Справа №2-2244/07
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАІНИ

26 грудня
2007 року
Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді
Ткачук С.С.

при секретарі     Шпаковській Ю.В.,

за
участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання його особою, що
втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивачка
звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати її колишнього чоловіка,
зареєстрованого в належній їй приватній квартирі АДРЕСА_1, особою, що втратила
право користування даним жилим
приміщенням.

В
обґрунтування свого позову зазначила, що вона є власником даної квартири ще до
реєстрації шлюбу з відповідачем, квартиру їй подарували батьки 17.05.96. Шлюб з
відповідачем було зареєстровано 08.06.96. З її згоди у лютому 2003 року в
квартирі був зареєстрований відповідач як член її сім”ї. В шлюбі з відповідачем
у неї народилося двоє дітей і в 4-х вони разом проживали в квартирі. Але  13.05.07 відповідач жорстоко її побив,
внаслідок чого вона 10 днів перебувала у лікарні. З того дня відповідач забрав
свої речі, залишив її квартиру та переїхав на постійне місце мешкання за
адресою: АДРЕСА_2,  де проживає на цей
час, але відмовляється знятися добровільно з реєстрації.  Шлюб з відповідачем розірвано в липні 2007
року.

В
судовому засіданні позивачка підтримала позов та пояснила, що вважає
відповідача, який перестав бути членом її сім”ї з 13 травня 2007 року, коли
забрав свої речі та виїхав з квартири. Зі свого боку ніяких перешкод
відповідачу в користуванні цим приміщенням не вчиняла. Угода щодо безоплатного
користування житлом або за плату між ними не укладалася, бо відповідач наміру
продовжувати користуватися її квартирою не має. З травня 2007 року позивачка
самостійно оплачує комунальні послуги, а відповідач участі в цих витратах не
приймає. До цього часу питання про збереження жилого приміщення за собою в
квартирі не порушував.

Відповідач до суду не з'явився, у
своїй заяві позов визнав і просив розглянути без його участі.

На підставі ст.174 ЦПК суд вважає можливим
розглянути цей позов на попередньому судовому засіданні і постановити судове
рішення по справі.

Заслухавши
пояснення позивачки та перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Із
матеріалів справи судом встановлено, що за договором дарування від
17.05.1996р., посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_3, квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності позивачці, яка з 08.06.1996 по 13.07.07
перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Разом з відповідачем,
донькою та сином позивачка проживала у належній їй квартирі однією сім'єю.

Як
вбачається з постанов про відмову у порушенні кримінальної справи за заявою
позивачки ст. дільничного інспектора Ясинуватського МРВ від 17.05.07 та  постанови Ясинуватського міськрайонного суду
від 01.11.07, акту судово-медичного дослідження від 13.05.07 за №129,
відповідачем були завдані позивачці легкі тілесні ушкодження 13.05.07, що
підтверджує ствердження позивачки про причини виїзду відповідача з її квартири.

Опитана в
судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила факт фактичного припинення
шлюбних стосунків між сторонами 13.05.07, коли відбулась сварка, внаслідок чого
відповідач на таксі вивіз свої речі з квартири і з того часу не
повертався.

Пояснення
свідка підтверджуються актом, від 01.22.07р. перевірки фактичного непроживання
відповідача у квартирі з 13 травня 2007 року, складеного паспортистами КП ОЖКГ
”Ясинуватської міськради” з опитуванням сусідів
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4

Відповідач
позов визнав, т.т. підтвердив доводи позивачки, що добровільно  виїхав з її квартири 13.05.07 на інше
постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 158 ч.4 ЖК, припинення сімейних
відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів сім»ї права
користуватися займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником
будинку і колишнім членом його сім»ї про безоплатне користування даним
приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК.
Правовідносини щодо визнання колишніх членів сім»ї власника будинку, які  виїхали на інше постійне місце мешкання,  такими, що втратили право користування  жилим приміщенням  ані діючим Житловим Кодексом,  ані діючим Цивільним Кодексом, ані договором
між сторонами по справі не врегулювані.

Враховуючи приведене, суд визнає за необхідне,
на підставі ст. 8 ЦК, застосувати аналогію закону, а саме вирішити спір на
підставі ст. 107 ЖК, що регулюють подібні за змістом  житлові
правовідносини з таких підстав.

Як було встановлено у судовому засіданні,
відповідач залишив своє постійне місце мешкання в квартирі позивачки за власним
бажанням, в зв»язку з переїздом 13.05.07 на інше постійне місце мешкання за
адресою: АДРЕСА_2.

Позивачка підтвердила в суді, що сімейні
стосунки з відповідачкою припинені 13.05.07 року, з того часу не вважає його
членом своєї сім»ї. Угоди щодо безоплатного користування житлом
або за плату між сторонами не укладалося, бо останній не мав наміру продовжувати
користуватися її квартирою.

Відповідно
до ст. 107 ЖК, у разі вибуття з жилого приміщення члену сім”ї на постійне
проживання до іншого населеного пункту, член сім”ї який вибув втрачає право
користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Таким чином, суд встановлює, що відповідач
добровільно припинив з 13 травня 2007 року користування даним жилим
приміщенням, в зв'язку з вибуттям на постійне місце мешкання за адресою:
АДРЕСА_2.

Судом не
було застосовано положення ст. 405 ЦК, які регулюють правовідносини члена сім”ї
власника житла, бо в даному спорі відсутні підстави визнання поважності причин
не користування відповідачем спірним жилим приміщення, в зв”язку  з
переїздом на інше постійне місце мешкання.

Керуючись
ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов  задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, що втратила право користування жилим приміщенням
в квартирі АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду
може бути подано протягом десяти днів з дня пороголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або протягом строку для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя