№2-503/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2006 року                                                                    місто
Маріуполь

Іллічівський райсуд міста Маріуполя
під головуванням судді Ткаченко Т.Б., при секретарі Волошиній Н.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Маріупольської міської ради, 3-ті особи: ОСОБА_2,ОСОБА_3,

про визнання
права власності на самовільно зведені будови,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 р.
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за її померлим
чоловіком ОСОБА_4 право власності на самовільно зведене нерухоме майно, а саме:
на сараї літ.К, Е, И і
переобладнаний гараж літ.Н із сарая,
що розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1.

В судовому'
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що
її чоловікові ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом
від 15.10.1997 p.,
виданого Третьою нотаріальною конторою м.Маріуполя, належить 13/50 частин
домоволодіння АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. У період експлуатації
вказаного будинку, з ціллю його благоустрою без відповідного дозволу та
узгодження, він самовільно звів нерухоме майно, а саме: сараї літ.К, Е, И і
переобладнав гараж літ.Н із сарая, які значаться на генеральному плані. Вказані
будови не були прийняті в експлуатацію і правовстановлюючого документа на них
отримано не було. Земельна ділянка площею 0,0497 га надана їй у оренду строком
на 10 років у строкове платне користування. Вона є єдиною спадкоємницею за
заповітом законом після смерті чоловіка, але не має можливості оформити свої
спадкові права. Просила визнати за її померлим чоловіком право власності на
вказані самовільно зведені будови, оскільки вони відповідають
будівельно-технічним нормам.

Представник
відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі і не
заперечувала проти визнання за померлим чоловіком позивачки права власності на
самовільно зведені будови.

Третя особа
ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вони із чоловіком є власниками 37/50
частин будинку АДРЕСА_1, і також не заперечувала проти задоволення позову,
вважає його обгрунтованим.

Третя особа
ОСОБА_3 до суду не з"явився, направив заяву з проханням розглянути справу
без його участі, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши
позивачку, представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до
ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Судом
встановлено, що чоловікові позивачки - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від
15.10.1997 p.,
виданого Третьою нотаріальною конторою м.Маріуполя 15.10.1997р. і
зареєстрованого у реєстрі за № 2/2990, належить 13/50 частин домоволодіння
АДРЕСА_1.

Інші 3750
частин вказаного будинку належать ОСОБА_3,
ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного на УТБ
„Сприяння" 11.12.1998р.

Земельна ділянка
площею 0,0497 га надана ОСОБА_1 у оренду строком на 10 років у строкове платне
користування, що підтверджується договором оренди земельної ділянки від
14.11.2006р., укладеним між нею та Маріупольською міською радою.

На вказаній
земельній ділянці ОСОБА_4
самовільно, без відповідного дозволу місцевих органів були зведені: сараї
літ.К, Е, И і
переобладнаний гараж літ.Н із сарая,
які значаться на генеральному плані.

Згідно висновку
технічного експерта в галузі будівництва від 30.01.2007 року № 20. самовільно
зведені сараї літ.К, Е, И
і переобладнаний гараж літ.Н із сарая,
що розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1, знаходяться у задовільному
технічному стані і можуть експлуатуватися надалі. При будівництві сарая літ.К
та переобладнання сараю в гараж літ.Н є порушення будівельних норм та правил
згідно вимог щодо розміщення будов на ділянці, а саме, вказані будови
знаходяться на відстані менш ніж 1 м. від межі суміжної земельної ділянки.
Однак, є згода її власників ОСОБА_3,
ОСОБА_2 на таке розташування.

Дослідивши
зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають
задоволенню і за її померлим чоловіком ОСОБА_4 слід визнати право власності на
самовільно зведені сараї літ.К, Е, И
і переобладнаний гараж літ.Н із сарая,
які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1, які с закінченими
будовами, також судом встановлено, що права інших осіб при цьому не
порушуються.

Керуючись ст.ст.
10,60. 212. 213, 215 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
Маріупольської міської ради, 3-ті особи: ОСОБА_2,ОСОБА_3, про визнання права
власності на самовільно зведені будови - задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на самовільно зведені сараї літ.К, Е, И і переобладнаний
гараж літ.Н із сарая, розташовані
на земельній ділянці АДРЕСА_1.

На рішення може
бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський
районний суд м. Маріуполя. Заява про апеляційне оскарження рішення може бути
подано потягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга повинна
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви по апеляційне
оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк, встановлений для подання такої заяви.