Справа №2-317/07/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року                                                                                                     м.Харків

Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Колеснік
С. А.,

при секретарі - Єна Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на 10/200
частини домоволодіння, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
ОСОБА_1 про визнання права власності на 10/600
частини домоволодіння в порядку спадкування за законом та за зустрічним
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_1 про визнання права
власності на 10/200 частини
домоволодіння кожній, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_114.03.2006р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання за нею права власності на половину частини домоволодіння АДРЕСА_1,
посилаючись на наступне. В період шлюбу з ОСОБА_5 за власні сумісні кошти вони
придбали 10/100 частини
домоволодіння по провулку АДРЕСА_1 Колишній чоловік ОСОБА_5 помер 13 грудня 2002 року, тому вона
вважає, що їй повинна належати 10/200
частини домоволодіння, розташованого АДРЕСА_1, а друга половина придбаної
частини домоволодіння повинна розподілитись між спадкоємцями померлого - відповідачами по
справі.

Відповідач ОСОБА_2, в свою
чергу, 14.03.2006р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на 10/600 частин домоволодіння АДРЕСА_1 посилаючись на наступне.
Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 8-ю Державною нотаріальною конторою 18.06.1977 року, 10/100 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за його померлим батьком ОСОБА_5., який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказану частину домоволодіння він придбав в період шлюбу з
його матір"ю ОСОБА_1 Половина придбаної частини домоволодіння повинна
належити його матері ОСОБА_1, а друга половина - йому, дочці спадкодавця від другого шлюбу ОСОБА_4 та
дружині померлого ОСОБА_3 в рівних частинах кожному, тобто по 10/600 частини.
Відповідачі не визнають його прав на спадкове майно. Спадок він прийняв шляхом
подання до нотаріальної контори відповідної заяви.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 09.10.2006р. звернулися до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_1 про визнання права власності на 10/200 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 кожній посилаючись на те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1.
відповідно чоловік та батько позивачів -ОСОБА_5
мав на праві власності 10/100
частини домоволодіння АДРЕСА_1. До числа спадкоємців за законом відносяться
його дружина та донька. На майно пред"являє претензії також син померлого
від першого шлюбу ОСОБА_2 1991р. рішенням Київського районного суду м.Харкова
ОСОБА_5 був позбавлений батьківських прав у відношенні ОСОБА_2 та всіх
обов"язків у відношені сина.ОСОБА_1 від імені неповнолітнього сина відмовилась
від всіх матеріальних претензій до ОСОБА_5, включаючи заборгованість по
аліментам. Таким чином, ОСОБА_2 у відношенні до ОСОБА_5 став чужою людиною, а
тому втратив право на спадкування. Крім того, відповідачі за первісними
позовами та позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважають, що
позивачами за первісними позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушений строк позовної
давності, оскільки у

спірній
частині домоволодінні вони не проживають з 1986 року, участі в утриманні частини домоволодіння не приймали.

У судовому
засіданні сторони підтримали свої позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1, її представник, відповідач ОСОБА_2 та
його представник позовні вимоги один одного визнали повністю. Зустрічні позовні
вимоги не визнали, пояснивши, що за вказаною адресою ОСОБА_5 та ОСОБА_1
проживали разом, а після розірвання шлюбу там мешкала сама позивачка з сином,
до того часу, поки на жилу площу не з"явилась ОСОБА_3 з дитиною. ОСОБА_5
зловживав спиртними напоями, постійно влаштовував сварки та бійки. Позивачці були
створені не придатні для життя умови, у зв"язку з чим вона вимушена була
знімати квартиру. Розподілити частину домоволодіння з колишнім чоловіком було
неможливо, проживати разом з його новою сім"єю - також, тому ОСОБА_1
неодноразово зверталась за місцем своєї роботи з проханням надати їй та її
дитині хоча б тимчасове житло. 20.02.1992р. вона отримала квартиру в сімейному
гуртожитку в тимчасове користування до підходу черги на планове житло площею 14,4 кв.м, де й
проживає разом з сином до теперішнього часу. Крім того, просили поновити строк
позовної давності, оскільки не проживання в частині домоволодіння було
вимушеним, ОСОБА_1 в добровільному порядку намагалась вирішити питання поділу
спірного житла, але згоди досягнуто не було. З метою вирішення спору в судовому
порядку не зверталися.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, посилаючись на те, що з часу розірвання
шлюбу до смерті ОСОБА_5 пройшло майже 20
років. Протягом трьох передбачених законом років після розірвання шлюбу
позивачка не зверталась з вимогами про розподіл спільного майна подружжя, тому
право на це майно втратила. Вона також не визнала позовні вимоги ОСОБА_2
посилаючись на те, що ОСОБА_5 був позбавлений батьківських прав відносно ОСОБА_2
і вона вважає, що одночасно позивач втратив право спадкування майна, яке
залишилось після померлого.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також не визнала та
дала пояснення та заперечення відносно обох позовів аналогічні тим, що дала її
матір - ОСОБА_3

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи,
суд встановлює наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 28 серпня 1976
року по 29 жовтня 1985 року (а.с.5).
Від шлюбу народився син ОСОБА_2.,
ІНФОРМАЦІЯ_2я (а.с.13).

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченому у Восьмій ХДНК м.
Харкова 18 червня 1977 року на
ім"я ОСОБА_5 було придбано 10/100
частини домоволодіння, розташованого АДРЕСА_1 (а.с.4,12).

Шлюб між ОСОБА_5
та ОСОБА_1 розірваний 29.10.1985р. (а.с.5).

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 07.06.1986 р. (а.с.57). Від шлюбу народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3
(а.с.58).

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 29.05.1991р. ОСОБА_5 був
позбавлений батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.44).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого міським відділом реєстрації актів
громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, виданого
18.12.2002р., ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.57).

Усі спадкоємці померлого, а також його колишня дружина у
шестимісячний строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття
спадщини (а.с.68).

Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, щодо
цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов"язків,
що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно зі ст. 22 Кодексу
про шлюб та сім"ю України (1969р.), майно, нажите подружжям за час шлюбу,
є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим майном. Частиною 3 ст.29 вказаного
кодексу передбачено, що для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною
власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної
давності.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірваний 29.10.1985р. При
житті ОСОБА_5 -ОСОБА_1
з вимогою про поділ майна, яке є спільною власністю розведеного подружжя не
зверталася.

Оскільки передбачений ч.З ст.29 Кодексу про шлюб та сім"ю України
(1969р.), строк звернення до суду з позовом про розподіл спільного майна
подружжя є застережливим та встановлений в 3 роки, то вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення такого строку є
безпідставними, у зв"язку з чим суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні
позову.

Відповідно до ст. 525
ЦК України, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.
Згідно з ст. 529 ЦК України
(1963р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних
частинах діти, дружина і батьки померлого.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1., таким чином, до спадкоємців померлого першої
черги за законом відносяться його діти ОСОБА_2., ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_3

Відповідно до ст. 528
ЦК України (1963р.), не мають права стати спадкоємцями ні за законом, ні за
заповітом особи, які навмисно позбавили життя спадкодавця або кого-небудь з
спадкоємців або зробили замах на їх життя.

Посилання відповідачів на те, що ОСОБА_5 був позбавлений
батьківських прав відносно сина і тому він втратив право спадкування майна, яке
залишилось після померлого суд вважає безпідставними, оскільки в судовому
засіданні встановлено та не оспорювалось сторонами, що ОСОБА_5 був батьком
ОСОБА_2

Оскільки суд відмовляє ОСОБА_1, яка є матір"ю
ОСОБА_2 задоволенні її позовних вимог про визнання права власності на 10/200 частини
домоволодіння, суд вважає, что
після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 10/100 частини домоволодіння, при цьому ОСОБА_2 просить визнати
за ним право власності на 10/600
частини домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька
визнаючи позовні вимоги матері ОСОБА_1 на 10/200
частини домоволодіння, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2 на 10/300 частину
домоволодіння, при цьому суд не вважає, що вийшов за межі пред"явленого
позову ОСОБА_2, так як він фактично визнаючи позовні вимоги матері ОСОБА_1, діє
як в своїх так і в її інтересах.

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд задовільняє
частково по 10/300 частини
домоволодіння кожній, як спадкоємців за законом першої черги.

Керуючись ст. ст. 10,
11, 60, 88, 212-215, ЦПК України, ст. ст. 22, 29 Кодексу про шлюб та сім"ю України (1969р.), ст. ст. 525, 528, 529, 548, 549 ЦК України
(1963р.), п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_1 - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 10/300
частини домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 10/300
частини домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 10/300
частини домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Харківської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення та подання протягом 20
днів після цього самої апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської
області, або в порядку, визначеному ч. 4
ст. 295 ЦПК
України.