справа № 22-7154      головуючий у 1-й інстанції:
категорія:         доповідач: Наумчук М.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
су­ду м. Києва в складі:

головуючого:
Наумчука М.І.

суддів: Карпенко C.O., Котули Л.Г.

при
секретарі Голуб К.І.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Київського міського військового комісаріату про відшкодування шкоди

за
апеляційною скаргою Київського міського військового комісаріату

на
рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2007 року, -

встановила:

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 04.06.2007 року позов задово­лено.
З Київського міського військового комісаріату на користь ОСОБА_1 стягнуто 2673
грн. 82 коп. грошової компенсації замість належного до видачі йому речового
майна, 51 грн. судово­го збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі, поданій Київським міським військовим комісаріатом,
ставиться пи­тання про скасування цього рішення і ухвалення нового про відмову
в задоволенні вимог. Апе­лянт посилається на те, що судом неправильно
застосовані норми матеріального права, не вра­ховано, що дія законодавства,
яким передбачалось одержання військовослужбовцями грошової компенсації за
належне їм до видачі речове майно, в період, за який її просить стягнути пози­вач,
було зупинене. Тому, у суду не було підстав для задоволення позову, вини
відповідача у невиплаті позивачу компенсації нема, кошти для цих цілей не
виділялись.

В суді
апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної ска­рги,
вважав, що спір судом вирішений правильно.

Розглянувши
справу в межах доводів ацеляційної скарги, перевіривши законність і об­грунтованість
постановленого рішення в цій частині з врахуванням положень ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому за­доволенню з таких підстав.

Згідно
позовної заяви, яка була предметом розгляду, в обгрунтування вимог про покла­дення
на відповідача обов'язку по виплаті грошової компенсації замість належного до
видачі речового майна позивач вказував, що він з 30.10.1988 року по 29.12.2004
року проходив війсь­кову службу в Подільському районному у м. Києві військовому
комісаріаті на посаді начальни­ка 2-го відділення призову. 29.12.2004 року його
було звільнено у відставку. В період прохо­дження служби речовим майном він не
забезпечувався.

Виходячи
з предмету та підстав заявленого позову, між сторонами виник спір з приводу
реалізації прав позивача при проходженні публічної служби.

На такі
спори, відповідно, до п. 2 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства
України поширюється компетенція адміністративних судів, а справа мала бути вирішена
на під­ставі норм цього Кодексу.

Незважаючи
на це суд першої інстанції розглянув справу на підставі норм ЦПК України, чим
порушив ст. 15 вказаного Кодексу.

За таких
обставин, коли справа мала вирішуватись за правилами іншого судочинства,
постановлене по ній рішення підлягає скасуванню, а провадження по справі
закриттю, як це пе­редбачено п. 1 ст. 205 ЦПК України.

Оскільки рішення
суду першої інстанції скасовується, а провадження по справі закрива­ється, то
апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 310,
313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Київського міського військового комісаріату задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 червня 2007 року скасувати,
провадження по справі закрити.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.