УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 червня 2007
року

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду

Одеської області в складі:

Плавич
Н.Д.,  Галушко Л .А.,  Кварталової А.М.

Розглянувши
у попередньому судовому засіданні,  у
відповідності до стЛ Закону України "Про внесення змін до Закону України
„Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ" від 22 лютого 2007 року
№697-У,  цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ВРЄЖО №11 Комунарського
району м.  Запоріжжя про визнання права
користування житловим приміщенням, спонукання укласти договір житлового найму
та за зустрічним позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_1про виселення без
надання іншого житлового помешканя,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2001
року ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом в якому просила суд визнати за
нею право на користування житловим приміщенням вАДРЕСА_1та спонукати
відповідача укласти з нею договір житлового найму. Свої вимоги обґрунтовувала
тим,  що з липня 1998 року мешкала зі
своєю матірью ОСОБА_2 однією сім'єю за вищезазначеною адресою. 11.12.2000 року мати склала
заяву про її прописку в спірне приміщення,
аІНФОРМАЦІЯ_1року померла. У січні 2001
року вона вказану заяву надала відповідачу та з 01.03.2001 року з
позивачкою був укладений договір житлового найму,  який був скасований 24.05.2001 року.

Справа №
33ц-360-07

Головуючий 1-ї інстанції-
Іллічов П.М.

Доповідач-Галушко
Л.А.

Запорізька
міська рада подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого
помешкання посилаючись на те, що ОСОБА_1. являлась тимчасовим  мешканцем в спірній квартирі, та право на неї
не набула.

Ухвалою
Апеляційного суду Запорізької області від 23
березня 2005 року
рішенням Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 15.07.2004
року,  яким у задоволені позову
ОСОБА_1. -відмовлено,  зустрічний позов
задоволено,  залишено без змін. Суд
виселив ОСОБА_1 з АДРЕСА_1без надання іншого житлового помешкання.

У
касаційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Комунарського
районного суду від 15 липня 2004 року та ухвали
апеляційного суду Запорізької області від 23
березня 2005 року з
направленням справи на новий розгляд в суд першої інстанції посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія
дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення апеляційного суду відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що мати позивачки в своїй
заяві від 01.12.2000 року
дала згоду на тимчасове проживання доньки в своїй квартирі.(а.с. 26).

Виходячи
з норм  ст. 99 ЖК України районний суд
вірно встановив правовий статус позивачки в спірному помешканню як тимчасовий
мешканець,  а тому апеляційна інстанція
погодилась з судженням суду першої інстанції,
що тимчасові мешканці самостійного права на займане житлове помешкання
не набувають незалежно від строку проживання.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення ним норм процесуального права.

Згідно
до  ст.
335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або(та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду , чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що рішення районного та апеляційного суду
ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а також
відсутні передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків районного та апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись  ст. . ст. 332, 336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Комунарського районного суду від 15
липня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 23 березня 2005
року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.