Справа № 22ц-1120/07                                Головуючий у 1 інстанції - Лівандовська Т.В.                                                    Категорія - 26
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М
Е Н Е М    У К Р А Ї Н И.

25 грудня  2007 року.
місто Луцьк.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі :

головуючого
- судді Шевчук Л.Я.

суддів  - Свистун О.В., Подолюка В.А.

при
секретарі - Матюхіній О.Г.

з
участю позивача - ОСОБА_1

представника
позивача - ОСОБА_3

відповідача  - ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Луцької міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської області від 5 листопада 2007 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2007 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до Луцької міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4.
Після її смерті належну їй на праві власності квартиру успадкували в рівних
частках (по 1/3 кожен) ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його брат
ОСОБА_6, який залишив заповіт на належну йому частку квартири своєму сину
ОСОБА_2, однак останній спадщину у встановленому законом порядку не прийняв.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5

Оскільки після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 він являється єдиним спадкоємцем,
що прийняв спадщину, то просив визнати за ним право власності на 2/3 долей
квартири, що залишилась після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд
визнати за ним право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 в місті Луцьку,
що залишилась після смерті ОСОБА_4. та ОСОБА_5

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 5 листопада 2007 року позов задоволено частково. Постановлено визнати за
ОСОБА_7 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5,
а саме на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в місті Луцьку.

В решті позовних вимог відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржуване ним рішення в частині задоволених вимог
позивача і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає  виходячи з таких підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що квартира АДРЕСА_1 в місті Луцьку належала на праві
власності ОСОБА_4, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ( а.с.6).

Після смерті ОСОБА_4. належну їй на праві власності квартиру успадкували в
рівних частках ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1, яким належить по 1/3 частини
вказаної квартири (а.с. 10-13).

Отже, ОСОБА_1 у встановленому
законом порядку набув право власності на належну йому після смерті ОСОБА_4.
частину спадкового майна -  1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 в місті Луцьку, а тому суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про відмову позивачу у задоволенні його позовних вимог в
цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за
законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно,
причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування
родичів подальшого ступеня споріднення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6, а належну йому 1/3
частину спірної квартири згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом
успадкував його син - відповідач ОСОБА_2 (а.с. 38).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на
належну їй 1/3 частину квартири (а.с. 7-8).

З матеріалів справи вбачається що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, як
спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_5, звернулися в нотаріальну контору із
заявами про прийняття спадщини в межах встановленого законом шестимісячного
строку (а.с.37, 41).

ОСОБА_1 являється племінником померлої ОСОБА_5 і є родичем ближчого ступеня
споріднення, ніж ОСОБА_2, який в свою чергу є сином іншого племінника
спадкодавця, а тому в даному випадку позивач усуває відповідача від права
спадкування належної ОСОБА_5 частки вказаної квартири.

Отже суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним
права власності на 1/3 частини квартири, що залишилася після смерті ОСОБА_5

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що він має право на
спадкування частини спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5, за
правом представлення відповідно до ч.6 ст.1266 ЦК України є безпідставними,
оскільки останній не являється спадкоємцем ОСОБА_5 по прямій низхідній
лінії.

Отже рішення суду ухвалено відповідно до встановлених обставин справи,
вимог наведеного законодавства, а тому підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись  ст.ст. 307, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 5 листопада 2007 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає  законної сили з
моменту проголошення, але може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий
Шевчук Л.Я.

Судді :
Свистун О.В.

Подолюк
В.А.