Справа №2-968/2007
РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА
РІШЕННЯ

Іменем
України

08 лютого 2007
року                                                                                                       м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі: головуючого - судді Коверзнева В.О.,
при секретарі - Балаба О.А., з участю:
позивача, представника відповідача - Гриценка М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Квант-7"
про захист прав споживача,

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач звернувся
до суду з позовом до відповідача про розірвання договору на виготовлення й
установку дверей, стягнення сплачених за договором грошових коштів в розмірі
2665 грн, 5000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди та судових витрат.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і
наполягав на задоволенні. Будучи допитаним в якості свідка показав, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року уклав з відповідачем в особі ОСОБА_2, якого вважав директором
товариства, усний договір на виготовлення трьох міжкімнатних дверей стандартного розміру та визначеної конфігурації
вартістю 2450 грн. Згідно договору, він передав ОСОБА_2 1800 грн в
якості передплати, врізні замки та навесні петлі вартістю 215 грн. Договір
укладався за місцем фактичного знаходження
відповідача - в приміщенні адміністративної будівлі, за адресою: м.
Чернігів, АДРЕСА_1. ОСОБА_2 разом із столяром заміряв дверні проломи і пообіцяв
виготовити двері до кінця листопада. ІНФОРМАЦІЯ_3 року двері були виготовлені і
доставлені відповідачем додому автомобілем ГАЗ 33023 (Газель), реєстраційний
НОМЕР_1. У свою чергу, він передав ОСОБА_2
решту суми обумовленої договором в розмірі 650 грн. Після установки
дверей з'ясувалося, що вони не відповідають умовам договору, оскільки мають
значно менший розмір та іншу форму. Проте, відповідач
виявлені недоліки усувати відмовився, чим завдав моральної шкоди.

Представник відповідача позов не
визнав пояснивши, що відповідач не укладав з позивачем договір на виготовлення
й установку дверей. Фактично двері виготовляла інша особа, яка не перебуває з
відповідачем у трудових відносинах, а орендує у нього приміщення за адресою: м.
Чернігів, АДРЕСА_1, і здійснює таку
діяльність використовуючи власне обладнання. У зв'язку з тим, що між
сторонами не існує договірних правовідносин просив у

2

задоволенні позову відмовити.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 показав, що в його
присутності позивач замовляв двері в організації, що знаходиться на вулиці
АДРЕСА_1, які доставлялися до його
помешкання автомобілем Газель, синього кольору.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_4. дав аналогічні показання.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5
показала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивач уклав з відповідачем договір на
виготовлення трьох дверей, сплативши 2450 грн. Обмір дверних проломів та
виготовлення ескізу дверей здійснював ОСОБА_2. разом із столяром. Після
доставки дверей з'ясувалося, що вони відрізняються від замовлених за розміром
та формою. Проте, ОСОБА_2. відмовився усунути недоліки та видати квитанцію про
сплату грошових коштів.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивач прибув на перший поверх
адміністративного будинку АДРЕСА_1 в місті Чернігові, який орендує відповідач,
де замовив три міжкімнатні двері вартістю 2450 грн та здійснив передплату в
розмірі 1800 грн. Двері виготовлялися за вказаною адресою, і доставлялися до
місця проживання позивача на автомобілі ГАЗ 33023-14, реєстраційний НОМЕР_1, що
належить відповідачу, та за його рахунок. Після
установки дверей працівником відповідача - ОСОБА_2 з'ясувалося, що їхній
зовнішній вигляд відрізняється від узгодженого сторонами, а розмір значно
менший розміру дверних проломів (а.с. 16, 42).

Відповідно до ст. 865 ЦК України,
за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку
діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника)
певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а
замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір
побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав
замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Втім,
відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати
свідків для підтвердження факту укладення
договору або його умов (ст. 866 цього Кодексу).

З наведеного
вбачається, що між сторонами фактично відбувся договір побутового підряду, відповідно
до якого відповідач на замовлення позивача виготовив, доставив і встановив три
міжкімнатні двері, а позивач сплатив йому за це 2450 грн.

Зазначене
підтверджується показаннями допитаних свідків, які узгоджуються між собою і
згідно закону вважаються належними та допустимими доказами.

Представник
відповідача доводи позивача не спростував і не пред'явив договір суборенди
приміщення, укладений з іншою особою, та докази, які підтверджують можливість здійснення нею підприємницької діяльності.

Згідно ч.2 ст.
57 ЦПК України пояснення сторін не вважаються доказами, і при вирішенні спору суд не приймає до уваги заперечення відповідача.

3

Спірні правовідносини врегульовуються Законом України "Про захист прав
споживачів", в редакції Закону від 01.12.2005 року № 3661-4 (далі по
тексту - Закон).

Відповідно до
ч.4 ст. 10 Закону, за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання
договору та відшкодування збитків.

Виготовлення
дверей, розмір яких значно менший розміру дверних проломів унеможливлює їх
використання за призначенням, а тому вважається істотним недоліком роботи, і як
наслідок цього - підставою для розірвання договору побутового підряду та
стягнення з відповідача завданих позивачу збитків.

По справі
доведено, що на виконання умов договору позивач сплатив відповідачу 2450 грн.
Крім того, він витратив 34 грн 30 коп. за складання акту, що підтверджує
наявність істотних недоліків роботи (а.с. 42). Таким чином, загальний розмір завданих позивачу збитків
складає 2484 грн 30 коп.

Відповідно до
ч.2 ст. 22 Закону при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання
щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Вирішуючи питання розміру грошового відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення,
глибину, тривалість душевних страждань, необхідність докладати додаткових
зусиль для організації свого життя, і виходячи із засад розумності та
виваженості вважає достатньою сатисфакцією стягнення на користь позивача 500
грн.

Керуючись ст.ст.
10, 57, 79, 81, 88, 208, 209, 212 - 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 22,
23, 865, 866 ЦК України,
ст.ст. 10, 22 Закону України "Про захист прав споживачів", суд

вирішив:

позов
задовольнити частково. Розірвати договір побутового підряду на виготовлення
дверей, укладений між ОСОБА_1 та Науково-виробничим
товариством з обмеженою відповідальністю "Квант-7".

Стягнути з
Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Квант-7"
на користь ОСОБА_1 2484 грн 30 коп. у відшкодування завданих збитків, 500 грн у
відшкодування моральної шкоди та 30 грн у відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 3014 грн 30 коп.

Стягнути з
Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Квант-7"
судовий збір на користь держави в розмірі 59 грн 50 коп.

Зобов'язати
ОСОБА_1 повернути двері Науково-виробничому
товариству з обмеженою відповідальністю "Квант-7".

Рішення суду
може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської

4

області. Заява про апеляційне оскарження рішення подається протягом 10 днів
з дня його проголошення, а апеляційна скарга -
протягом 20 днів після подання заяви. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження рішення,
якщо вона подається в строк, встановлений для подання заяви.