У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 грудня  2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати

у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Головуючого

Лященко Н.П.,

Суддів:

Балюка М.І.,

Берднік І.С.,

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду  соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі (далі-Фонд) про відшкодування
шкоди,

в с т а н о в и л а :

У травні 2006 року позивачка звернулася до суду із  зазначеним
позовом, посилаючись на те, що тривалий час працював бурильником
(прохідником) 6  розряду на  ш. Північна ДП “Рудоуправління імені Кірова”.

У 1979 році, під час виконання своїх професійних обов'язків, з ним стався
нещасний випадок, внаслідок  якого
отримав травму та йому було встановлено втрату професійної працездатності,
яка  з
17  квітня  1992 року
складала 60 %  та встановлена  безстроково.

У зв'язку з втратою професійної працездатності підприємство йому
відшкодувало шкоду виходячи із середнього заробітку за  його професією на  підприємстві за  період січень-квітнень1992 року в
розмірі  10451 крб.

Станом на 1 грудня 1995 року розмір відшкодування втраченого заробітку
склав 119,41 крб.

ДР РУ ім. «Кірова», а пізніше Фонд проводячи перерахунок розміру
щомісячного відшкодування
втраченого  заробітку,  не
застосували  необхідні коефіцієнти
підвищення заробітної плати, що призвело до неправильного нарахування позивачці
щомісячних страхових виплат, внаслідок чого перед позивачкою утворилася
заборгованість по страховим виплатам у розмірі           29431 грн. 96 коп., яку він просив
стягнути з відділення  виконавчої дирекції
за період з 1 квітня 2001 року по 1 вересня 2006 року та зобов'язати  відповідача
починаючи з 1  вересня 2006 року
виплачувати  їй  страхові
виплати  в  розмірі
1240 грн. 63 коп.  щомісячно .

Рішенням Дзержинського районного
суду  м. Кривого Рогу від 25
грудня  2006 року позов задоволено
частково. Стягнуто з Фонду на користь позивача заборгованість по страхових  виплатах за період з 15 травня 2003 року по 1
вересня 2006 року в розмірі 20704 грн. 44 коп., а також  грошові суми
в  розмірі  1240 грн. 63 коп. щомісячно починаючи з 1
вересня 2006 року до зміни обставин, що
потребують  перерахунок або  припинення
страхових  виплат. В  іншій
частині  позову  відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області  від 23 травня
2007року рішення Дзержинського районного
суду  м. Кривого Рогу від 25
грудня  2006 року залишено без змін.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду  соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі просить
скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове  рішення, яким відмовити  в
задоволення позовних  вимог,  в зв'язку з порушенням норм  матеріального та процесуального права.

Касаційна  скарга підлягає  задоволенню частково за  таких
підстав.

Задовольняючи позов, суди виходили із того, що з 1995 року при
перерахуванні позивачу сум страхових виплат відповідачем неправильно  застосовувалися  або ж
не  застосовувалися   взагалі
коефіцієнти  підвищення   тарифних ставок працівників підприємства.
Після передачі підприємством документів Фонду, воно також неправильно
продовжувало виплачувати   позивачці  суми відшкодування  шкоди, тому
вони  підлягають  перерахунку
та  стягненню.

Проте, з такими висновками судів щодо наявності підстав для  перерахунку
щомісячних  платежів
погодитися  не  можна.

Відповідно до п. 28 Правил відшкодування власником  підприємства, установи  і
організації або  уповноваженим  ним
органом шкоди, заподіяної
працівникові  ушкодженням
здоров'я, пов'язаної  з  виконанням
ним  трудових обов'язків
,затверджених  постановою Кабінету  Міністрів
України  від  23
червня  1993 року № 472
,перерахований  або нарахований  розмір втраченого заробітку у перерахунку на
100 відсотків втрати професійної
працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку
відповідного  працівника (після
підвищення тарифних ставок) за умови його роботи  протягом повного календарного місяця або у
перерахунку на повний  календарний  місяць роботи.

За  таких обставин, з  висновками
судів щодо  наявності  підстав
для перерахування щомісячних платежів та стягнення суми недоплати
погодитися не можна, оскільки
змінюючи  розмір  щомісячних
виплат, суди як першої так  й
апеляційної інстанції не перевірили, чи відбулося фактичне підвищення
заробітної плати по підприємству, не витребували від відповідача відомості
про  розмір  середнього заробітку  за
професією  позивачки на
кожний  момент  підвищення тарифних  ставок
протягом  повного
календарного  місяця або у  перерахунку на повний календарний місяць
роботи, внаслідок чого не  визначилися з відповідністю
розміру суми відшкодування, нарахованої позивачці, граничним сумам середньої
заробітної плати.

Оскільки  судами  першої та
апеляційної інстанції допущені
порушення  норм  процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення  справи,
постановлені в справі рішення підлягають скасуванню із  направленням
справи  на  новий
розгляд  до  суду
першої  інстанції.

Керуючись  ст. ст.  336, 338 ЦПК України, колегія  суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду
соціального  страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі задовольнити.

Рішення  Дзержинського районного  суду
м. Кривого Рогу  від 25
грудня  2006 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 23 травня 2007 року в частині задоволення позову ОСОБА_1  скасувати, а справу  направити на
новий розгляд до  суду  першої
інстанції.

Ухвала  оскарженню  не
підлягає.

Головуючий                                                                    Н.П. Лященко

Судді:                                                                                М.І. Балюк

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук