У Х В А Л А

Іменем  України

25 квітня 2007 року                                                              м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Григор'євої
Л.І.,

Барсукової В.М.,

Балюка М.І.,

Данчука В.Г., -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору купівлі-продажу квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 21 серпня 2006
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2005 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовом про розірвання договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 13 квітня 2000 року,
посилаючись на те, що відповідач не сплатив обумовлену договором суму.

Рішенням Ялтинського міського суду від 14 лютого 2006
року позов задоволено.

Апеляційним судом Автономної Республіки
Крим від 21 серпня 2006 року рішення суду першої інстанції скасовано та
постановлено нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 належала на
праві приватної власності  квартира  АДРЕСА_1.

13 квітня 2000 року ОСОБА_1 видав
ОСОБА_3 нотаріально посвідчене доручення, яким уповноважив останнього продати
спірну квартиру за ціною та на умовах за його розсудом.

13 квітня 2000 року ОСОБА_3 надав
ОСОБА_2 розписку про отримання 4 тис. доларів США для придбання нерухомості.

Рішенням   Апеляційного   суду
Автономної   Республіки   Крим
від 22 березня 2005 року, яке набрало чинності, визнано дійсним договір
купівлі-продажу від 13 квітня 2000 року, за
яким  ОСОБА_2  придбав, а ОСОБА_1 продав спірну квартиру за
8 тис. доларів США.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про
розірвання договору купівлі-продажу спірної
квартири  від  13 квітня
2000 року  на  підставі ст. 651 ЦК України, суд першої
інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 допустив істотне порушення
умов договору - не сплатив повну вартість квартири у строк, передбачений ст.
530 ЦК України, протягом семи днів з моменту пред'явлення йому вимоги позивачем,  тобто 21 листопада 2005 року - день отримання
відповідачем позовної заяви в даній справі.

Скасовуючи зазначене рішення та
постановляючи нове рішення про відмову в позові, апеляційний суд виходив із
недоведеності факту порушення покупцем істотних умов договору та ухилення його
від сплати повної вартості квартири, обумовленої договором.

З такими висновками апеляційного суду
не можна погодитися з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України на вимогу сторони укладений сторонами
договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду у разі істотного
порушення договору іншою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору,
коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За договором купівлі-продажу продавець передає або зобов'язується передати
майно (товар) у власність покупця, а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і  сплатити за
нього обумовлену  договором грошову суму
(ст. 655 ЦК України).

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після
його прийняття або прийняття товаро-розпорядчих документів на нього, якщо
договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк
оплати товару. У разі відмови покупця від оплати товару продавець має право за
своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору
купівлі-продажу.

Виходячи з аналізу ч. 2 ст. 530 ЦК України слід дійти висновку, що у тому
разі, коли строк виконання зобов'язання покупцем щодо оплати товару не
встановлено договором, то продавець має право вимагати його виконання у
будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк
від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає з
договору або актів цивільного законодавства.

Як установлено рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22
березня 2005 року, яке набрало чинності з моменту його проголошення  (ст. 319 ЦПК України), у момент   укладення
сторонами 13 квітня 2000 року договору купівлі-продажу покупець сплатив
половину вартості  квартири,  отримав
ключі від неї,  а  на
підставі    рішення   суду 27 квітня 2005 року оформив  право власності на спірну квартиру.

Ураховуючи положення ст. ст. 692, 530 ЦК України, покупець після отримання
у власність спірної квартири зобов'язаний був оплатити її повну вартість
продавцеві.

Однак, як установлено судом першої інстанції, ні після передачі йому
квартири та оформлення на неї права власності, ні після пред'явлення до нього в
листопаді 2005 року вимог про розірвання договору через невиконання обов'язку
щодо оплати квартири відповідач, знаючи адресу й реквізити позивача, не вжив
заходів для виконання обов'язку по сплаті повної вартості квартири (а.с. 41).

При цьому суд першої інстанції дав належну оцінку доводам  відповідача про ухилення позивача від
отримання зазначених грошових коштів, дійшовши правильного висновку про
недоведеність їх доказами.

З матеріалів справи також убачається, що відмова позивача від отримання
грошових коштів мала місце вже після пред'явлення ним позову - під час
вирішення справи судом - 14 лютого 2006 року, що не впливає на правильність
судового рішення (а.с. 41).

Безпідставно скасувавши законне та обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд порушив
норми  процесуального  закону - ст. ст. 308, 309 ЦПК України -  та неправильно застосував норми  матеріального права - ст. ст. 655, 692, 530
ЦК України, у зв'язку з чим рішення апеляційного суду відповідно до ст. 339 ЦПК
України підлягає скасуванню із залишенням у силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення  Апеляційного  суду
Автономної   Республіки   Крим
від 21 серпня 2006 року скасувати, залишити в силі рішення Ялтинського
міського суду від 14 лютого 2006 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     А.В. Гнатенко

Судді:                                                                 Л.І.
Григор'єва

М.І. Балюк

В.М.
Барсукова

В.Г.
Данчук