Справа№ 2-1531
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада
2007 року  Тульчинський районний суд
Вінницької області

В складі
головуючого судді        Носова В.К.

при
секретарі                                         Грабовській
Н.В.

Розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Тульчині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу укладеним і дійсним та визнання права власності на
квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з даним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим,  що 01
вересня 2007 року між нею та відповідачкою ОСОБА_2,  яка діє на підставі довіреності від свого
вина ОСОБА_3,  було досягнуто
домовленості про купівлю-продаж квартири НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1,  загальною площею 54, 7 кв. м. ,  житловою - 30, 3 кв. м.  належну ОСОБА_3 на праві власності на
підставі договору дарування ВВЕ № 866706 від 03.07.2004 року,  посвідченого державним нотаріусом
Тульчинської держнотконтори і зареєстрованого за № 2233.

При
укладенні договору,  ними було погоджено
всі належні умови купівлі-продажу цього будинку,  зокрема,
щодо ціни,  передачі його у
власність,  оформлення договору
купівлі-продажу в нотаріальній конторі,
тощо.

На
підтвердження укладеного договору,  цього
самого дня,  нею було сплачено
відповідачці під розписку 25000 грн.( Двадцять п'ять тисяч гривень) за
квартиру.

Після
виконання нею зобов'язань покупця,
відповідачка передала їй ключі від квартири та відповідну технічну
документацію на неї.

З часу
укладення договору та сплати нею коштів відповідачці минуло два місяці,  однак,
до цього часу це питання залишається не вирішеним,  поскільки вона відмовляється від оформлення
договору у нотаріуса,  посилаючись на
зайнятість. Проживає вона також в цій квартирі,
так як незабаром від'їжджає до Росії на постійне проживання.

Відповідно
до вимог  ст.  638 ЦК
України,  договір є укладеним,  якщо сторони досягли згоди з усіх його
істотних умов,  що і було зроблено нею та
відповідачкою 01 вересня 2007року.

Про
виконання її обов'язків,  як
покупця,  а обов'язків відповідачки,  як продавця,
свідчить розписка про передачу нею та отримання відповідачкою коштів в
сумі 25000 грн. за квартиру,  а також
передача відповідачкою їй ключів від квартири,
відповідної технічної документації.

У
відповідності до ч. 2  ст.  218 ЦК України,  договір,
який був укладений усно,  може
бути визнаний судом дійсним,  поскільки в
ньому дія,  вчинена позивачкою,  була підтверджена відповідачкою,  шляхом прийняття виконання.

Отже,  поскільки відповідачка відмовляється від
оформлення належним чином договору купівлі-продажу будинку в нотаріальній
конторі,  просить суд визнати за нею
право власності на вищевказаний будинок.

В
судовому засіданні позивачка позов підтримала,
на задоволенні позову наполягає.

Відповідачка
позов визнала,  не заперечує проти
задоволення.

Суд,  заслухавши сторін,  дослідивши матеріали справи,  прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню,  так як він підтверджується матеріалами
справи,  зокрема розпискою про передачу
позивачкою грошей за будинок,  визнаний
відповідачкою та не суперечить вимогам закону.

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
213-215 ЦПК України,  334,  386,
392 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Договір
купівлі-продажу квартири НОМЕР_1,  в
будинку АДРЕСА_1,  загальною площею 54, 7
кв. м. ,  житловою - 30, 3 кв. м.  між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  як представником ОСОБА_3,  визнати укладеним та дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на вищевказану квартиру,  яка на підставі договору дарування серії ВВЕ
№ 866706,  посвідченого Тульчинською
держнотконторою 03.07.2004 року,  реєстровий
номер 2233 належить ОСОБА_3.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.