К О П І Я                                                                                                                     Справа № 2-19 / 07 рік
Р  І  Ш  Е  Н  Н  Я

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

25 грудня 2007року              Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої  судді                                         - Куцин
В. М.,

при секретарі                                                -
Кольвенко Г. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Миргороді  справу за позовом ОСОБА_1до
Миргородського міського відділу освіти, третя особи на стороні відповідача -
Центр естетичного виховання та Миргородська міська рада Полтавської області,
про стягнення недоплаченої заробітної плати за підміну працівника в період
відпустки в червні 1999 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1.  07.09.1999 року пред'явив до суду позов про
стягнення недоплаченої йому заробітної плати в Центрі дітей та юнацтва
Миргородського міського відділу освіти, на даний час - Центр естетичного
виховання.

По справі судом
неодноразово приймалися рішення.

Рішенням
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.05.2005 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено за недоведеністю /т.3
а.с.309-310/.

Ухвалою Колегії
суддів Судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області
від 17.10.2005 року вищезазначене рішення місцевого суду скасовано в частині
відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. про стягнення на його користь
заробітної плати за підміну працівників в період відпусток в червні 1999 року а
справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд /т.3 а.с.346, 347/.

Ухвалою Колегії
суддів з розгляду цивільних справ у касаційному провадженні Апеляційного суду
Сумської області від 14.11.2007 року ухвалу Апеляційного суду Полтавської
області від 17.10.2005 року залишено без змін /т.4 а.с.43/.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1. підтримав позовні вимоги, просив стягнути з
відповідача на його користь заробітну плату за роботу в період відпустки
охоронника ОСОБА_2. в червені1999 року 81 грн. 45 коп. відповідно до наказу
№154 від 11.06.1999 року.

Представник
відповідача Миргородського міського відділу освіти позов не визнав, просив
відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що кошторисом на 1999 рік не
було передбачено оплату праці працівників, які заміщають працівників що
перебувають у відпустці. За відпрацьований час в період відпустки ОСОБА_2.
позивач мав право взяти вихідні дні.

Представник
третьої особи Миргородської міської ради вважав, що позов не підлягає до
задоволення оскільки в 1999 році в Центрі дитячої та юнацької творчості не було
допущено порушення фінансової дисципліни, тобто всі кошти, виділені з місцевого
бюджету були використані за призначенням і в повному обсязі.

Представник
Центру естетичного виховання в судове засідання не з'явився, про місце та час
розгляду повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяву
про відкладення розгляду справи не надав.

Суд, заслухавши
сторони, дослідивши письмові докази по справі, встановив:

ОСОБА_1.
працював сторожем у відповідача по справі з 14.12.1992 року відповідно до
наказу №52 від 10.12.1992 року /т.1 а.с.15/. В зв'язку з перебуванням у
тарифній відпустці  охоронника
Естетичного відділу ЦДЮ ОСОБА_2. на позивача по справі - охоронника ОСОБА_1. та
ОСОБА_3. покладено обов'язок по охороні Естетичного відділу ЦДЮ з додатковою
оплатою 50 відсотків від тарифної ставки охоронника кожному за відпрацьовані
додаткові години /т.1 а.с.8/. Відповідно до табелю обліку використання робочого
часу за червень 1999 року Центру дітей та юнацтва Миргородського міського
відділу освіти ОСОБА_1. відпрацював по 12 годин 09, 13, 17, 21, 25 та 29 червня
1999 року. ОСОБА_3. відпрацювала по 12 годин 11, 15, 19, 23 та 27 червня 1999
року /т.1 а.с.9, 10/ - проти чого не заперечував в судовому засіданні
представник відповідача. Не зважаючи на це відповідачем не проведена оплата
праці  позивачу ОСОБА_1. за додатково
відпрацьовані години в період відпустки ОСОБА_2. Згідно наказу №154 директора
ЦДЮ від 11.06.1999 року додаткова оплата визначена в розмірі 50% від тарифної
ставки охоронника за відпрацьовані додаткові години /т.1. а.с.8/ - який є
чинним на час розгляду справи судом. Згідно довідки Відділу освіти Миргородської
міської ради посадовий оклад охоронника з 01.01.1999 року до 01.03.2001 року
становив 74 грн. /т.2 а.с.180/.

Відповідно до
статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Кожен має право на
належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату не нижчу від
визначеної законом.

Статтями 1, 2 ЗУ
«Про оплату праці», ст.94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена як правило у грошовому виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1. в червні 1999 року виконував роботу охоронника
в період відпустки ОСОБА_2. однак виконана ним робота не була оплачена
відповідачем, в зв'язку з цим позовна вимога позивача про стягнення на його
користь недоплаченої заробітної плати за підміну працівника в період відпустки
в червні 1999 року підлягає частковому задоволенню виходячи з положень
підпункту 2 пункту 5 Постанови КМ України та Національного Банку України  від 31 серпня 1996 р. N 1033 «Про заходи щодо
залучення додаткових надходжень до бюджету та підвищення ефективності
витрачання бюджетних коштів для забезпечення фінансування соціальних виплат
населенню», відповідно до якого  доплати
за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та суміщення професій
здійснюються у розмірі до 30 відсотків посадового окладу (тарифної ставки), та
можуть бути розподілені між кількома працівниками залежно від обсягу додатково
виконуваних робіт.

Оскільки судом
встановлено, що виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника ОСОБА_2.
в загальній кількості 132 години (72год.+60год.) виконували позивач ОСОБА_1.,
який відпрацював 72 години (що від загального часу становить 54,55%) та
ОСОБА_3. яка відпрацювала 60 годин (що від загального часу становить 45,45%)
/т.1. а.с.9/, то у відповідності з частками у загальній кількості часу
виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника ОСОБА_2. становить (30%
від 74 грн.= 22,2 грн.; 54,55% від 22,2 грн.=) 12,11 грн.

Виходячи з
вищевикладеного підлягає стягненню з відповідача на користь позивача
недоплачена заробітна плата в Центрі дітей та юнацтва Миргородського міського
відділу освіти, на даний час - Центр естетичного виховання - в розмірі 12 грн.
11 коп. а заявлені позовні вимоги - частковому задоволенню.

Суд не може
погодитися з твердженнями представників відповідача  та
третьої особи, що позовні вимоги не підлягають задоволенню,
оскільки  кошти  про стягнення яких  звернувся з позовом  позивач не передбачені  кошторисом, оскільки вказані твердження  не
підтверджені  будь-якими доказами
і тому не заслуговують на увагу.

Станом на
07.09.1999 рік - часу звернення позивача ОСОБА_1. до суду з позовною заявою,
ставка державного мита із позовних заяв згідно Декрету Кабінету Міністрів
України «Про державне мито» становила 5% від ціни позову - 81 грн. 45 коп.

Відповідно до
положень ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позовні
вимоги стосувалися стягнення 81 грн. 45 коп., державне мито - від сплати якого
був звільнений позивач при зверненні до суду складало 5% ціни позову, тобто -
6,14 грн. Позов задоволено частково в сумі 12,11 грн., що становить 14,87% від
заявлених позовних вимог, то до стягнення з відповідача Миргородського міського
відділу освіти на користь Місцевого бюджету м.Миргорода на розрахунковий
рахунок 0012 підлягає 0,91 грн. судового збору.

Керуючись ст.43
Конституції України ст.94 КЗпП України, ст.ст.1,2 ЗУ «Про оплату праці»
ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 214, 215, ЦПК України, суд -

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути з
Миргородського міського відділу освіти на користь ОСОБА_1, 12 грн. /дванадцять
гривень/ 11 коп. недоплаченої заробітної плати за підміну працівника в період
відпусток в червні 1999 року.

З Миргородського
міського відділу освіти на користь Місцевого бюджету м.Миргорода на
розрахунковий рахунок 0012 стягнути 0,91 грн. судового збору.

В решті вимог
про стягнення заробітної плати відмовити за недоведеністю.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про його оскарження протягом 10 днів з
дня його проголошення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після
подачі заяви, або без попереднього подання заяви на протязі 10 днів.

Суддя: /підпис/

«Оригіналу відповідає»

Суддя Миргородського

міськрайонного суду

Полтавської області                                                                         В.М.Куцин