддів приходить до
висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка
не представила суду достовірних доказів про те, що відповідач ОСОБА_3 без поважних
причин понад шість місяців не проживає у квартирі АДРЕСА_1. У підтвердження
позову представлений позивачкою акт від 07 серпня 2006 року складений
працівниками КП ЖЕО №4 є сфальсифікованим і не підтверджує факту не проживання
відповідача у спірній квартирі.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам
справи.

Згідно ч. 1 ст.
71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів
його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Так, зібраними
доказами: копією типового договору найму спірного житла (а.с. 7); даними, які
містяться у довідці виданій 07 серпня 2006 року (а.с. 9); поясненнями свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6  даними в судовому засіданні підтверджується, що
відповідач ОСОБА_3
зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, у цій квартирі знаходиться його майно,
він приймає участь у вихованні неповнолітньої доньки і проживає у спірній
квартирі.

Суд обґрунтовано
не прийняв до уваги пояснення свідків ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, оскільки зазначені свідки є близькими родичами позивачки і зацікавлені
щодо позбавлення права на житло відповідача. Крім цього, ОСОБА_8 проживає за
місцем навчання, періодично навідується у спірній квартирі і не може достовірно
стверджувати про не проживання у цій квартирі відповідача. З цих же підстав
обґрунтовано не прийняті до уваги пояснення свідка ОСОБА_9, так як про такі
відомості їй стало відомо від ОСОБА_8

Правильно також
судом не прийнято до уваги представлений позивачкою у підтвердження позову акт
від 07 серпня 2006 року складений працівниками КП ЖЕО №4 , так як зазначені
відомості в цьому акті спростовані свідком ОСОБА_10 і ОСОБА_5.

Крім цього, з
пояснень ОСОБА_1 (а.с. 68) вбачається, що позивачка з травня по серпень 2006
року перебувала за межами України і на відпочинку, тому не може достовірно
стверджувати про не проживання відповідача у спірній квартирі, який має вільний
доступ до цієї квартирі.

За таких
обставин, відповідно ст. 71 ЖК України, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні позову, оскільки
позивачкою не представлено суду переконливих доказів того, що відповідач понад
шість місяців без поважних причин не проживає у квартирі АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної
скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскарженому
рішенні, тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає оскаржуване рішення суду по суті правильним і
таким, що постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального
права. Підстав для скасування рішення суду у справі, за доводами апеляційної
скарги,   не встановлено.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Калуського міськрайонного суду від 22
листопада 2006 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Судді:                                                                               В.Д.
Фединяк

В.М. Вакарук

О.В
Пнівчук