Справа №22-ц-1937-07                         Головуючий у
1 інстанції Пархоменко
Категорія                                                     Доповідач
у 11 інстанції Оношко Г.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10  липня
2007року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області  в складі:

головуючого  Назарчука Р.А.

суддів
Воробйової Н.С, Оношко Г.М.,

при
секретарі Садовенко О.Л.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу за
апеляційними      скаргами       ОСОБА_1, ОСОБА_2,   ОСОБА_3 на рішення Ірпінського міського
суду   від   04
квітня   2007 року у справі за
позовом     ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,    третя
особа    :    ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної  пригоди
та   за зустрічним   позовом
ОСОБА_3 до   ОСОБА_1 ,     третя
особа:      ОСОБА_2- про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді Апеляційного суду , перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів ,-

встановила:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1. звернувся до ОСОБА_2. з позовом про
відшкодування шкоди , завданої внаслідок ДТП.
У позові зазначав, що 15 листопада 2004 року в м. Ірпінь з вини відповідача
трапилася дорожньо-транспортна пригода , внаслідок якої позивач одержав
середньої тяжкості тілесні ушкодження та був пошкоджений автомобіль позивача „Хонда". Кримінальна
справа по ст. 286 КК України відносно відповідача закрита у зв'язку з
амністією. Просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду , завдану
ушкодженням здоров'я в сумі 624 грн., матеріальні збитки, завдані пошкодженням
автомобіля в розмірі 11817 грн.,  витрати
по виконанню    експертної оцінки 300
грн., а всього   12 741 грн. та моральну
шкоду 20 тис грн.

У грудні
2006 року ОСОБА_3. звернулася з позовом до ОСОБА_1., третя особа: ОСОБА_2. про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що 15 листопада сталася ДТП з участю автомобіля Пежо-605 , власником якого
є позивачка, під керуванням ОСОБА_2. та автомобіля Хонда під керуванням
ОСОБА_1.

При
цьому винні в ДТП були
обидва водії, вина кожного - 50 %.

Посилаючись
на те , що автомобіль, власником якого вона є, зазнав значних     механічних    ушкоджень, вартість    відновлювального ремонту

2

25 300
грн., автомобіль ремонту
не підлягає, просила стягнути
з ОСОБА_1. половину збитків -12 650 грн., витрати по оплаті автотоварознавчого
дослідження 250 грн., моральну шкоду 10000грн та витрати у справі, а всього
22930 грн. До водія Діденка позов не пред'являє.

Рішенням
Ірпінського міського суду від 04 квітня 2007року позови ОСОБА_1та ОСОБА_3
задоволені частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. на

відшкодування матеріальної шкоди 6832, 5 грн., витрати на інформаційно-

технічне забезпечення 30 грн., а всього 6862, 5 грн., на відшкодування

моральної шкоди 7000 грн. ; стягнути з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_3.            матеріальні   збитки
12900,25   грн.      та
витрати   на

інформаційно-технічне
забезпечення 30 грн., а всього 12930,25 грн. В інших частинах позовів
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить змінити рішення суду , посилаючись на
порушення норм матеріального та процесуального права та   задовольнити його позов , в зустрічному
позові відмовити.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати рішення суду в частині
задоволення позову ОСОБА_1. про відшкодування матеріальної шкоди та ухвалити в
цій частині нове рішення про відмову в позові, а також змінити рішення в
частині стягнення моральної шкоди та зменшити розмір моральної шкоди ,
визначений судом.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3. ставить питання про скасування рішення суду в
частині відмови їй в позові про відшкодування моральної шкоди та ухвалення в
цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_1. на її користь моральної
шкоди 10 000 грн.

Перевіривши
матеріали справи в порядку ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку
, що апеляційні скарги ОСОБА_1. та ОСОБА_2. підлягають частковому задоволенню,
апеляційна скарга ОСОБА_3.   задоволенню
не підлягає з таких підстав.

За
правилами с т. 1166 ЦК України, майнова шкода , завдана неправомірними
рішеннями , діями , чи бездіяльністю особистим немайновим правам, а також шкода
,задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

За правилами с т. 1188 ЦК України, шкода
, завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної   небезпеки   відшкодовується   на
загальних

3

підставах, при
цьому шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою ;
за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;за
наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають
істотне значення.

Постановляючи
рішення, суд правильно виходив з того , що 15 листопада 2004 року в м. Ірпінь трапилася
ДТП ,
внаслідок якої автомобілі ОСОБА_1. та ОСОБА_3. під керуванням ОСОБА_2. дістали
ушкодження, позивачам було завдано матеріальних збитків.

Однак з
висновком суду про те , що зіткненні автомобілів винні обидва водії, погодитися
не можна.

Такий висновок
суду суперечить матеріалам справи з яких вбачається , що причиною зіткнення
автомобілів та їх ушкодження стала протиправна поведінка - порушення Правил
дорожнього руху України-водієм ОСОБА_2.

Так ,
при розслідуванні кримінальної справи , порушеної щодо ОСОБА_2. за ч. 1 ст. 286
КК України, встановлено , що 15 листопада 2004 близько 11 год. ОСОБА_2.,
керуючи автомобілем Пежо-605 , рухаючись у напрямку вул. Пушкінської у м.
Ірпінь, грубо порушив вимоги п.п. 12.4, 11.2,. 11.4 Правил дорожнього руху України,
перевищив дозволену у населеному пункті швидкість руху 60 км/год., рухаючись зі
швидкістю більшою 81 км/год , виїхав на зустрічну смугу руху , допустив
зіткнення з автомобілем Хонда під керуванням ОСОБА_1.,   котрий почав здійснювати поворот  ліворуч.

При цьому висновком авто-технічної експертизи встановлено, що на

момент       виникнення      небезпеки
для    руху   автомобіля
Пежо -605

/здійснення
автомобілем Хонда під
керуванням позивача ОСОБА_1 маневру поворот ліворуч/ автомобіль Пежо-605 від
місця зіткнення знаходився на віддалі приблизно 72-77 м, повний зупиночний шлях
автомобіля Пежо -605 в даній дорожній обстановці при дозволеній швидкості 60
км/год дорівнює 35-36 м., в даній дорожній ситуації водій автомобіля Пежо -605
при русі з дозволеною швидкістю 60 км/год. мав технічну можливість попередити
зіткнення з автомобілем Хонда
шляхом екстренного гальмування в момент виникнення небезпеки для нього .

Також
технічна можливість попередження зіткнення з автомобілем Хонда водієм
автомобіля Пежо-605 пролягала в його діях по дотриманню вимог п.п. 11.2 і 11.4
Правил дорожнього руху, якими встановлено ,
що      нерейкові транспортні
засоби        повинні рухатися

4

якнайближче до
правого краю проїзної частини, а на дорогах з двостороннім рухом, які мають
щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на
призначений для зустрічного руху   бік
дороги, на що у нього не було перешкод технічного характеру.

Отже,
при дотриманні вимог п.п. 12.4, 11.2,11.4 Правил дорожнього руху відповідач
ОСОБА_2. , керуючи вказаним автомобілем, мав технічну можливість уникнути
зіткнення . Між винною протиправною поведінкою відповідача ОСОБА_2. та завданою
шкодою існує прямий причинний зв'язок.

Разом з тим між протиправною поведінкою водія ОСОБА_1., який порушив п.п.
9.2 і 10.4 Правил дорожнього руху України , тобто не ввімкнув покажчик лівого
повороту і завчасно не зайняв крайнє ліве положення      на
проїзній частині та                         заподіяною   внаслідок зіткнення

автомобілів
шкодою відсутній прямий причинний зв'язок, який є необхідним елементом складу
цивільного правопорушення як підстави деліктної відповідальності.

Згідно з
роз'ясненнями , що містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного суду України,
„Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди №6 від 27 березня 1992 року / з наступними змінами / , шкода , заподіяна
у разі зіткнення джерел підвищеної небезпеки відшкодовується тим з їх
володільців, який винен у зіткненні.

З
урахуванням наведених обставин колегія дійшла висновку , що висновки суду не
відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню, , з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову
ОСОБА_1. та відмову в позові  ОСОБА_3.

Постановляючи
рішення про часткове задоволення позовуОСОБА_1., колегія визнає обґрунтованим
посилання позивача на те , що ОСОБА_1. внаслідок ушкодження автомобіля завдано
збитків на суму 11817 грн., позивач поніс витрати на лікування на суму 624
грн., на виконання експертного дослідження 300 грн. , всього ОСОБА_1 завдано
матеріальних збитків на суму 12741 грн. Крім того , позивач поніс витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн., що підлягає стягненню з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. а всього
12 771грн./   11817+624+300+30= 12
771 грн./

Визначаючи   розмір
відшкодування     моральної  шкоди,
колегія погоджується з доводами позивача про те, що внаслідок ушкодження
здоров'я   та пошкодження майна   позивачеві
завдано моральної шкоди.

5

Розмір
відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням характеру та обсягу
фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач , характеру майнових втрат,
часу та зусиль , необхідних для відновлення попереднього майнового стану та
стану здоров'я. З урахуванням наведених обставин , засад розумності,
виваженості та справедливості , колегія суддів визначає розмір відшкодування
моральної шкоди в сумі   5000 грн.

Заподіяння
моральної шкоди у розмірі , визначеному ОСОБА_1., останній не довів.

Всього з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. стягується 17 471 грн.

Зважаючи
на те , що автомобіль Хонда
, власником якого є позивач ОСОБА_1. внаслідок ушкодження не може
використовуватися за призначенням , але має певну цінність, суд зобов'язує
ОСОБА_1. після відшкодування йому збитків передати ушкоджений автомобіль
відповідачеві ОСОБА_2.

Доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2. про те .що він добровільно відшкодував ОСОБА_1.
матеріальну шкоду не приймаються до уваги я к такі, що не підтверджуються доказами.

Доводи апеляційної скарги          позивачки   ОСОБА_3. про   те , що суд необгрунтовано відмовив їй у
позові про відшкодування моральної шкоди безпідставні , оскільки правових
підстав для стягнення моральної шкоди з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_3
немає.

Керуючись
ст. ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ДОСОБА_3 відхилити. Апеляційну скаргу      ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Ірпінського міського суду від 04 квітня 2007 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути     з  ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1на відшкодування матеріальної шкоди 12 441 грн., ,
на відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення 30 грн. , а всього 17471 грн.

6

В іншій
частині позову  відмовити.

Зобов'язати ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 після     відшкодування       збитків ушкоджений
автомобіль   „Хонда „ державний
номер 308-06 КК

В
зустрічному позові   ОСОБА_3 відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.