Справа № 2-372 за 2008 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28  грудня 2007 року.   Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської
області   в складі головуючого   судді:   САВЧЕНКА
В.О.

при секретарі:
ГОРБ С.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права   власності   на
спадщину   в   порядку
спадкування   за  законом

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2007
року ОСОБА_1 звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з
позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку
спадкування за законом. В цій позовній заяві він просив суд на підставі статей
1261, 1268 ЦК України
2003 року визнати за ним, тобто позивачем ОСОБА_1, право власності на об'єкт
нерухомого майна, - на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка складається
з приміщень 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, сіни II та літньої
кухні, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис 692.

В обгрунтування
позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3,
актовий запис про смерть № 692. Після його смерті залишилось спадкове майно -
1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 та яка складається з приміщень 2-1, 2-2,
2-3, 2-4, сіней II та літньої кухні. За час життя його батько на випадок
своєї смерті не робив розпорядження на майно, яке йому належало. Тому
спадкування повинно проводитись за Законом. Спадкоємцями першої черги
відповідно до ст. 1261 ЦК України 2003 року є він та відповідач по справі - син
спадкодавця, а його, тобто позивача, брат ОСОБА_2 Ні він, ні його брат, тобто
відповідач ОСОБА_2, в 6-місячний строк після смерті ОСОБА_3, не звертались з
заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Однак він, тобто позивач
ОСОБА_1, спадщину прийняв тому, що він на час відкриття спадщини мешкав з
батьком, бо він дуже хворів та потребував стороннього догляду, а після смерті
поховав його, продовжує мешкати в спадковому будинку, сплачує комунальні
послуги, робить ремонти, утримує його в належному стані, обробляє земельну
ділянку біля будинку, город, тобто фактично вступив в управління та володіння
спадковим майном згідно зі ст. 1268 ЦК України. В 2007 році він почав збирати
документи, щоб оформити спадщину, і коли звернувся в БТІ міста
Дніпродзержинська за справкою-характеристикою на житловий будинок і
господарсько-побутові будівлі, то з'ясувалось, що він пропустив строк для
прийняття спадщини після смерті батька саме через нотаріальну контору. Але він
вважає, що питання прийняття спадщини після смерті батька він може вирішити
через суд, оскільки він, як він вважає, спадщину він фактично прийняв згідно
статті 1268 ЦК України 2003 року. Його ж брат, тобто відповідач ОСОБА_2 на день
смерті батька не був прописаний в спадковому будинку і не проживав в ньому, до
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька не
звертався. Крім того, відповідач ОСОБА_2 не бажає приймати спадщину після
смерті батька і відмовляється від неї на його, тобто позивача, користь. За
таких обставин він був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою та
наполягає на задоволенні своїх вимог на підставі статей 1261 та 1268 ЦК України 2003
року. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягав на задоволенні своїх вимог
у повному обсязі на тих же правових підставах.

Відповідач
ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 до суду з'явилися, про день, місце та час
розгляду справи по суті повідомлені у встановленому порядку своєчасно. В
судовому засіданні фактично як відповідач ОСОБА_2, так і третя особа ОСОБА_4
просили суд позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Суд, вислухавши
позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та третю особу ОСОБА_4, дослідивши
докази, які наявні по справі, вважає, що позовні вимоги законні і тому підлягають
задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно статті
328 ЦК України
2003 року, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема, із правочинів.

Згідно статті
1217 ЦК України
2003 року спадкування здійснюється за заповітом та за законом лише внаслідок
смерті особи або оголошення її померлою (стаття 1220 ЦК України 2003
року). Спадкоємцями як за законом так і за заповітом згідно до статті 1222 ЦК України 2003
року можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, тобто
на день смерті спадкодавця.

У відповідності
до статті 1261 ЦК України
2003 року спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця та той з подружжя, хто
його пережив.

Згідно частини 3
статті 1268 ЦК України
2003 року спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. А згідно частини 5 цієї ж статті незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зі свідоцтва про
народження НОМЕР_1, яке було оглянуто в ході судового розгляду та копія якого
знаходиться в матеріалах даної справи (а.с. 8), виходить, що батьком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3. Свідоцтво про народження видане міським ЗАГСом м.
Дніпродзержинська 13 січня 1956 року і заповнене російською мовою. Таким чином,
ОСОБА_1 по даній справі є належним позивачем.

Зі свідоцтва про
смерть НОМЕР_2, яке було оглянуте в ході судового розгляду та копія якого
знаходиться в матеріалах справи (а.с. 21), виходить, що ОСОБА_3 помер в місті
Дніпродзержинську ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 рік, про що Баглійським відділом
реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління
юстиції Дніпропетровської області в книзі реєстрації актів про смерть зроблено
запис № 692.

З договору про
надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 13 травня
1960 року, який оглянуто в ході судового розгляду та копія якого знаходиться в
матеріалах даної справи (а.с.9), виходить що між виконкомом Дніпродзержинської
міськради депутатів трудящих та ОСОБА_3 був укладений даний договір про виділ в
безстрокове користування земельної ділянки в розмірі 514 квадратних метрів
АДРЕСА_1 для будівництва
індивідуального   житлового
будинку на праві особистої власності.

З рішення
народного суду Баглійського району м. Дніпродзержинська від 07 травня 1970 року
(а.с. 14) видно, що суд розглядав цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння. З рішення суду також
видно, що суд розділив домоволодіння АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

З акту прийняття
індивідуального домоволодіння АДРЕСА_1, який був оглянутий в ході судового
розгляду та копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 10), видно, що
будинок АДРЕСА_1, прийнятий в експлуатацію.

Оцінивши у
сукупності показання позивача, відповідача, третьої особи, письмові та всі інші
докази, які наявні по справі, суд вважає необхідним позовні   вимоги
ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Керуючись
статтями 328,331, 1217, 1220, 1261,1268 ЦК
України, статтями 10,60 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку
спадкування за законом, -

задовольнити
повністю.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка
складається з приміщень 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, сіни II тa літньої
кухні, в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис 692.

На протязі
десяти днів з дня проголошення цього рішення може бути подана заява про
апеляційне оскарження рішення суду сторонами або їх представниками та на протязі
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження тими ж особами може
бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області
через Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська.