Справа № 2-1647 /2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

11
квітня 2007 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської

області
в складі:       головуючого - судді -
Зємцова В.В.

при
секретарі                                                 - Галайчук Н.І.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

У березні 2007
року до суду звернувся ОСОБА_1
з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

Вказував, що з
відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі- з 16 лютого 2001 року. У шлюбі
мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.

Сімейно-шлюбні
відносини між ними були припинені декілька місяців тому по тій причині, що
позивач не рахувалася з потребами сім"ї, багато уваги приділяла особистому
життю, недбало займалася домашнім господарством. З приводу цього виникали сварки, непорозуміння, що привело до
втрати почуттів любові та поваги один до одного. Проживають окремо,
спільного господарства не ведуть. Просив шлюб розірвати.

У судовому
засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що наполягає на розірванні
шлюбу, оскільки разом однією сім'єю з відповідачем не проживають тривалий час.

Відповідач ОСОБА_2
з позовом та на розірвання шлюбу погодилася.

Суд, вислухавши
пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Сторони по
справі зареєстрували шлюб 16 лютого 2001 р.,
який є для обох -першим. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.

Сімейно-шлюбні
відносини сторони припинили у жовтні 2006'року по тій причині, що мали різні
погляди на життя, різні характери. Відповідач не займалася домашнім господарством, багато уваги приділяла
особистому життю. З приводу цього в сім"ї виникали сварки та
непорозуміння, що привело до втрати почуттів любові та поваги один до одного.
Проживають сторони окремо, спільного господарства не ведуть.

Відповідно до ч.
2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

На підставі
встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки
подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б
інтересам позивача ОСОБА_1
та неповнолітньої дитини сторін по справі - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.

2

Витрати по
розірванню шлюбу необхідно покласти на позивача ОСОБА_1 у вигляді необхідності сплати на користь держави мита у розмірі 17 грн. за одержання
свідоцтва про розірвання шлюбу, відповідача ОСОБА_2 у зв'язку з цим необхідно звільнити від сплати мита на
користь держави.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110,
112 Сімейного Кодексу України, ст.
ст. 14, 57 -59, ч. 4 ст. 130, 174, 208, 209, 212-215,218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16 лютого
2001р. у відділ реєстрації актів громадянського стану виконкому Кременчуцької
міської ради Полтавської області, а/з за № 93 - розірвати.

Стягнути з
позивача ОСОБА_1 на
користь держави мито у розмірі 17 грн. за одержання свідоцтва про розірвання
шлюбу.

Звільнити від сплати мита на користь держави відповідача ОСОБА_2

Місце проживання
неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. визначити з
матір"ю - ОСОБА_2

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через

Автозаводський
районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в

порядку ч. 4 ст.
295 ЦПК України.