УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 липня 2007
року колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:
Висоцької В.С. , Олєйникової Л.С. , Червинської М. Є.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди
,  за касаційною скаргою
ОСОБА_3-представника відповідача ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду міста
Києва від 20 лютого 2006 року,

встановила:

В червні
2005 року ОСОБА_1  звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2  про відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка сталася 7 березня 2005 року приблизно о 18
год.25 хвилин на 42 км автодороги Київ-Харків з вини відповідача ОСОБА_2 , який
керуючи належним йому на праві власності автомобілем БМВ-530, державний номер
НОМЕР_1порушив вимоги п.п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок
чого зіткнувся з автомобілем „Фольскваген-Каравела", державний номер
НОМЕР_2, належного позивачу під його керуванням.

В
результаті зіткнення був пошкоджений належний йому автомобіль.Згідно акту
автотоварознавчого дослідження матеріальний збиток , завданий ОСОБА_1  складає 81770.08 грн.

Страховою
компанією йому було частково відшкодовані збитки в розмірі 22150, 00 грн, а
тому просив стягнути з відповідача невідшкодовану йому суму в розмірі 59620.08
грн.

Також
просив стягнути з відповідача прогнозований прибуток за березень 2005 року в
розмірі 44150.00 грн. та за квітень 49150.00 грн, який обгрунтував тим, що
внаслідок пошкодження автомобіля він не зміг отримати кредит в банку, що
привело до припинення його підприємницької діяльності.

Справа №
33ц-1323кс-07                                              Категорія ЦП: 40

АПП: Головуючий
у першій інстанції Цокол JI.І.

Доповідач Олейникова Л.С.

Внаслідок
неможливості користування автомобілем, він змушений був орендувати інший
автомобіль у суб"єкта підприємницької діяльності .За оренду автомобіля ним
було сплачено 6000 грн., а тому просив стягнути з відповідача також і ці
витрати.

Крім
того, внаслідок ДТП він
переніс стрес та моральні страждання, був порушений його звичний спосіб
життя.На відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1
проси стягнути 20000 грн.

Рішенням
Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2005 року позов задоволено
частково.Стягнуто з ОСОБА_2  на користь
ОСОБА_1  на відшкодування матеріальної
шкоди 59620.08 грн., моральну шкоду 7000 грн, судові витрати 2175.60 грн, а
всього 68795.68 грн.

В решті вимог
відмовлено.

Зобов"язано
ОСОБА_1  після проведення повного
відшкодування матеріальної шкоди повернути Григор"єву К.М.  автомобіль „Фольксваген-Каравела",  1997 р.випуску та стягнуто з ОСОБА_2  на користь держави держмито 8 грн.50 коп.

Рішенням
Апеляційного суду міста Києва від 20 лютого 2006 р. рішення Печерського
районного суду м. Києва від 23 серпня 2005 року в частини зобов"язання
ОСОБА_4 повернути ОСОБА_2 автомобіль „Фольксваген-Каравелла",  1997 р.випуску скасовано.

В
частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат
по оплаті адвоката рішення суду скасовано та ухвалено в цій частині нове
рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на відшкодування витрат по
оплаті адвоката 2981.00 грн.

Рішення
суду в частині стягнення судових витрат змінено, зменшено розмір стягнутої суми
до 107 1, 80 грн.

В решті рішення
суду залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_3-представник відповідача ОСОБА_2 просить скасувати
рішення апеляційного суду ,  посилаючись
на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів
дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення апеляційного суду відсутні,
виходячи з наступного.

Скасовуючи
рішення місцевого суду в частині зобов"язання ОСОБА_4 повернути ОСОБА_2
автомобіль „Фольксваген-Каравелла",  1997 р. випуску ,
апеляційний суд виходив з того,
що на відповідача покладено обов"язок по відшкодуванню не повної
вартості автомобіля, а лише відшкодування заподіяної шкоди частково, в частині,
що не була відшкодована страховою компанією за договором цивільної
відповідальності.

Скасовуючи
рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні вимог витрат по оплаті
адвоката та постановляючи в цій частині нове рішення, апеляційний    суд виходив з того, що за надання юридичної
допомоги

адвокатом позивачем по квитанції було сплачено 3200 грн, які
перераховані на розрахунковий рахунок адвокатського об"єднання та 5% , які
підлягають стягненню складає 2981 грн..

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права,
а також відсутні передбачені ч. 1
ст.  338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336
ЦПК України,  колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_3-представника відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Апеляційного суду міста Києва від 20 лютого 2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.