АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа
22ц-399                      Головуючий ку
1 інстанції - Стрюк Л.І.
2007 р.                                     Суддя-доповідач       - Тимчук Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року лютого місяця 06 дня                                                       м.
Полтава

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області в
складі:

головуючого   -
Тимчук Л.А., суддів - Мартєва С.Ю., Чічіля В.А., при секретарі - Колодюк
О.П.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від
26 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
частково недійсним свідоцтва про право власності на житло.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду -

встановила:

У жовтні
2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання частково
недійсним свідоцтва про право власності на житло в частині приватизації
квартири АДРЕСА_1.

В заяві
вказувала, що з 1990 року по 2006 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, від якого мають доньку ОСОБА_3,
1991 року народження.

В серпні
2006 року їй стало відомо, що відповідач має частину приватизованої квартири за
місцем проживання його батьків і разом з тим має частку в її квартирі, що є порушенням
її житлових прав та порушенням Закону України „Про приватизацію державного
житлового фонду".

2

Просила
задовольнити позовні вимоги.

Рішенням
Полтавського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2006 року в
задоволенні позову ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право
власності на житло частково недійсним відмовлено.

Не
погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою до суду і
просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове, яким визнати
частково недійсним свідоцтво про право власності на житло від 25 вересня 2006
року НОМЕР_1 в частині приватизації її з донькою квартири, відповідачем
ОСОБА_2.

Суд не
прийняв до уваги вимоги ч.5 ст.5 Закону України „Про приватизацію державного
житлового фонду" № 2482-ХІІ від 19 червня 1992 року, не дав належної
оцінки доказам у справі, тому постановив незаконне рішення.

Колегія
суддів, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, не знаходить підстав для
задоволення скарги, виходячи з наступного.

Згідно
ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом
встановлено, і як слідує із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2. проживав зі
своїми батьками в квартирі АДРЕСА_1 площею 44,3 кв.м. В січні 1994 року видано
свідоцтво про право власності на житло з часткою 11,075 кв.м на кожного члена
сім'ї.

Згідно
свідоцтва про право власності від 03 квітня 1996 року в квартирі АДРЕСА_1, із
загальної площі 28,4 кв.м, частка кожного члена сім'ї - 9,46 кв.м.

Таким
чином, житлова площа, що належить ОСОБА_2., становить 20,54 кв.м.

За змістом
ст.3 Закону України від 19 червня 1992 року „Про приватизацію державного
житлового фонду" приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі
громадянам квартир з розрахунку санітарної норми 21 кв.м загальної площі на
наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 кв.м на сім'ю.

Житло,
яке належить відповідачу, нижче вказаної норми.

В
судовому засіданні ОСОБА_2. пояснив, що квартиру АДРЕСА_1 отримав він, був її
наймачем, користувався і за згодою членів сім'ї отримав частку її.

Суд
першої інстанції правильно визначив правовідносини сторін, дав належну оцінку
доказам у справі та вірно відмовив ОСОБА_1. у задоволенні позовних вимог.

3

Доводи
апелянта про те, що порушено її право на житло, не відповідає дійсним
обставинам справи та не спростовує висновків суду.

Керуючись
ст.ст.303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Полтавського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців з моменту
її проголошення.