АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

8 лютого 2007 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун СІ.

суддів - Ходоровського М.В. і Стефлюк О.Д.

при секретарі - Любчик Л.В.

за участю - позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Тернополі цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 19 грудня
2006 року по справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3,
ОСОБА_1про зменшення розміру аліментів,

встановила:

В жовтні 2006 року ОСОБА_2 пред"явив позов
до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. Посилався на те, що він
сплачує аліменти на користь ОСОБА_3. на утримання
двох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, та на користь ОСОБА_1- на утримання однієї дитини 30% встановленого законом прожиткового мінімуму. В загальному із його заробітку в 350 грн. на утримання трьох дітей стягують 260 грн., що суперечить закону, який обмежує стягнення із заробітку
його 50%.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 19 грудня 2006 року позов задоволено і вирішено:
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3на утримання дочки ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1
народження та дочки ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_2
народження по 1/6 частині всіх видів його заробітку кожній щомісячно до досягнення ними повнолітгя;
на користь ОСОБА_1 - на утримання дочки
ОСОБА_6ІНФОРМАЦІЯ_3 1/6 частину всіх видів заробітку щомісячно
до досягнення нею повноліття.

Справа №
22а-157

Категорія - стягн.аліментів

Голов.у 1 інст.Підлісна І.М.

Доповідач Стефлюк О.Д.

2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду
змінити, доповнивши його резолютивну частину словами "однак не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку", як цього вимагає чинне
сімейне законодавство.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
позивача ОСОБА_2, який заперечує доводи апеляційної скарги, розглянувши
матеріали справи,

колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає.                                      ;;

Відповідно до вимог ч.2 ст. 182 СК України та роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених в п.17 постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного
кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства
та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Проте максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи.

Суд першої інстанції встановив, що заробітна плата
позивача ОСОБА_2 з серпня 2006 року становить 375 грн. За рішеннями судів він
зобов'язаний виплачувати 1/3 частину заробітку (250 грн.)на користь ОСОБА_3. на
утримання двох дітей, та 30% прожиткового
мінімуму (що в даний час складає 167 грн.40 коп.) на користь ОСОБА_1 на утримання однієї дитини. В загальному сума аліментних
стягнень з позивача на утримання трьох дітей
складає 417 грн.40 коп., що перевищує встановлену законом межу стягнень із
заробітної плати особи.

При таких обставинах суд обгрунтовано визначив розмір
стягуваних з позивача аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку платника на кожну дитину, що відповідає
половині його заробітку.

Підставно суд не взяв до уваги доводи відповідачки
ОСОБА_1 про наявність у позивача інших доходів,
крім офіційно вказаної заробітної плати, оскільки вони
не підтверджені жодними доказами. Не представлені такі докази і апеляційному
суду.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст.307,308,315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 19 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку
шляхом подачі скарги безпосередньо до верховного Суду
України протягом двох місяців з дня її проголошення.