Справа № 22-ц-190/2007р. Категорія: угоди
Головуючий 1-ї інст: Ніколаєнко І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 січня 2007 року                                                                          м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі:

головуючого
-судді БоровоїС.А., суддів: Швецової Л.А., Яцини В.Б. при секретарі Шевченко О.Б.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Київського районного суду м.
Харкова від 12 січня 2005 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання
права власності на квартиру, -

встановила:

18 листопада 2004 року до
Київського районного суду м. Харкова з зазначеним позовом звернулася ОСОБА_2.
та просила визнати за нею право власності на 12 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті ОСОБА_3., оскільки вона постійно проживає у
вказаній квартирі, отримала регістраційне посвідчення на вказану квартиру. Та
відповідно до ст. 1264 ЦК
України є спадкоємцем 4-ї
черги і тому просила визнати за нею
право власності на 12 частину квартири в порядку спадкування та на 12 частину
квартири, як придбаної під час шлюбу.

Позивач в
судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов
задовольнити.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням
слухати справу у його відсутності.

Рішенням
Київського районного суду м. Харкова від 12
січня 2005 року
позов ОСОБА_2. задоволений. Визнано за
ОСОБА_2. право власності на 12 частини квартири АДРЕСА_1 як придбаної під час шлюбу з ОСОБА_3
у рівних частках та за ОСОБА_2. визнано право власності на 12 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування як спадкоємця четвертої
черги після смерті ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення скасувати та передати справу
на новий розгляд, посилаючись на те, що вказане рішення суду порушує його
права оскільки він вважає, що також як і
позивач є спадкоємцем 4-ї черги після смерті ОСОБА_3., оскільки він мешкав разом зі спадкодавцем і ці данні
позивач районному суду не повідомила і він не був залучений до участі у справі.

2

В наданих суду
запереченнях, ОСОБА_2. вказала, що ОСОБА_1. весь час у вказаній квартирі не мешкав, оскільки проживав у своїх дружин,
спадкоємцем 4-ї черги не є і тому просила рішення суду залиши без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, відповідно до ст. 303 ЦПК України
перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про
права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив з того, що позивач в
період шлюбу з ОСОБА_3. з 1974
по 1984 роки
виплатила разом з чоловіком пай за квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 і тому
відповідно до Закону України „Про власність" за позивачкою було визнано
право власності на 12 вказаної квартири як придбаної під час шлюбу та на 12
частину в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_3, як спадкоємцем 4-ї черги.

Судовим
розглядом встановлено, що ОСОБА_1. зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 1978 року по теперішній час. Відповідно наданій довідці з 1996 по 2002 роки у вказаній квартирі не мешкав
.але за весь час проводив оплату за комунальні
послуги, таким чином, розглянувши справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської
міської ради про визнання права власності на квартиру не
притягнувши ОСОБА_1. до участі у справі, районний суд порушив права ОСОБА_1,
оскільки зазначене рішення впливає на його права та обов'язки щодо спірної
квартири.

Відповідно до
положень ст. 36 ЦПК
України, ОСОБА_2. зобов'язана була повідомити суд про те, що у вказаній
квартирі мешкає її син, який також зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, щоб суд міг його повідомити про бажання
взяти участь у справі.

Виходячи з
наведеного, районний суд в рішенні від 12
січня 2005 року
вирішив питання про права та обов'язки ОСОБА_1, який не брав участі у справі, що відповідно до вказаної норми процесуального
закону є безумовною підставою для його скасування повністю з
направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи, суду слід вирішити питання про склад осіб, які
беруть участь у справі, встановити характер спірних
правовідносин та матеріальний закон, який їх регулює, визначити факти, які
необхідно встановити для визначення спірних правовідносин, які з них визнаються
кожною стороною, а які слід доказувати і хто їх повинен довести.

Крім того, суд повинен виходити з того, що неявка до суду відповідачів не
означає безспірне задоволення позову, оскільки за правилами ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивач повинен довести
підставу свого позову, а саме той факт, що на неї, як спадкоємця після смерті
ОСОБА_3. розповсюджуються норми ЦК 2004
року доказами, передбаченими ст. 57
ЦПК України.

3

Керуючись ст.
303, 304, п.5 ч. 1
ст. 307, п. 4 ч. 2 ст. 311, ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 січня 2005 року скасувати, а справу направити до того ж суду на новий розгляд в іншому
складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців з
дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного суду України.