Справа
№ 2-803/2007 p.
16 квітня 2007 року                                                                                             м.
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого      судді                                                                  Гончар
при секретарі                                                                                Сікорі
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
23.01.2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2., в якому зазначає наступне. 07.12.2006 року між ним та відповідачем
ОСОБА_2. укладений договір позики грошової суми у розмірі 1000,0 грн. (одна
тисяча гривень) в усній формі. В підтвердження укладення договору позики між
ним та ОСОБА_2. є письмовий документ - розписка ОСОБА_2. 07.12.2006 року, в
якій вказується, що ОСОБА_2. взяла в борг у нього 1000,0 грн., зобов'язується
повернути до 07.01.2007 року. Зазначений у розписці строк (07.01.2007 року)
збіг, однак ОСОБА_2. так й не повернула зазначену в розписці суму. В зв'язку із
чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму позики у
розмірі 1000,0 грн. та понесені судові витрати.
В судовому засіданні позивач підтримав позивні вимоги в
повному обсязі, просив суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце та
час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не
При таких підставах суд визнає причину неявки відповідача
до суду неповажною і вважає можливим провести заочний розгляд справи у
відсутності відповідача по наявних матеріалах.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв'язку з
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.
позики є одним із видів зобов'язань.
Згідно із ст. 1047 ЦК
України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не
менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -
На підтвердження укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості
Судом встановлено, що між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. укладений
договір позики грошової суми у розмірі 1000,0 грн. (одна тисяча гривень) в
В підтвердження укладення договору позики між ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. є письмовий документ - розписка ОСОБА_2. 07.12.2006 року, в якій
вказується, що ОСОБА_2. взяла в борг у ОСОБА_1. 1000,0 грн., зобов'язується
повернути до 07.01.2007 року.
Зазначений у розписці строк (07.01.2007 року) збіг, однак
ОСОБА_2. так й не повернула зазначену в розписці суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину,
яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або
оспорювання окремих його частин може
письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення
суду не може Грунтуватися на свідченнях свідків.
Законом прямо не передбачено, що недодержання сторонами
письмової форми договору позики має наслідком його недійсність.
Ні відповідач ОСОБА_2., ні будь-яка інша заінтересована
особа не звертались до суду з позовом про визнання договору позики на суму
1000,0 грн., укладеного в усній формі між ОСОБА_1. та ОСОБА_2., чи розписки
ОСОБА_2. від 07.12..2006 року недійсними.
Згідно із ст. 204 ЦК
України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Крім того, на підставі ч.І ст. 88 ЦПК України позивачу
ОСОБА_1. як стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої
сторони - відповідача ОСОБА_2.. документально підтверджені понесені судові
витрати у вигляді сплати держмита (судового збору) у сумі 51,0 грн. (п'ятдесят
однієї гривні) та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
цивільної справи у сумі 30 грн.
Керуючись ст. 204, ч. 1 ст. 218, ч. 1 ст. 509, ч. 1 ст.
625, ст. 1047, ч. 1 ст. 1049 ЦК
України, ст. 81, ч. 1 ст. 88, ст. 209, 213, 215, 224 - 226 ЦПК України,
суд, -
вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у
розмірі 1000,0 грн. (одна тисяча гривень).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені
документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору (державного
мита) у сумі 51,0 грн. (п'ятдесят однієї гривні) та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 30,0 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в
апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або шляхом безпосередньої подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.