Справа №
Категорія - 21                                     Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня  2007 р. Апеляційний суд Донецької
області у складі Головуючої-Шабанової В.О..

Суддів -Стратіло В.І., Рєзникової Л.В.

При секретарі- Кошмак Т.С.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювань України в м.Добропілля

На рішення
Добропільського міськрайонного суду від 22
листопада 2006 року

За позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
України в м. Добропілля про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Вказане вище відділення
виконавчої дирекції Фонду звернулось в суд з апеляційною скаргою про скасування
рішення Добропільського міськрайоного суду від 22 листопада 2006
року яким вирішений спір між ОСОБА_1 та відділенням виконавчої дирекції
Фонду (надалі Фонд) про відшкодування моральної шкоди.

З відповідача на
користь позивача стягнуто на відшкодування моральної шкоди 7000 гр.

В апеляційній
скарзі Фонд ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення
нового- про відмову в задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що на думку
апелянта, факт заподіяння позивачу моральної шкоди у зв"язку з ушкодженням здоров"я на виробництві не
знайшов свого підтвердження. Дія ст. 34 Закону України „Про загальнообов"язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які
потягли втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди
призупинена Законом „Про Державний бюджет України на 2006 рік". Також
судом не була врахована вина самого позивача у отримані травми.

Заслухавши доповідача,
представника Фонду , перевіривши
матеріали справи, апеляційний суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду підлягає
залишенню без змін, з наступних підстав.

Розглядаючи
справу по суті суд встановив, що ОСОБА_1 працюючи на виробництві ДВ „Добопільвугілля" ВП шахта „Добропільська"
отримав виробничу травму у вигляді закритої чекрепно-мозкової травми.

Згідно з
висновком МСЕК від 27 квітня 2006 року йому вперше
встановлена
стійка втрата працездатності у зв"язку з трудовим каліцтвом 25% .

У зв"язку із
отриманою травмою стан
його здоров"я погіршався, йому

завдані фізичні та душевні страждання, він
вимушений постійно лікуватися, перебуває на

обліку у невропатолога та психіатра, його непокоїть головний біль,
запаморочення,

зниження пам"яті, поганий сон.

Ушкодженням здоров'я йому заподіяна моральна шкода.

Відповідач
відмовився відшкодувати моральну шкоду у зв"язку з ушкодженням
здоров"я на виробництві в добровільному порядку.

Просив стягнути з відповідача на його користь 70000 грн.

Розглядаючи
справу по суті, суд правильно встановив правовідносини по ній і. обгрунтовано
виходив з того, що у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди у
зв"язку із профзахворюванням ,
на підставі ст.ст. 21,
28, 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання,
які потягли втрату працездатності"

Відповідно до
роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. З, постанови „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".- під
моральною шкодою слід розуміти втрати немайновою характеру внаслідок моральних
чи фізичних страждань, які, зокрема, полягають у моральних переживаннях у
зв'язу з ушкодженням здоров"я, порушенні нормальних життєвих зв'язків.

Розглядаючи
справу суд обгрунтовано дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода у
зв'язку з тим, що він відчуває фізичні та моральні страждання. Ушкодження
здоров'я на виробництві потягло негативні зміни в образі життя, потребує
додаткових зусиль для організації життя та побуту.

Даний висновок
суду підтверджується, обставинами справи та письмовими доказами. Зокрема, з
висновку МСЕК від 27,04.2006
року, медичних документів, акту розслідування профзахворювання,

(а.с.
3-18).

Правовий висновок
суду про заподіяння потерпілому моральної шкоди перебуває у відповідності із
вказаними вище роз'ясненнями Пленуму, якими дане поняття моральної шкоди.

У зв'язку з цим
не можна прийняти до уваги доводи апеляційної скарги, щодо відсутності доказів
заподіяння моральної шкоди позивачу.

Розмір моральної
шкоди, відповідно до п. 9
вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, визначається
залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, тривалості
втрат, можливості їх поновлення, тяжкості вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках.

Оцінивши
обставини та наслідки ушкодження здоров'я, характер, обсяг моральних страждань:
а саме настання, через трудове каліцтво, стійкої втрати працездатності в
розмірі 25 %, суд
визначив розмір моральної шкоди в сумі 7
000 гр.

Апеляційний суд вважає за можливе погодитись з таким розміром, оскільки він
встановлений в межах, передбачених ст.34
вказаного вище Закону, відповідає обставинам справи, обсягу та ступеню
моральних страждань.

Доводи
апеляційної скарги про неможливість відшкодування моральної шкоди у зв'язку із припиненням дії ст.. 34 Закону в даній частині Законом „Про державний бюджет
України на 2006 рік",
не можна прийняти до уваги, з наступних підстав.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 8.11.2005 по справі „Кечко проти України" - держава може
вводити призупинення або закінчити виплату , за умови внесення відповідних змін в законодавство і
органи державної влади не можуть відмовити у виплаті належних сум.

Зміни в ст. 34 вказаного вище
Закону України „Про загальнообов'язкове державне    соціальне
страхування    від    нещасного
випадку    на    виробництві    та профзахворювання,   які
потягли   втрату   працездатності",   відносно
відшкодування моральної шкоди на момент вирішення спору не вносились.

Крім того,
згідно зі ст, 46 даного
Закону, а також згідно із Законом України „Про страхові тарифи на
загальнообов"язкове соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних ,захворювань, які спричини втрату
працездатності" , Фонд має
автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування.. Фінансування
Фонду здійснюється за рахунок внесків підприємств. Кошти на здійснений
страхування не включаються до складу Державного бюджету України, використовуються
за їх прямим призначенням І зараховуються на єдиний централізований рахунок
Фонду,

Не є підставою
для скасування судового рішення і висновок комісії з розслідувань нещасного
випадку, що нещасний випадок стався з вини самого потерпілого у зв"язку з
його необережністю, оскільки наявність вини потерпілого впливає лише на
нарахування йому одноразової матеріальної допомоги.

Апеляційний суд не приймає довід відповідача про те, що для визнання факту завдання
позивачу моральної шкоди необхідно висновок МСЕК про наявність заподіяння такої
шкоди позивачу. Такий висновок МСЕК відповідно до вимог ст. 34 п. З Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" необхідний у разі відсутності стійкої втрати
працездатності,

Рішення  суду
відповідає  Закону України     „Про
загальнообов"язкове.

державне    соціальне
страхування    від    нещасного
випадку    на    виробництві    та профзахворювання, які потягли втрату
працездатності",  ст.ст. 213-215  ЦПК України Підстав для його скасування в межах доводів
апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 308,
313-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних
випадків на виробництві та
профзахворювань  України  в м.
Добропілля

відхилити.

Рішення
Добропільського міськрайонного суду від 22
листопада 2006 року

залишити
без змін.

Ухвала може бути
оскаржена до Верховного Суду України безпосередньо протягом двох місяців з дня
її проголошення.