Справа № 22ц-9432007 р.
Головуючий у 1-й інстанції. Косач J.A.
Доповідач: Горобець Т.В.
червня 2007 року                                                            місто
Апеляційний    суд    Чернігівської   області
судді Бойко О.В.., суддів - Горобець Т.В., Шевченка М.В.
позивачки ОСОБА_1 її представника ОСОБА_4, відповідачки
представника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 квітня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні будинком та
ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 просила
суд зобов"язати відповідачку не чинити їй перешкод в користуванні будинком
та земельною ділянкою, зобов"язати перенести огорожу між їх земельними
ділянками, встановивши її по червоній лінії, згідно генерального плану та
відповідно до рішення Новозаводського народного суду м. Чернігова від
05.12.1989 року про встановлення порядку користування земельною ділянкою.
В судовому засіданні позивачка доповнила свій позов вимогами про визнання
перенесенню огорожі та по пошкодженню даху над її частиною будинку
неправомірними, просила зобов"язати відповідачку не чинити перешкод в
користуванні будинком та земельною ділянкою шляхом перенесення огорожі на
встановлену судовим рішенням межу, а також стягнути 2000 грн. на відшкодування
Позов обґрунтовувала тим, що відповідачка самовільно зруйнувала огорожу між
їх    суміжними    земельними ділянками    і встановила нову з
порушенням   меж землекористування, визначених рішенням
Новозаводського народного суду м. Чернігова
від    05.12.1989 року    по спору про порядок землекористування.
Зазначала також, що ремонтуючи дах над своєю частиною будинку, відповідачка
пошкодила її частину даху, чим порушила
Оскаржуваним рішенням частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
зобов"язано останню за власні кошти зі сторони городу встановити огорожу (
позначену в додатку № 1 до висновку С-255
літерами „ Д,Г,Б „ пунктирною лінією червоного кольору) на 0,30 м, та перенести
огорожу зі сторони двору в точці „Б" на 0,58 м від облицювання стіни, як
вказано у висновку експерта С- 255 судової будівельної технічної експертизи від
20.12.2006 року . Також, стягнуто з відповідачки на користь ОСОБА_1 судові
витрати та витрати на проведення судово-будівельної експертизи. В задоволенні
решти вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі на зазначене рішення ОСОБА_2 просить його скасувати, посилаючись на те , що воно є
необ'єктивним, та суперечить вимогам чинного законодавства. Зокрема, апелянт
вказує на необ"єктивність судді при оцінці доказів, на порушення судом
закону про строки позовної давності, вважає недоведеними в суді ті факти, які
суд визнав встановленими та які мають значення у справі. Також апелянт
посилається на порушення судом процесуального закону, вважаючи, що фактично
нові позовні вимоги позивачки були прийняті судом та розглянуті, як доповнення
В судовому засіданні ОСОБА_2 та її
представник апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити.
ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу вважають необгрунтованою,
рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, в зв"язку з чим ,
просили залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників,
дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2
являються співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1. Порядок користування
земельною ділянкою, на якій розташовано будинок з господарськими приміщеннями
було визначено і встановлено на місцевості відповідно до рішення
Новозаводського народного суду м. Чернігова від 05.12.1989 року у відповідності
до висновку експерта від 17.10.1989 року № С- 422 та згідно з актом судового
виконавця про виконання рішення ( а.с.8,9) Станом на час звернення позивачки до
суду з даним позовом, огорожа, що розділяє земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі сторони
двору ( між точками А і Б на плані згідно Додатку 1 до висновку № С -255 встановлена
з відхиленням від межі, визначеної за рішенням суду ві 05.12.1989 року ( а.с.
64) При цьому, зазначена огорожа стоїть впритул до будинку і перекрила стіну
тієї частини будинку, що належить ОСОБА_1 зі сторони двору на 0,58 м. , а зі
сторони городу в точці В - на 0,30 м.. Проте, на день розгляду справи в суді та
проведення експертизи ,фактично огорожа по лінії точок Д,Г,Б була   відсутня.(
а.с.63   зв.,64)   .
Визнавши   доведеним,   що
такі   зміни   в

розташуванні
спірної огорожі вчинила ОСОБА_2.,
та що огорожу між точками В,Г,Д на плані ( а.с.64) встановила , а потім
знесла ОСОБА_2, суд
першої інстанції визнав факт порушення прав ОСОБА_1 та поклав на ОСОБА_2 обов'язок
відновити порушене право позивачки шляхом знесення огорожі між точками А і Б та
встановлення за рахунок ОСОБА_2
зруйнованої нею огорожі між точками Д,Г,Б.

Але, з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для
задоволення вимог ОСОБА_1 щодо відновлення відповідачкою за власний рахунок
огорожі між точками Д,Г,Б не може погодитись колегія апеляційного суду,
оскільки такі вимоги не ґрунтуються на законі, який застосовано судом, крім
того, огорожі між такими точками ( згідно плану а.с.64) взагалі не існує. Відсутність
огорожі біля будинку зі сторони городу ( між точками Д,Г,В,) жодним чином не
порушує права землекористування позивачки та права її власності на частину
будинку. Навпаки, знесенням огорожі, яка за доводами позивачки була встановлена
таким чином, що порушувала її права власника, свідчить про відновлення цих прав
самою відповідачкою . Доказів щодо обов'язку саме ОСОБА_2 встановити
розподільну огорожу між земельними ділянками позивачки та відповідачки, суду не
надано. За вказаних обставин, підстави для задоволення позову в цій частині
були відсутні, на що не звернув уваги суд першої інстанції.

Стосовно огорожі, зведеної ОСОБА_2 зі сторони двору між точками Б та А, суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про порушення прав позивачки,
оскільки така огорожа встановлена ОСОБА_2 з
відхиленням від лінії межі, визначеної рішенням Новозаводського народного суду
м. Чернігова від 05.12.1989 року. При цьому, огорожа встановлена таким чином,
що на 0,58 м перекриває стіну частини будинку, яка належить позивачці тим самим
перешкоджає її доступу до частини свого будинку ( а.с.63 зв.) .Відповідно до
ст. 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном. За вказаних обставин рішення
районного суду в цій частині є законним та обґрунтованим і відповідно до ст.
308 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

Доводи апелянта щодо пропуску позивачем строку позовної давності
спростовуються наявними в справі доказами - показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6
(прот с/з, а.с. 149-152)

Виходячи з положень ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний
суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.301, 303, 304, 307, 309ч.1п.2,3 , 316, 319 Цивільного
процесуального кодексу України,, ст. 120,152 ,158 Земельного кодексу України,
ст. 391,415 ЦК України,
апеляційний суд ,

Вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково . Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від
11 квітня 2007 року в частині задоволення вимог про зобов'язання ОСОБА_2 за

власні кошти встановити огорожу, позначену в додатку № 1
до висновку С-255 літерами Д,Г,Б пунктирною лінією червоного кольору на 0,30 м
- скасувати.

В задоволенні
вимог в цій частині - відмовити.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набуває законної сили негайно після проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з моменту набрання законної сили.