У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 березня 2007 року                                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Балюка М.І.,

Косенка В.Й.,

Прокопчука Ю.В.,

Барсукової В.М.,

Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,

Берднік І.С.,

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Гнатенка А.В.,

Лихути Л.М.,

Сеніна Ю.Л.,

Григор'євої Л.І.,

Лященко Н.П.,

Шабуніна В.М., -

Гуменюка В.І.,

Охрімчук Л.І.,

Патрюка М.В.,

розглянувши
в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з винятковими
обставинами ухвали апеляційного суду Донецької області від 27 жовтня 2003 року
та ухвали Верховного Суду України від 19 травня 2006 року в цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до державного відкритого акціонерного товариства дочірне
підприємство «Шахта ім. К.І. Поченкова» Державної холдингової компанії
«Макіїввугілля» (далі - шахта ім. К.І. Поченкова) про стягнення заборгованості
із заробітної плати, компенсації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2001 року позивач звернувся до
суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що він працював на шахті ім.
К.І. Поченкова, однак при звільненні з ним не був проведений повний розрахунок.

Рішенням  Червоногвардійського   районного
суду   м. Макіївки  від 27 січня 2003 року позов задоволено, на  користь
ОСОБА_1  із шахти ім. К.І.
Поченкова стягнуто 5 371 грн. 30 коп.

Ухвалою
Червоногвардійського
районного   суду   м. Макіївки
від  17 липня  2003 року
в  даній   справі
здійснено   заміну  боржника - шахту ім. К.І. Поченкова на
Українську державну компанію по реструктуризації підприємств вугільної
промисловості «Укрвуглереструктуризація» (далі - УДК
«Укрвуглереструктуризація»).

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 27 жовтня 2003 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, у
задоволенні заяви про заміну боржника відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 19
травня 2006 року ухвалу апеляційного суду від 27 жовтня 2003 року залишено без
зміни.

У липні 2006 року до Верховного Суду
України надійшла скарга ОСОБА_1 про перегляд ухвали апеляційного суду від 27
жовтня 2003 року та ухвали Верховного Суду України від 19 травня 2006 року у
зв'язку з винятковими обставинами з підстав неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одного і того самого положення закону. Зокрема, в
аналогічній справі за позовом ОСОБА_2 до шахти ім. К.І. Поченкова Верховним
Судом України прийнято протилежне рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 ЦПК
України підставою оскарження у зв'язку з винятковими обставинами судових рішень
у цивільних справах після їх перегляду у касаційному порядку є неоднакове
застосування судом касаційної інстанції одного і того ж положення закону.

Факт неоднакового застосування Верховним Судом України положень ст. 11
Закону України «Про виконавче провадження» стверджується судовими рішеннями в
зазначеній справі та у справі ОСОБА_2 до шахти ім. К.І. Поченкова про заміну
боржника у виконавчому провадженні.

Зазначена обставина є підставою для перегляду оскаржених судових рішень у
зв'язку з винятковими обставинами.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах дійшла до висновку, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням
Червоногвардійського районного суду м. Макіївки від 27 січня 2003 року, на
підставі якого було видано виконавчий лист і відкрито виконавче  провадження
на  користь ОСОБА_1, із шахти ім.
К.І. Поченкова стягнуто 5 371 грн. 30 коп.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на час розгляду судами
заяви) сторонами у виконавчому провадженні є фізичні або юридичні особи.

Боржником є фізична чи юридична особа,
яка зобов'язана за рішенням вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

У разі вибуття однієї із сторін
державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама
сторона вправі звернутися до суду із заявою про заміну сторони її
правонаступником.

Відповідно до ст.ст. 100, 101 ЦПК
України (1963 року), ст. 26 ЦК України (1963 року) здатність мати цивільні і
цивільні процесуальні права та обов'язки та здійснювати їх, в тому числі і в
процесі виконання судових рішень, визнається за підприємствами, які є юридичними
особами.

Статусу суб'єкта права і юридичної
особи підприємство набуває з моменту його реєстрації (ст. 5 Закону України «Про
підприємства в Україні», який діяв на час ухвалення судових рішень).

Діючим на той час законодавством (ст.
37 ЦК України (1963 року) та
ст. 34 Закону України «Про підприємства в Україні») передбачалося дві
форми припинення підприємства - ліквідація (в тому числі у зв'язку з визнанням
його банкрутом) і реорганізація. Підприємство вважається реорганізованим або ліквідованим
з моменту виключення його з державного реєстру України.

Тобто статусу суб'єкта права і
юридичної особи підприємство позбавляється після завершення здійснення щодо
нього ліквідаційного процесу і виключення його з державного реєстру.

Підставою процесуального
правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок
якого відбувається вибуття сторони із спірних чи встановлених судом
правовідносин.

Заміна сторін іншими особами можлива,
коли їх матеріальні права і обов'язки переходять до цих осіб.

Таким чином, виходячи з аналізу
зазначених правових норм слід дійти висновку, що відповідно до ч. 5 ст. 11
Закону України «Про виконавче провадження» процесуальне правонаступництво у
виконавчому провадженні, тобто заміна на будь-якій стадії виконавчого
провадження стягувача або боржника іншою особою можливе у зв'язку з вибуттям
правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його
правонаступником.

При цьому правонаступництво особи може
бути загальним (щодо юридичної особи - у разі її припинення) або частковим
(наприклад, у результаті уступки спірної вимоги чи у зв'язку з прийняттям на
себе обов'язку іншої особи).

Проте, як убачається з матеріалів
справи, накази про ліквідацію шахти ім. К.І. Поченкова, про затвердження
комплексу робіт по її ліквідації, про затвердження розподільчого балансу
(Міністерства палива та енергетики України № 387 від 14 серпня 2001 року і 31
серпня 2001 року; Державної холдингової компанії «Макіїввугілля» від 21 серпня
2001 року, ДК «Укрвуглереструктуризація» від 3 жовтня 2001 року і 23 грудня
2002 року), як і постанова господарського суду Донецької області від 18
листопада 2002 року про відкриття ліквідаційної процедури прийняті до
постановлення Червоногвардійським районним судом м. Макіївки рішеннявід 27
січня 2003 року у справі про стягнення із шахти ім. К.І. Поченкова на користь
ОСОБА_1 грошових сум і були предметом судового розгляду.

На час вирішення судами заяви про
заміну боржника правовий статус  шахти
ім. К.І. Поченкова не змінився, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб
вона виключена не була, про що свідчить довідка Донецького обласного управління
статистики Державного комітету статистики України від 24 вересня 2003 року
(а.с. 103).

За таких обставин у районного суду не
було передбачених ч. 5 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»
підстав для відкликання виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду
від 27 січня 2003 року, що набуло законної сили, і для проведення заміни
боржника, визначеного цим рішенням.

Скасовуючи ухвалу районного суду від 17
липня 2003 року та відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви про заміну боржника
у виконавчому провадженні, апеляційний суд обґрунтовано виходив із
відсутності  підстав   для
такої  заміни,  оскільки
правовий  статус  шахти
ім. К.І. Поченкова з моменту постановлення судом рішення не змінився і
вона не виключена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Перевіряючи зазначену ухвалу в
касаційному порядку Верховний Суд України правомірно залишив її без зміни
відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 357, п. 1 ч. 1
ст. 358 ЦПК України, розглядаючи справу в порядку провадження у зв'язку з
винятковими обставинами, Верховний Суд має право постановити ухвалу про
відхилення скарги і залишення рішення, ухвали без змін, якщо визнає, що судові
рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З наведених мотивів підстав для
скасування ухвали апеляційного суду та ухвали Верховного Суду України, якою
залишено без зміни ухвалу  апеляційного
суду, не вбачається.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 жовтня 2003 року та
ухвалу Верховного Суду України від 19 травня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     А.Г.
Ярема

Судді:                                                                 М.І.
Балюк

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

А.В. Гнатенко

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко

А.В. Костенко

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Н.П. Лященко

Л.І. Охримчук

М.В. Патрюк

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін

В.М. Шабунін