Справа № 33ц-2871 кс 07
Головуючий у першій інстанції Вовк
Суддя-доповідач  Біляєва О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13 грудня 2007
року колегія суддів Судової  палати у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого                                 Рибалко Л.І.,

суддів:                                            Новодворської
О.І.,     Новосядлої В.М. ,

Лоленко А.В.,                                                                         Біляєвої
О.М. ,

розглянувши
в судовому засіданні в м.  Донецьку
справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії відділу державної виконавчої
служби Дарницького районного управління юстиції в м.  Києві за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 15 серпня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 04 листопада 2005 року,

встановила:

В липні
2004 року ОСОБА_1  звернувся в суд зі
скаргою на дії державного виконавця ВДВС Дарницького районного управління
юстиції м.  Києва.

В
обґрунтування скарги ОСОБА_1  посилався
на те,  що рішенням Дарницького районного
суду м.  Києва від 03 жовтня 2002 року
було стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 борг в сумі 53732 гр.

В
порядку примусового виконання рішення суду 28 листопада 2003 року та 19 січня
2004 року проводилися прилюдні торги по реалізації належної йому 1/2 частки
квартири АДРЕСА_1,  які двічі не
відбулися. В зв'язку з цим 11 лютого 2004 року стягувач ОСОБА_2 виявив бажання
залишити за собою непродане майно. 27 травня 2004 року був складений акт про
передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Вважає
дії державного виконавця незаконними,
оскільки він не був повідомлений про заяву стягувача,  його не ознайомили із цією заявою та актом
державного виконавця.

ОСОБА_1  просив визнати дії державного виконавця
незаконними та зобов'язати його не порушувати права боржника,  якому надати змогу погашати борг.

Рішенням
Дарницького районного суду м.  Києва від
15 серпня 2005 року,  яке ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 04
листопада 2005 року залишено без змін,  в
задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою
судді Вищого адміністративного суду України від 05 грудня 2005 року відмовлено
ОСОБА_1  у відкритті касаційного
адміністративного провадження за його касаційною скаргою.

Ухвалою
судді Верховного Суду України від 01 лютого 2006 року касаційна скарга прийнята
до касаційного розгляду Верховним Судом України.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1  просить
скасувати судові рішення,  посилаючись на
неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального
права,  та задовольнити скаргу.

Касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно
зі  ст. 15 ЦПК України,  суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів,  що виникають
із цивільних,  житлових,  земельних,
сімейних,  трудових відносин,  а також з інших правовідносин,  крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною
2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено,  що до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення,  дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень,
крім випадків,  коли щодо таких
рішень,  дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

Матеріалами
справи встановлено,  що ОСОБА_1  оскаржує дії державного виконавця під час
виконання судового рішення Дарницького районного суду м.  Києва від 03 жовтня 2002 року про стягнення з
нього на користь ОСОБА_2 суми боргу.

Статтею
383 ЦПК України передбачено,  що учасники
виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою,  якщо вважають,  що рішенням,
дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час виконання судового рішення,  ухваленого відповідно до цього Кодексу,  порушено їх права чи свободи.

Враховуючи
наведене та те,  що для оскарження дій
державного виконавця встановлено інший порядок судового провадження,  зазначена справа в апеляційній інстанції не
підлягала розгляду в порядку адміністративного судочинства,  тому що вона підлягає вирішенню в порядку
цивільного судочинства.

Суд
апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції в
апеляційному порядку на зазначене уваги не звернув.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає
скасуванню з підстав,  передбачених
п.2  ст. 342 ЦПК України,  з передачею справи до суду апеляційної
інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись  ст.
ст.  333,  336,
342 ЦПК України,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 04
листопада 2005 року скасувати з передачею справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.