Справа
№ 33ц - 620/07
Головуючий у 1 інстанції - Загорський О.О.
Категорія - 19                                     Доповідач
СУД  ВОЛИНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 грудня
2007 року
м.Луцьк

Колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку
Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді   Лончука В.Г.,

суддів -  Расевича С.І.,

Шевчук Л.Я.,

Мудренко Л.І.,

Подолюка В.А.,

розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на будинковолодіння, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Апеляційного суду Тернопільської області від 17 серпня 2006 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про
визнання права власності на будинковолодіння.

Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що з 1997 року проживала разом з
ОСОБА_3, з яким перебувала у фактичних шлюбних відносинах, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
помер.

Посилаючись на те, що за час спільного проживання вони за рахунок спільної
праці із ОСОБА_3 на земельній ділянці АДРЕСА_1 в м.Збараж Тернопільської
області збудували будинковолодіння, просила суд визнати за нею право власності
на ½ частину даного
будинковолодіння.

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 квітня
2006 року в позові відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 17 серпня 2006 року
рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2006
року скасовано та ухвалено нове рішення, яким постановлено визнати за ОСОБА_1
право власності на ½ частину незакінченого будівництвом будинковолодіння АДРЕСА_1 в м.Збаражі
Тернопільської області.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду із
залишенням в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про
задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що позивач ОСОБА_1
проживала однією сім'єю з ОСОБА_3 без шлюбу, а тому набула права власності на
частину будинковолодіння, яке було збудоване за час їх спільного проживання.

Проте, з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві
власності житловий будинок АДРЕСА_2 в м.Збараж Тернопільської області, в якому
вона зареєстрована з 1971 року.

На підставі рішення Стриївецької сільської ради від 8 червня 1996 року
ОСОБА_3 була відведена земельна ділянка АДРЕСА_1 в м.Збараж під будівництво
житлового будинку і будинковолодіння, будівництво якого проводилось з 1997 року
на виділеній земельній ділянці, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3,
про що свідчить виданий технічний паспорт.

При цьому ОСОБА_1 не довела, що вона, починаючи з 1997 року проживала з
ОСОБА_3 однією сім'єю і що вона приймала участь у будівництві спірного
будинковолодіння.

Крім того, в своїй Постанові від 4 жовтня 1991 року  №7 «Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»
Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що оскільки згідно ст.17 ЗК України і
ст.14 Закону України «Про власність» земельна ділянка для будівництва жилого
будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність,
участь інших осіб у будівництві не створює для них права власності на жилий
будинок, крім випадків, коли це передбачено законом.

Згідно із статтями 16 і 17 Закону України «Про власність», таке право,
зокрема, виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу - жилий
будинок у зв'язку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок
спільної праці членів сім'ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною
власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Встановивши, що позивач ОСОБА_1 не перебувала в зареєстрованому шлюбі з
власником будинковолодіння ОСОБА_3 і не укладала з останнім письмової угоди
щодо будівництва за рахунок спільної праці спірного будинковолодіння, суд
першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не
набула право власності на дане будинковолодіння.

Висновки суду першої інстанції обгрунтовані, відповідають встановленим
обставинам справи та вимогам матеріального закону, а висновок апеляційного суду
про те, що ОСОБА_1 набула право власності на спірне будинковолодіння, оскільки
воно побудоване за час спільного проживання з ОСОБА_3, суперечить встановленим
обставинам справи та вимогам матеріального закону.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із
залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст.339
ЦПК України.

Керуючись п.3 ч.1 ст.336, ст.339  ЦПК
України, колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку
Апеляційного суду Волинської області,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 17 серпня 2006 року
скасувати, а рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 28
квітня 2005 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.Г.Лончук

Судді
С.І.Расевич

Л.Я.Шевчук

Л.І.Мудренко

В.А.Подолюк