Справа № 22-ц-1026 2007 р.                        Головуючий
у 1 -й інстанції - Лобко А.В.
-    23                                              Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем
України

7  серпня 2007 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного

суду Сумської області в складі:

головуючого -
Рибалки В.Г.

судців                         -  Хвостика С.Г., Батюка А.В.

з участю
секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну

справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 25 червня 2007 року

у справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю
«Сумикомунтранс», Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю
Сумської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,

Встановила:

8  апеляційній скарзі ОСОБА_3. просить
скасувати рішення Зарічного районного

суду м. Суми від 25 червня 2007 року, яким позов ОСОБА_1, ОСОБА_2
задоволено

частково - стягнуто з неї на користь ОСОБА_1 4000 грн. матеріальної шкоди,
1000 грн.

моральної шкоди, 44 грн. 75 коп. судових витрат та на користь ОСОБА_2 1000
грн.

моральної шкоди, 44 грн. 75 коп. судових витрат, і ухвалити нове рішення
про відмову в

задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

При
цьому апелянт посилається на порушення судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Зокрема, зазначає, що відповідачі не відмовлялись усунути в натурі за власний
рахунок завдану позивачам шкоду, а також що акт, складений комісією ТОВ
«Сумикомунтранс», є сумнівним. Крім того, вказує, що судом не мотивовано розмір
відшкодування моральної шкоди.

Як
встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1.
і ОСОБА_2 є
співвласниками трикімнатної квартири НОМЕР_1, яка розташована на першому
поверсі будинку АДРЕСА_1

Квартира
НОМЕР_2, розташована над квартирою позивачів у будинку АДРЕСА_1, належить
ОСОБА_3., її сину - ОСОБА_7., таОСОБА_8., яка померлаІНФОРМАЦІЯ_1року.

Колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки суд
першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Будинок
АДРЕСА_1 в м. Сумах перебуває на обслуговуванні ТОВ «Сумикомунтранс».

В
травні-червні 2006 року відповідачі без отримання відповідного дозволу
проводили ремонтно-будівельні роботи по переплануванню квартири НОМЕР_2
зазначеного будинку силами залучених приватних осіб. В результаті
перепланування у квартирі було демонтовано стінну шафу, перегородку та влаштовано
сумісний санвузол, виконано арочний проріз.

2

Внаслідок
проведення цих робіт в квартирі відповідачів протягом травня-червня 2006 року
відбувались залиття квартири позивачів, у зв'язку з ударними та вібраційними
впливами на конструктивні елементи у квартирі позивачів виникли пошкодження.
Зокрема, в жилій кімнаті площею 17,2 кв.м на стелі утворились дві плями, на
віконному склі утворились тріщини. В другій кімнаті площею 17.2 кв.м з наружно!' сторони на
віконній решітці маються шматки застиглого бетону, який падав зверху. В кухні,
санвузлі та ванній кімнаті внаслідок залиття пошкоджено стелю, а ванній, крім
того, - і стіну.

Судом
встановлено, що такими діями відповідачки ОСОБА_3. позивачам заподіяно
матеріальну шкоду в розмірі 4501 грн. 44 коп. та моральну шкоду, яка виразилась
у необхідності терпіти незручності, які виникли в результаті залиття і
пошкодження квартири, порушенні їх звичного способу життя.

За таких
обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для
відшкодування позивачам як матеріальної, так і моральної шкоди.

Доводи
апеляційної скарги про те, що відповідачі не відмовлялись усунути в натурі за
власний рахунок завдану позивачам шкоду, не є підставою для скасування рішення
суду.

Як
вбачається з матеріалів справи (а.с.11), дійсно, на письмовому зверненні ОСОБА_1 від 14 червня
2006 року щодо проведення ремонтних робіт у квартирі останнього протягом
трьох-п'яти днів ОСОБА_4 власноручно вчинив напис згоден і поставив свій
підпис. Однак зазначене зобов'язання у вказаний строк відповідачами не
виконано.

Що
стосується акту обстеження від 5 липня 2006 року та розрахунків, наданих
позивачем щодо вартості відновлювального ремонту, то судом першої інстанції
дано належному оцінку зазначеним документам в сукупності з іншими доказами.

Заперечення
відповідачів щодо завищеного розміру заподіяної шкоди є непереконливими. Проти
проведення технічної експертизи з цього питання вони заперечували.

При
визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховано ступінь
моральних страждань позивачів, завданих порушенням їх звичайного життя
внаслідок пошкодження належного їм майна.

На думку
колегії суддів, сума, визначена судом, є необхідною і достатньою для
відшкодування такої шкоди.

Рішення
суду відповідає вимогам ст.ст.1166, 1167 ЦК
України, п.п.18, 19 «Правил користування приміщеннями жилих будинків і при
будинковими територіями», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України
від 8 жовтня 1992 року №572.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

У
зв'язку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду - залишити
без зміни.

Керуючись ст.
ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Зарічного районного суду м.Суми від 25 червня 2007 року в даній справі залишити
без зміни.

Ухвала
набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду України.