Справа № 2-191/2007
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е  М     У К Р А Ї Н И

27 червня 2007 року Самарський районний суд
м. Дніпропетровська

у складі:             головуючої судді                                        Петешенкової
М.Ю.

при
секретарі                                            Яговкіні С.Ю.

за
участю позивача
ОСОБА_1

за
участю представника позивача
ОСОБА_3

за
участю відповідача
ОСОБА_2

за
участю представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Дніпропетровську справу за позовом
ОСОБА_1доОСОБА_2про стягнення боргу за договором позики, відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2006 року позивач звернувся до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська з позовною заявою,
в якій просив постановити рішення про стягнення боргу в сумі 21 086 грн.
58 коп. за договором позики, проценти у розмірі 9,8 % від суми боргу в сумі 2
146 грн. 09 коп., а також проценти у розмірі 9,8 % за весь час прострочення, що
становить 40 976 грн. 62 коп., моральну шкоду в сумі 10 000 грн., а також
витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 768 грн. 50 коп. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 18 грн.,
а всього 75 005 грн. 79 коп. В обгрунтування заявлених вимог позивач вказав, що
13 січня 2005 року між ним та відповідачкою
був укладений договір позики, за яким відповідачка взяла у нього в борг
3 975 доларів США з зобов'язанням повернути грошові кошти до 1 березня 2005
року, зі сплатою 9,8 %. Але своїх зобов'язань відповідач не виконав. В
добровільному порядку відповідач
відмовляється повертати грошові кошти, які не повернути і до теперішнього часу.

01 лютого 2007 року позивач уточнив позовні вимоги, зазначаючи,
що 7 березня 2005 року відповідачка йому повернула проценти в сумі 500 доларів
США, а 9 грудня 2005 року повернула 1 500 доларів СІЛА та просив стягнути з
відповідача проценти у розмірі 9,8 % від суми позики, тобто 405 доларів США за
період з 7 березня 2005 року по 9 грудня 2005 року в сумі 10 914 грн. 87 коп.
та за період з 9 грудня 2005 року по 1 лютого 2007 року в сумі 28 238 грн. 79
коп., а всього 39 153 грн. 66 коп.

16 лютого 2007 року позивач повторно уточнив позовні
вимоги, зазначаючи, що 13 січня 2005 року між ними був укладений договір
позики, за умовами якого він передав відповідачу в борг 3 975 доларів США на
умовах сплати відсотків. Вищезазначена сума складає 3 000 доларів США -
основного боргу та 975 доларів США - відсотки. Позивач зазначає, що 7 березня
2005 року відповідач повернула йому 500 доларів США від суми боргу відсотків, а
9 грудня 2005 року повернула частину боргу, розмір якого складає 1 500 доларів
США. Оскільки після 9 грудня 2005 року відповідач не намагалася повернути ніяких
йому сум, позивач просив стягнути залишок основного боргу у розмірі 7 800 грн.,
проценти у розмірі 56 479 грн. 64 коп., судові витрати у розмірі 796 грн. 14
коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., а всього 75 076 грн. 14 коп.

19 квітня 2007 року позивач уточнив позовні вимоги та
посилаючись на відсутність домовленості щодо
періодичності сплати відсотків, просив стягнути з відповідача основний
борг у розмірі 11 421 грн. 19 коп. та проценти за користування позикою а саме з
9 грудня 2005 року по 19 квітня 2007 року, розмір яких складає 38 325 грн. 40
коп., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.. судові витрати у розмірі 796 грн.
50 коп., а всього 60 543 грн. 09 коп.

В судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному

обсязі та просив
задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги підтримала
та просила задовольнити на підстави обставин, зазначених у позовній заяви.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнала частково і;

пояснила, що дійсно 13 січня 2005 року між ними був
укладений договір позики, за

умовами якого, ОСОБА_1 надав їй грошові кошти в сумі 3
975 доларів СІ

урахуванням процентів, з зобов'язанням повернути в строк
до 1 березня 2005 року. Вона

вважає, що разом з процентами сума боргу складає 3 975
доларів США. Оскільки не

були повернути частково грошові кошти ОСОБА_1 у розмірі 2
000 доларів США. вона

не заперечувала проти стягнення з неї залишку боргу у
розмірі 1 975 доларів США. Що,

стягнення з неї процентів та моральної шкоди вона не
згодна, тому, що від виконані

зобов'язання по договору позики вона
не ухиляється, а не може виконати їх

обгрунтованих підстав.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково та пояснила, що визнає суму боргу за договором позики у розмірі 1
975 долар США, у зв'язку з тим, що від
виконання зобов'язання по договору позики відповідач не ухиляється, а не
може виконати їх з обґрунтованих підстав.

Вислухавши сторони, представників
сторін, вивчивши матеріали справи, су вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві
таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у
письмовій формі та на підтвердження
укладення договору та його умов може бути представлена розписи позичальника
або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцевцем визначеної грошової суми.

Як встановлено в судовому засіданні, 13 січня 2005 року
між позивачем і відповідачем був
укладений договір позики, за яким відповідач взяв у позивача в борг 3 000
доларів США з урахуванням сплати процентів у розмірі 975 доларів США,
зобов'язанням повернути грошові кошти до 1 березня 2005 року, що підтверджене
копією договору від 13 січня 2005 року (а.с. 7).

До теперішнього часу відповідач
грошові кошти позивачу повернув частково у розмірі 2 000 доларів США, що підтверджене свідченнями сторін.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Таким чином, борг відповідача на день розгляду справи
складає 1 975 доларі США, оскільки по курсу НБУ на день розгляду справи 100 $
США-505 гри., тобі 505,00/100 = 5,05 х 1 975 = 9 973 грн. 75 коп., які
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, укладений договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Суд встановив, що між
сторонами був укладений договір позики, але не виконай

з вини відповідача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів від
суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором.

З договору вбачається, що
відповідач зобов'язався повернути борг та проценти у розмірі 3 975 доларів США до 1 березня 2005 року.

Оскільки 7 березня 2005 р. відповідач повернув позивачу
суму 500 доларів США, а 9 грудня 2005 року суму 1 500 доларів США, що
підтверджено свідченнями сторін, суд вважає
за необхідне стягнути із відповідача суму по невиконаному зобов"язанню у
розмірі 9 973 грн. 75 коп., еквівалентною 1 975 доларів США.

Суд вважає безпідставними посилання
позивача на відсутність домовленості сторін про періодичність сплати процентів за договором
позики і необхідності щомісячної сплати
процентів до дня повернення позики, оскільки вони не відповідають дійсності та
спростовуються зібраними доказами у матеріалах справи.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Судом встановлено, що у зв'язку з
несвоєчасним виконанням грошового зобов'язання, позивачу
завдана моральна шкода, оскільки він розраховував на позичені гроші, із-за несвоєчасного повернення яких, його
син ОСОБА_5покинув учбовий заклад,
що саме спричинило душевні страждання.

Доводи позивача про те, що на
підтвердження укладання договору та його умов, відповідач надала йому розписку про зобов'язання сплатити 10 000 грн.
моральної шкоди у разі прострочення грошового
зобов'язання, суд вважає такими, що не відповідають дійсності та відноситься до них критично. Із
наданої розписки вбачається, що між сторонами 12 березня 2005 року був
укладений зовсім інший договір позики, за яким відповідач взяв у позивача в
борг 3 943 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 405 доларів США (а.с. 8).

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від
31 березня 1995 № 4 .,Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен
визначити залежно від характеру й обсягу
страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, і з урахуванням інших обставин; при цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості і справедливості.

Визнаючи розмір відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди,
суд враховує характер і обсяг моральних
страждань, яких ОСОБА_1 зазнав у зв'язку з несвоєчасним поверненням грошових коштів, а також виходячи з
засад розумності та справедливості, вважає, що на її користь за
заподіяну моральну шкоду має бути стягнуто 1 000 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача
на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 161
грн.26 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 18 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 611, 625, 1046-1051 ЦК
України, 10, 11, 57-60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, п. 9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 .,Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення
боргу за договором позики, відшкодування
моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2на користь
ОСОБА_1борг за договором позики та процентів у
розмірі 9 973 грн. 75 коп., моральну шкоду) розмірі 1000 грн., витрати зі
сплати судового збору у розмірі 161 грн. 26 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 18 грн., а всього
11 153 грн. 01 коп.

В решті позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський
районний суд м. Дніпропетровська цілим подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 Днів апеляційної скарги,
з подачею її копії де

апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст.
295 ЦПК України.

Головуюча суддя:                                                               М.Ю. Петешенкова