Справа № 22-2235 2007р.                                            Рішення
ухвалено під головуванням
18                                                                   Панасюка
Доповідач Пащенко Л.В.
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області

від 29.10.2007 року

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів:
Нагорняка В.А.,  Мартьянової Л.І.

При секретарі:
Яблонській І.Л.

Розглянувши
у відкритому засіданні в м.  Вінниці
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гайсинського районного
суду від 27 липня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні
2007 року
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором
позики.

В заяві
зазначав,  що в липні 1996 року відповідач
позичив у нього 2000 дол.
США,  що еквівалентно 10100 грн.,  під зобов'язання повернути позику до 01.01.1997 року.
Проте,  зазначене зобов'язання не
виконав.

Востаннє,  12.06.2005
року,  відповідач пообіцяв повернути
борг до кінця 2006 року,  про що власноручно дав йому - позивачу
письмову розписку в присутності свідка.

Однак,  як і в попередні рази,  термін повернення боргу скінчився,  а гроші відповідач добровільно так і не
повернув.

Тому
позивач просив стягнути з відповідача 22669
грн. 39 коп.
боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції за весь час
прострочення розрахунку,  3% річних за кожен
рік прострочення боргу в сумі 6800
грн.80 коп. та
судові витрати.

Рішенням
Гайсинського районного суду від 27
липня 2007 року
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10183 грн.49 коп. боргу за договором позики з
урахуванням індексу інфляції за час прострочення розрахунку,  3%
річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 378 грн.75 коп. та
судові витрати на загальну суму 325
грн.

В решті позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду,  як незаконне і постановлене по неповно
з'ясованим обставинам,  скасувати,  а провадження в справі закрити.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
сторін,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення по слідуючих підставах.

Судом
встановлено,  що в липні 1996 року між
сторонами було укладено договір позики,
згідно з яким ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_2 гроші в сумі 2000 дол. США на
невизначений термін. Визнаючи зазначений борг,
відповідач 12.06.2005
року письмовою розпискою зобов'язався повернути позивачу цей борг частинами
до 01.01.2006 року,  але до даного часу відповідач зобов'язання не
виконав.

Це
підтверджується власноручно розпискою ОСОБА_1 (а.с.  16),  поясненнями свідка ОСОБА_3,  та іншими,
що є в матеріалах справи.

Врахувавши
вищевказані обставини та вимоги  ст.  ст.  625,
1049 і Прикінцевих та перехідних    положень
ЦК    України,     суд
дійшов    до   правильного    висновку,     що

неповерненням
відповідачем боргу порушено майнові права позивача,  які підлягають захисту. А задоволюючи позовні
вимоги частково,  суд вірно виходив з
того,  що на користь позивача з відповідача
підлягає стягненню сума боргу в розмірі 10100 грн. з урахуванням індексу
інфляції,  але з 01.01.2006 року (а не з
1996 року) і по час пред'явлення позову та 3% річних за цей же період часу.

При
цьому,  виходячи з положень  ст.  264 ЦК України,  суд обгрунтовано відхилив заяву відповідача
про застосування строку позовної давності.

Також
судом підставно не взято до уваги посилання відповідача на те,  що розписка від 12.06.2005 року написана
ним,  під впливом обману і в наслідок
шахрайських дій позивача,  оскільки ці
доводи жодними достовірними і переконливими доказами відповідачем не
доведені,  а навпаки спростовуються
поясненнями свідка ОСОБА_3 та копією постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи від 20.09.2007
p.,  наданою позивачем апеляційному суду.

Таким
чином,  суд повно з'ясував обставини
справи,  ретельно перевірив доводи і
заперечення сторін,  дав належну оцінку
доказам і постановив рішення,  яке
відповідає матеріалам справи і вимогам закону.

Доводи
апеляційної скарги безпідставні,  необгрунтовані
і висновків суду не спростовують.

Відповідно
до п. 1 ч. 1 і ч.3  ст.  83
ЦПК України відповідачу ОСОБА_1 слід повернути зайво внесену суму судового
збору (держмита) в розмірі 94 грн.50 коп. при подачі апеляційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.  83,
307,  308,  314,
315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Гайсинського районного суду від 27
липня 2007 року
залишити без зміни.

Повернути
ОСОБА_1 зайво внесену при подачі апеляційної скарги суму судового збору
(держмита) в розмірі 94 (дев'яносто
чотири) грн. 50 коп.
(квитанція Гайсинського відділення №
2967 ОБ 2967/2967-2 № 34
2411 від 23.08.2007 року).

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку у Верховний Суд України протягом двох
місяців з дня її проголошення.