Рішення

Іменем
України

07 лютого 2007
року                                Іршавський районний суд Закарпатської області в
складі:

головуючого- Сливки М.І. при
секретарі -СакЛ.П.

з участю- представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іршава цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки,-

встановив:

05.01.2007 року
позивач ОСОБА_3 звернувся до суду і просить постановити рішення, яки зобов'язати
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку розміром 0,02га
за адресою: АДРЕСА_1, яка належить йому на праві приватної власності згідно державного акту
НОМЕР_1, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 сільською радою на підставі її рішення від 15.11.2002
року і зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за
№НОМЕР_2.

Свої вимоги
грунтує на тому, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року йому видно державний акт на право приватної
власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку у АДРЕСА_1.

Однак не може належним чином
розпоряджатися нею, так як сусіди, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, постійно перешкоджають йому в цьому.

Так, 20.08.2006
року, вони у черговий раз знищили межові знаки, встановлені комісією сільської ради, і самовільно зайняли
частину ділянки.

30.10.2006 року
Боржавським міжрайонним відділом з контролю за використанням та охороною земель
встановлено факт повторного порушення відповідачами земельного законодавства, які самовільно зайняли
0,02га землі.

За це того ж дня щодо ОСОБА_5 складено
протокол про вчинення адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.53-1 КУпАП, який розглянуто 13.11.2006 року і на неї -
накладено штраф.

30.11.2006 року,
при повторній перевірці, встановлено, що відповідачі не усунули перешкод в
користуванні належною йому земельною ділянкою, так як не звільнили її.

Позивач ОСОБА_3
до суду не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, в порядку ст.169 ч.3 ЦПК
України.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав і пояснив, що так, зважаючи на додані до справи документи, є
обгрунтованими

У судовому
засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги заперечив і пояснив, що проживає у
цьому місці 6 років; викопав криницю глибиною біля 6 метрів: державного акту на
право
приватної власності на належну йому земельну ділянку та на ділянку, де викопав колодязь, не
мас; той, який є у позивача, вважає фальшивим; пробував домовити з сестрою позивача про
використання колодязя, який розташований на землі ОСОБА_3, однак згоди не дійшли.

Відповідач ОСОБА_5, належним чином повідомлена про час
слухання справи, про що

свідчить
розписка, зроблена її чоловіком та відповідачем ОСОБА_4, з яким вони

проживають
разом, на телеграфному повідомленні про виклик, в судове засідання не

з'явилася.             _

2

У зв'язку з цим, судове засідання
відбулося ЗАОЧНО, в порядку ст.ст.76 ч.3,169 п.4, 224 ЦПК України.

Допитана судом свідок ОСОБА_6
показала, що належний їй участок та ділянка позивача розташовані поруч. На участку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 зробили колодязь. Ще до початку робіт з копанням колодязя вона викликала комісію, бо ОСОБА_4., в порушення
межі, був загородив частину землі позивача.
Комісія приходила, але нічого не могла зробити, тому ОСОБА_3
звернувся до суду.

Вислухавши учасників, вивчивши письмові докази по справі, суд дійшов
висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні належними доказами встановлено, що: ІНФОРМАЦІЯ_2 року
позивачу видно державний акт на право приватної власності на землю
для будівництва та обслуговування житлового
будинку у АДРЕСА_1 (а.с.9); однак він
не може належним чином розпоряджатися
нею, так як сусіди. ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
постійно перешкоджають йому в цьому:
так, 20.08.2006 року, вони у черговий раз знищили межові знаки, встановлені комісією сільської ради, і
самовільно зайняли частину ділянки, що стверджено
протоколом комісії від 21.08.20-06 року (а.с.10); 30.10.2006 року Боржавським міжрайонним відділом з контролю за використанням
та охороною земель встановлено факт повторного
порушення відповідачкою ОСОБА_5 земельного законодавства, яка самовільно
зайняли 0,02га землі, належної ОСОБА_3. з чим вона погодилася, оскільки
підписала та не оскаржувала його (а.с.11-12); за це того ж дня щодо ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.53-1 КУпАП, з чим вона погодилася, оскільки підписала та не оскаржувала його (а.с.іЗ-14) та внесено припис щодо необхідності
звільнення ділянки (а.с.16); 13.11.2006 року його розглянуто і на неї накладено
штраф, з чим вона погодилася (а.с.17); 30.11.2006 року, при повторній
перевірці, встановлено, що відповідачі не усунули перешкод в користуванні
належною ОСОБА_3 земельною ділянкою так як не звільнили її а.с.18-19); з цього
приводу ОСОБА_5 був внесений припис (а.с.20-21).

Допитана судом
свідок ОСОБА_6 показала, що належний їй участок
та ділянка позивача розташовані поруч. На участку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3 зробили колодязь. Ще до початку робіт з копанням колодязя вона викликала комісію, бо ОСОБА_4, в порушення
межі, був загородив частину землі позивача.
Комісія приходила, але нічого не могла зробити, тому ОСОБА_3
звернувся до суду.

За встановлених судом у судовому засіданні обставин позов підставний і
підлягає задоволенню.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 10,131,201,213.215,224-228 ЦПК
України та ст.212 ЗК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_3- задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку розміром 0,02га за адресою: АДРЕСА_1, яка належить йому на праві приватної власності
згідно державного акту НОМЕР_1,
виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 сільською радою на підставі її рішення від 15.11.2002 року і зареєстрований у книзі записів державних
актів на право приватної власності на землю за №НОМЕР_2.

Відповідно до ст.227 ЦПК України у 5 денний строк копію рішення
рекомендованим листом направити особі, яка не приймала участі у розгляді
справи.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10
денний строк з дня його проголошення заяви про таке і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Роз'яснити, що заочне рішення може
бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача.