У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

7 травня 2007
року                                                                                         м.
Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Левченка
Є.Ф.,  Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ)
“Інтермол” про стягнення суми боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2006 року, -

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У жовтні 2005
року ОСОБА_1 звернулася до суду  із
позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Інтермол” про стягнення
суми боргу, посилаючись на те, що вона перебувала у трудових відносинах з ТОВ
“Томаківський сирзавод”. Між позивачкою та директором зазначеного підприємства
ОСОБА_2 був укладений договір позики, але в кінцевий термін дії угоди позичені
кошти позивачці повернуті не були. Оскільки правонаступником ТОВ “Томаківський
сирзавод” на думку  позивачки є ТОВ
“Інтермол”, вона просила суд стягнути з відповідача суму основного боргу з
урахуванням індексу інфляції 102 288 грн. 42 коп., за порушення грошового
зобов'язання  3 % річних в сумі   5061 грн. 53 коп., відсотки за користування
позиченими коштами в сумі 18 824 грн. 06 коп., на відшкодування моральної шкоди
в сумі 20 000грн. та оплати послуг адвоката в сумі         1 000грн.

Рішенням
Томаківського районного суду від 25 вересня 2006 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2006 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Томаківського районного суду від 25 вересня 2006 року
визнано неподаною та повернуто позивачці.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28 грудня 2006 року, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Крім
того, з приєднаної до касаційної скарги квитанції вбачається, що позивачкою
сплачено 665 грн. 12 коп. у рахунок оплати витрат на інформаційно - технічне
забезпечення, хоча слід було сплати суму у розмірі  635 грн. 12 коп. у рахунок державного мита і
30 грн. у рахунок оплати витрат на інформаційно - технічне забезпечення. Надана
квитанція не свідчить про усунення позивачкою недоліків, зазначених в ухвалі
апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 листопада 2006 року, оскільки
вбачається, що вся сума сплачена на рахунок витрат на інформаційно - технічне
забезпечення.

До того
ж, особа повинна була повідомити суд апеляційної інстанції про усунення
недоліків по скарзі.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування  судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судова ухвала постановлена з
додержанням судом норм матеріального та процесуального права і доводи скарги їх
висновків не спростовують.

Оскаржувана
ухвала не перешкоджає ОСОБА_1, усунувши недоліки скарги, повторно звернутись до
суду з апеляційною скаргою і заявою про поновлення строку.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,-

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1  відхилити.

Ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук