Справа №
22-3940                                               Головуючий
у 1 інстанції: Карпушова О.В.
35                                                                             Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26
квітня 2007 року                                               Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого:
Гурової О.М. ,

суддів:                                                                  Шевченко
В.Ю.,

Могутової Н.Г.
при секретарі: Арутюнян Г.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калінінського районного
суду м.  Донецька від 22 листопада 2006
року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про стягнення аліментів
на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Калінінського
районного суду м.  Донецька від 22
листопада 2006 року,  яким позов ОСОБА_2.
до ОСОБА_1. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини був
задоволений частково: зі ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. стягнуто аліменти в
розмірі 2000 грн. щомісяця на утримання сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
з 14 серпня 2006 року до досягнення дитиною повноліття чи до зміни
сімейного,  матеріального стану чи
здоров"я сторін.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить змінити рішення Калінінського районного
суду м.  Донецька від 22 листопада 2006
року і зменшити суму стягнутих аліментів до 350 грн.,  посилаючись на порушення норм матеріального
права.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_1. і його представники доводи апеляційної
скарги підтримали і просили змінити рішення Калінінського районного суду
м.  Донецька від 22 листопада 2006 року,  зменшити розмір стягнутих з нього на користь
ОСОБА_2. аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 350 грн.,  оскільки матеріальний стан позивача і його
здоров"я на час ухвалення рішення суду не давали підстав для стягнення з
нього аліментів на утримання дитини в розмірі 2000 грн.

Позивач
ОСОБА_2. проти доводів апеляційної скарги заперечувала,  просила рішення суду залишити без змін.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено,  що ОСОБА_1. є батьком неповнолітньої дитини
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  який проживає з матір"ю - ОСОБА_2.

14 серпня
2006 року ОСОБА_2. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1. про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 7000 грн.

22
листопада 2005 року рішенням Калінінського районного суду м.  Донецька від 22 листопада 2006 року позов
ОСОБА_2. до ОСОБА_1. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини
був задоволений частково: були стягнуті аліменти в розмірі 2000 грн.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
позивача,  відповідача і його
представників,  дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає,  що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно  ст.
182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини,  стан здоров"я та матеріальне становище
платника аліментів,  інші обставини,  що мають істотне значення.

2

Як
вбачається із матеріалів цивільної справи,
ОСОБА_2. не надала суду доказів,
про наявність вагомих обставин,
які могли би братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів на
дитину - 2000 грн.

Дійсно,  відповідач ОСОБА_1. був приватним
підприємцем,  але на час розгляду справи
в суді його діяльність призупинена,
інших доходів він не має.

Згідно
довідки Центральної міської лікарні № , 3 м.
Донецька ОСОБА_1. тривалий час проходить курс лікування в зв"язку з
хронічним захворюванням (а.с. 101).

ОСОБА_1.
має ще неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2,  та непрацездатного
батька ОСОБА_5, ,  1949 року народження.

Таким
чином суд першої інстанції не повністю врахував стан здоров"я та
матеріальне становище платника аліментів,
а також інші обставини,  що мають
істотне значення. Так позивач ОСОБА_2. в судовому засіданні пояснила,  що відповідач добровільно надавав матеріальну
допомогу на утримання сина,  але не в
такому обсязі,  як вона просить,  а також надавав допомогу після ухвалення
рішення судом першої інстанції. Позивач підтвердила,  що ОСОБА_1. придбав для неї квартиру,  де зараз робить ремонт за свої кошти. Вона є
власником цієї квартири,  буде проживати
в ній разом з сином.

Відповідно
до вимог  ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і обгрунтованим,
ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин,  на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,  підтверджених
тими доказами,  які були досліджені в
судовому засіданні. Згідно  ст.  60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими особами,  які беруть участь у
справі.

За таких
обставин апеляційний суд вважає неможливим погодитись з розміром стягнутих з
відповідача аліментів,  оскільки
визначена судом сума розміру аліментів,
на думку апеляційного суду,  є
надмірною,  позивачем не доведені
обставини,  які можливо було врахувати
судом при визначенні розміру аліментів в сумі 2000 грн.

Апеляційний
суд вважає,  що з урахуванням
матеріального становища платника аліментів,
стану його здоров'я і вказаних вище інших обставин,  на користь позивача підлягає стягненню сума
аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн.

Вказані
обставини відповідно до вимог п.3 ч.1
ст.  309 ЦПК України є підставою
для ухвалення рішення про зміну судового рішення із зменшенням суми аліментів,  які підлягають стягненню з відповідача на
утримання неповнолітньої дитини.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
314 ЦПК України,  апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Калінінського районного суду м.  Донецька
від 22 листопада 2006 року змінити,
стягнути зі ОСОБА_1,  1968 року
народження,  уродженця м.  Ананьєвська Свердловської області РФ,  на користь ОСОБА_2аліменти в розмірі 500 грн.
щомісяця на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  з 14 серпня 2006
року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення
набирає чинності з моменту його проголошення,
може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання  законної сили.