overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№ 22 - 191 / 2007                                               Ухвала постановлена під
Категорія 44                                                                                         судді
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇН
И

24 січня 2007 року                                                                             місто
Вінниця

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого:   Оніщука В.В.

суддів:               Чорного
В.І., Морозовського В.І.

при секретарі: Мазур Ю.О.,

за участю ОСОБА_1,
ОСОБА_2, розглянувши  у  відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Вінниці від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на лікування дитини, -

встано в ил
а:

В ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною
заявою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від ІНФОРМАЦІЯ_1 року провадження
у  справі було закрито.

Не погодившись
із зазначеною ухвалою і вважаючи її незаконною, позивач подала апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати через порушення судом норм процесуального права і справу направити для розгляду
по суті до районного суду.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовольнити.

Закриваючи
провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що має місце рішення
суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Судова колегія
вважає, що ухвала суду не відповідає вимогам закону, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з направленням справи до
районного суду для розгляду справи по суті.

З матеріалів
справи видно, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від ІНФОРМАЦІЯ_3 року відмовлено
в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на лікування
дитини, оскільки позовні вимоги не обґрунтовані відповідними доказами.

Згідно ч.З ст. 185 Сімейного
Кодексу України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Звернувшись до
суду з вказаною позовною заявою, позивачка зазначила ряд доказів, щодо
додаткових витрат на утримання дитини, в тому числі подальшого санаторного

лікування дитини, яка являється інвалідом дитинства, яким суд першої
інстанції не надав належної оцінки та не прийняв відповідного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що провадження
у справі було закрито безпідставно, а тому ухвала суду
підлягає скасуванню, а справа направленню до районного суду для
розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 304,307,312-315,317,319 ЦПК України, колегія судців -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Вінниці від ІНФОРМАЦІЯ_1 року скасувати, справу направити до
районного суду для розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання законної сили до Верховного Суду
України.
Справа №22-118                                    оскаржуване
рішення(ухвала)ухвалено під

Категорія 44                                            головуванням Сушко О.О.

Доповідач Чорний В.І.

УХВАЛА ІМ'ЯМ  УКРАЇНИ

24 січня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

Головуючого: Чорного В.І.

Суддів: Оніщука В.В., Морозовського
В.І.

При секретарі Мазур Ю.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької
області від ІНФОРМАЦІЯ_1
року за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 звернувся в суд
із позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, заподіяної внаслідок поширення
відповідачем недостовірної інформації ІНФОРМАЦІЯ_3
року на загальних зборах жителів міста Ладижин Вінницької області, що встановлено рішенням Ладижинського міського суду
від ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Посилаючись на
зазначені обставини позивач просив стягнути з відповідача 20 тисяч грн.
відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Рішенням
Ладижинського міського суду Вінницької області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року позов був
задоволений частково.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три тисячі
гривень відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на те,
що суд не дав належної оцінки зібраним доказам, невірно застосував норми
матеріального права, а тому неправильно вирішив спір. Просить постановити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в
позові.

Розглянувши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Встановлено, що
відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_5
року під час загальних зборів жителів міста Ладижин, була поширена
недостовірна інформація про позивача. Ця обставина була встановлена рішенням
Ладижинського міського суду від ІНФОРМАЦІЯ_6
року, яке набрало законної сили і тому відповідно до вимог ч.З ст. 61 ЦПК України не
доказується при розгляді цієї справи.

Вірно
встановивши факти і відповідні їм правовідносини, те, що поширення неправдивих
відомостей відповідачем відбулося під час перевиборної агітації на посаду
Ладижинського міського голови та депутатів міської ради, суд з врахуванням
вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України обгрунтовано задоволив
вимоги ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної
моральної шкоди.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскільки останні грунтуються на повно з'ясованих обставинах
справи. Судом правильно застосовано норми матеріального та
процесуального права, тому немає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308,
314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Ладижинського районного суду Вінницької області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному провадженні до
Верховного Суду України протягом двох місяців.
Справа
№ 22-49/07                          оскаржуване рішення ухвалено під головуванням
Категорія 5                                                                               Алєксеєнко В.М.
Доповідач Глєбов І.К.
УХВАЛА ІМ'ЯМУКРАЇНИ

24 січня 2007 року колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у
складі:

Головуючого: Глєбова І.К.

Суддів: Чорного В.І. Оніщука В.В.

При секретарі: Мазур Ю.О.

За участю:
ОСОБА_2, ОСОБА_1., адвоката ОСОБА_3., представника Немирівської райради
Подзігун Є.П.

Розглянувши у
відкритому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької
області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Немирівського
районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1
р. по справі за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 та Немирівської міської ради про
визнання частково недійсним державного акта на право приватної власності на
землю та визнання права користування нею,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка
просила визнати частково недійсним державний акт на право приватної власності
на землю за НОМЕР_1,  НОМЕР_2
від ІНФОРМАЦІЯ_2 р. на
ім'я відповідачки та передати її 115
м.кв. земельної ділянки під сараєм що їй належить, посилаючись на те, що
відповідачка та вони є власниками будинку АДРЕСА_1 м. Немирові, на земельній
ділянці, яка обслуговує будинок знаходився її сарай, який після приватизації
частини ділянки ОСОБА_2 опинився на її території.

Відповідачка
ОСОБА_2 проти позову заперечувала. Відповідач - Немирівська міська
рада позов визнавала вважаючи, що при приватизації ОСОБА_2 земельної ділянки помилково
передано в її власність частина ділянки під сараєм, що належить позивачці.

Рішенням суду
позов задоволено. Визнано частково недійсним державний акт на право приватної
власності на землю, виданий відповідачці, та визнано за позивачкою право
користування земельною ділянкою пл. 105,78
м.кв. під сараєм, що належить позивачці.

В апеляційній
скарзі відповідачка просить суду скасувати та постановити нове, яким в позові
відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як видно з
матеріалів справи позивачці на час приватизації земельної ділянки ОСОБА_4, яка
в подальшому подарувала землю відповідачці належав сарай, який в подальшому
розібрала відповідачки без згоди на те позивачки і який був розташований на
приватизованій земельній ділянці.

За цих обставин,
суд дійшов правильного висновку, що землю під сараєм позивачки було помилково
приватизовано ОСОБА_4, а тому право позивачки на землю під сараєм порушено і
підлягає судовому захисту.

1

Доводи апеляційної скарги є непереконливими, та такими, що висновків суду не спростовують.

Рішення суду
є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішенням Немирівського районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення
і може бути оскаржена в Верховний Суд України протягом двох місяців.
3 січня 2007 года Добропільськмй міськрайонний суд
в складі: головуючого судді                     Бусилко
при секретарі                                            Єфименко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Добропілля цивільну справу за позовом Державного
обласного комунального підприємства «Донецькоблводоканая»
в інтересах Добропільського виробничого управління водопроводно-каналізаційного
господарства до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання
Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 яро стягнення заборгованості за надання послуг по
водопостачанню та водовідведенню станом на 1.11.2006 року в сумі 1610,65 гривень.
В судове засідання представник позивача підтримав
свій позов, просить суд стягнуті з ОСОБА_1 і ОСОБА_2
заборгованість у сумі 1610,65 гривень.
Відповідачі у судове засідання не з"явилися,
хоча про час та дату слухання справі були повідомлені належним
чином, що підтверджується поштовими повідомленнями.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів  на підставі ст.224 ЦПК України.
З матеріалів справі вбачається, що відповідачі
прописані і мешкають у вказаній квартирі, яка знаходиться
на обслуговуванні позивача.
Вимоги позивача основані на законі, а саме на
«Правилах користування системами комунального водопостачання і
водовідведен ня в містах і селах Україні від 1.07.1994р. і «Правилах надання населенню послуг по водо-, теплопостачанню і водовідведенню» від 30.12.1997г., а
також на вимогах ст.ст.67, 68
заборгованості підтвержується копією особистого рахунка № НОМЕР_1.
Вислухавши думку представника позивача, вивчивши
матеріалі справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнуті судові витраті на користь держави у розмірі 51 гривні, а також витраті на
информаційно-технічне забезпечення у сумі 30 гривень.
ст.ст.224-226, 228 ЦПК України, ст.ст.67, 68 ЖК України, суд,
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Добропільського виробничого управління
водопроводно-каналізаційного господарства р/рахунок 26035374 в ДОД АППБ «Аваль» м.Донецька, МФО 335076 ЕГРПОУ 05524222 суму неоплачених послуг по водопостачанню і водовідведенню станом на 1 листопада 2006р. у розмірі 1610 (одна тисяча шістьсот десять) гривень 65 копійок, судовий збір в сумі 51(п»ятдесят одна)
грівяі та витрати на інформаційне-технічне забезпечення у сумі ЗО (тридцять) гривень, а всього 1691 (одна псяча шістьсот дев»яносто одну) гривню 65 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом по
письмовій заяві відповідача яка може буті подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення винесено у нарадчій кімнаті в одному екземплярі.
Головуючий   (підпис)            Бусилко С.І.
Справа № 2-67/2007 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 січня 2007 року                                                                  Хустський
районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді              Довжанин М.М.

при секретарі        Мальцевій І. О.

з участю представника позивача             ОСОБА_1

представника відповідача          Оголь
Л. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст
справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ВАТ "Хустська взуттєва фабрика"
про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про
стягнення суми боргу посилаючись на те, що він працює на посаді голови
правління ВАТ "Хустська взуттєва фабрика".

У 2001-2002
роках ОСОБА_2 за власні кошти придбав для потреб фабрики товаро - матеріальні
цінності, а також проводив оплату послуг наданих підприємству на загальну суму 22 327 грн. 32 коп.

До бухгалтерії фабрики ним були надані всі підтверджуючі
документи на закупівлю товаро -
матеріальних цінностей і оплату наданих послуг, по яких були зроблені
авансові звіти, товар було здано на склад і оприбутковано.

Сплату заборгованості він не вимагав, а в кінці вересня 2006 року дізнався,
що відділом державної виконавчої служби Хустського району накладено арешт на
рахунок фабрики. По вказаній причині фабрика без рішення суду не може проводити
фінансові операції по касі, і по такій причині заборгованість перед ним не може
бути погашена.

Представник позивача ОСОБА_1,
що діє згідно довіреності, в судовому засіданні позовні  вимоги підтримав,  посилаючись на наведені в

позові обставини.

Представник відповідача в судовому засіданні Оголь Л. М. згідно
довіреності заявлені вимоги визнала.

Відповідно до ст. 61
ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких підстав
позовні вимоги підлягають до задоволення, поскільки визнання відповідачем
позову не суперечить закону та інтересам інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10,
60, 61, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 509,
545 ЦК України, суд -

РІШИВ:

Позов
задоволити.

Стягнути з ВАТ "Хустська взуттєва фабрика" на користь ОСОБА_2
суму боргу в розмірі 22
327 грн. 32 коп., а також судові витрати в сумі 253 грн. 27 коп.

На рішення може
бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а також може бути подана апеляційна скарга потягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Закарпатської
області.

Суддя
Хустського районного суду

підпис

Довжанин М. М.

З оригіналом
вірно

Суддя Хустського

районного суду

Довжанин М. М.
Справа № 2-247/07
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 січня 2007 року Ленінський районний суд м. Полтави у складі:
судді Новака Ю.Д.,
відкритому судовому засіданні суду цивільну справу за позовом
комунального     виробничого   підприємства
теплового     господарства
"Полтаватеплоенерго" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання,-
"Полтаватеплоенерго" звернувся з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги
теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач мешкає у квартирі АДРЕСА_1, користується
послугами по теплопостачанню у вигляді опалення та гарячого водопостачання, але
не розраховується за них, в зв*язку з чим у відповідача утворилась
заборгованість за період з 1/10/2004
року по 1/10/2006 року в
сумі 1097грн. 84 коп.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги
судове засідання повторно не з*явився ,
хоча був належним чином повідомлений у встановленому порядку про час і
місце судового розгляду.
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в
сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом
встановлено, що відповідач проживає у квартирі АДРЕСА_1, користується послугами по теплопостачанню у вигляді
опалення та гарячого водопостачання, які надаються ОКВПТГ
"Полтаватеплоенерго" відповідно до "Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення" затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21/07/2005 року, але за
фактично надані послуги не сплачували в зв*язку з чим утворилась заборгованість
за період з 1/10/2004 року по 1/10/2006 року в сумі
яка підлягає до стягнення.
викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 62, 213-215, 224-228, 232 ЦПК України, ст. ст. 66, 68 ЖК України, ст.
ст. 11, 509, 525, 526,
"Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити.
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь
ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в рахунок погашення заборгованості - 1097 грн. 84коп., а
також 51грн. судового збору та 30
грн. витрат пов*язаних з інформаційно -
технічним забезпеченням розгляду цивільної справи, а всього 1178 грн. 84 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до
Ленінського районного суду м. Полтави протягом 10 днів з дня його отримання.
Вірно: Суддя
Ленінського районного суду м.Полтави
Справа №2-87/2007 p. №2-2299/2006 p.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

06.02.2007 p. Балаклійський
районний суд Харківської області в складі: головуючого судді НОСОВА Г.С., при
секретарі Пархоменко С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Балаклія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2006 року позивач
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають
неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На
теперішній час дитина мешкає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні.
Відповідач  добровільно матеріальної
допомоги не надає.

В судове
засідання позивач не з'явилася, в своїй заяві просить суд розглянути справу за
її відсутності, повністю підтримує свої позовні вимоги і просить суд стягнути з
відповідача аліменти на утримання дітей.

Відповідач також
надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без нього, з позовом
згодний та не заперечує проти його задоволення.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обгрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с.9).
Дитина мешкає разом з матір'ю і знаходяться на її утриманні (а.с.8). Відповідач
працює, має постійний заробіток (а.с.11), але добровільно матеріальної допомоги
на дитину не надає.

Відповідно до
ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Керуючись ст.
ст.10,11, 60, 88, 212,
214-215 ЦПК України, ст.ст. 180-183
Сімейного кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця сел. Червоний
Донець та мешканця, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.12.2006 року до
повноліття дитини.

Стягнути з
ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 51
грн. та 7,50 грн.
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення в
частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський
районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня
оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК
України.
Справа № 2-30/2007 p. №2-1852/2006р.
РІШЕННЯ ИМЕНЕМ   УКРАЇНИ

06.02.2007 р .Балаклійський
районний суд Харківської області в складі головуючого судді НОСОВА Г.С., при
секретарі Пархоменко С.С,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

20.09.2006 року позивач
звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2, вказуючи на те, що 07.11.2003 р. вона
зареєструвала шлюб з відповідачем в Борщівській с/раді Балаклійського району
Харківської області, актовий запис НОМЕР_1.
Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. За час подружнього життя вони дружньої сім'ї не
створили, втратили любов та повагу один до одного, спільне господарство не
ведеться, подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні
вимоги.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся
належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки,
причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши
матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.11.2003 р. (а.с.5)
Від шлюбу мають мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Сторони втратили
любов та повагу один до одного, спільно не проживають з липня 2006 року. Спільне
господарство не ведеться, шлюб носить лише формальний характер, збереження
шлюбу суперечить інтересам позивача.

Керуючись ст.
ст. 11, 60, 88, 212,
214-215 ЦПК України, ст.ст. 105,
110-112 Сімейного кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_1 (ОСОБА_4), ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований
07.11.2003 р. в Борщівській
с/раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис НОМЕР_1.

Витрати,
пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу покласти на ОСОБА_2,
стягнувши з нього судовий збір в розмірі 17
грн. Позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський
районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня
оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.