Справа №33ц-2997кс-07
інстанції  Невідома Т.О.
Доповідач Шевченко В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
листопада 2007р.                                                                                        м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

Краснощокової  Н.С. ,
Шевченко В.Ю.,  Осипчук О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом ДП
"Екос" AT XK "Київміскбуд" до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
третя особа: ВАТ "Маяк" Центральне конструкторське бюро,  про виселення без надання іншого жилого
приміщення,  та за зустрічним позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  до ДП "Екос" AT
XK "Київміськбуд",  треті
особи: Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація,  відділ ГІРФО Деснянського РУ ГУ МВС України в м.
Києві,  Орган опіки та піклування
Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації,  про визнання права користування жилим
приміщенням та проведення реєстрації мешканців за адресою їх фактичного
проживання,  за касаційними скаргами
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та прокурора
Деснянського району м. Києва на рішення Деснянського районного суду м. Києва
від 25 липня 2005р. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 грудня 2005
року,

встановила:

У травні
2005р. ДП "Екос" AT XK "Київміскбуд" звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про виселення без
надання іншого жилого приміщення.

Зазначав,  що рішенням Київської міської державної
адміністрації №142 від 15.05.1995р. будинок №12-а по пр.Лісному у м. Києві
переданий на баланс ХК "Київміськбуд".        Визначено    статус
будинку,     як    сімейного
гуртожитку.

Рішенням
№5 від 11.03.1996р. ХК "Київміськбуд" передав вказаний будинок в
оперативне господарче відання підпорядкованій організації ДП "Екос"
ЖУ "Лівобережне". Розпорядженням Київської міської державної
адміністрації від 14.10.2004р. було змінено статус будинку №12-а по пр.Лісному
в м. Києві з сімейного гуртожитку на житловий будинок. 09.08.2004р. ЖУ
"Лівобережне" ДП "Екос" укладено договір з ВАТ
"Маяк" Центральне конструкторське бюро в інтересах сім"ї ОСОБА_1
про компенсаційні витрати на утримання житлового фонду,  строк якого закінчився 31.12.2004р. 11.11.2004р.
відповідачів було повідомлено про необхідність звільнити кімнату до закінчення
строку дії зазначеного договору,  однак
вони відмовились це зробити,  продовжують
проживати у спірному жилому приміщенні без належних підстав,  за користування кімнатою не сплачують,  особистий рахунок на їх ім. "я не
відкрито,  в кімнаті не зареєстровані.

В
процесі розгляду справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись із зустрічним позовом до
ДП "Екос" AT ХК "Київміськбуд" про визнання права
користування жилим приміщенням та проведення реєстрації мешканців за адресою їх
фактичного проживання,  про визнання
права користування жилим приміщенням та проведення реєстрації мешканців за
адресою їх фактичного проживання.

Посилались
на те,  що з 1999р. вони разом з
неповнолітніми дітьми постійно проживають в кімнаті АДРЕСА_1,  сплачують комунальні послуги. Вони
неодноразово звертались до відповідача з приводу своєї реєстрації за місцем
проживання,  однак їм було відмовлено.
Просили задовольнити заявлені ними позовні вимоги.

Рішенням
Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2005р.,  залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду
м. Києва від 26 грудня 2005р.,  позов ДП
"Екос" AT ХК "Київміскбуд" задоволено,  в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відмовлено.

У
касаційних скаргах ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 та
прокурор Деснянського району м. Києва просять скасувати судові рішення,  справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції,  посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  порушень норм процесуального
права,  які призвели б до неправильного
вирішення справи,  не встановлено,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційних скаргах доводи висновки суду не спростовують.

Враховуючи наведене,
колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційних
скарг.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336, 337
ЦПК України,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

ухвалила:

Касаційні скарги
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та прокурора
Деснянського району м. Києва відхилити.

Рішення
Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 26 грудня 2005 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та
оскарженню не підлягає.