Справа №22ц-3277/2007 р.
Головуючий в суді 1 інстанції Корнієнко С.В.
Доповідач в суді 2 інстанції Даценко Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого
судді Приходька К.П.,

суддів Сліпченка
О.І., Даценко Л.М.,

при секретарі
Зозулі Н.С.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
Кредитної спілки „Аккорд" в особі Васильківського відділення Кредитної
спілки „Аккорд" на ухвалу судді Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 10 серпня 2007 року у справі за заявою Кредитної спілки „Аккорд" в особі
Васильківського відділення Кредитної спілки „Аккорд" про видачу судового наказу, -

встановила:

У серпні 2007
року Кредитна спілка „Аккорд"
в особі Васильківського відділення Кредитної спілки „Аккорд" звернулася до
суду із заявою, в якім просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на
користь Кредитної спілки „Аккорд"
в особі Васильківського відділення Кредитної спілки „Аккорд" кредиту в сумі
1817,48 грн., боргу за процентами в сумі 947,64 грн., судового збору в сумі
25,50 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
15,00 грн.

Ухвалою судді
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2007 року у
прийнятті заяви про видачу судового наказу відмовлено з підстав, передбачених ст. ст. 98, 100 ЦПК
України.

На вказану
ухвалу подана апеляційна скарга, в якій апелянт просить її скасувати, як
незаконну.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у
прийнятті заяви про видачу судового наказу, суддя виходив з того, що заява не
відповідає вимогам ст. 98 ЦПК України, також зазначені вимоги підлягають
розгляду в позовному провадженні.

Однак, з такими
висновками судді погодитись неможливо, оскільки вони не відповідають обставинам
справи та вимогам закону.

Згідно п. 1 ч. 1
ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу, яка
ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Згідно п. 2 ч. 1
ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового
наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається із
матеріалів справи, заява про видачу судового наказу ґрунтується на правочині,
вчиненому у письмовій формі, та відповідає формі і змісту відповідно до вимог
ст. 98 ЦПК України.

Судом
встановлено, що сума боргу ОСОБА_1. складається не лише із суми заборгованості
за кредитом, але й сум заборгованості по процентам, нарахування яких необхідно
вважати спором про право.

Про те, суддя не
звернув уваги на те, що як сума кредиту, так і проценти за користування
кредитом на фактичний залишок суми кредиту, виходячи із розрахунку 0,1151 за
кожний день користування кредитом, передбачені п. 1.1, п. 2.1-2.3 договору №
386 ВАС від 09.11.2005 р.
(а. с 16)

Оскільки
проценти за користування кредитом передбачені договором про надання кредиту від
09.11.2005 р., то колегія
суддів вважає безпідставним висновок суду про те, що нарахування сум
заборгованості по процентам необхідно вважати спором про право.

З урахуванням
наведеного, колегія суддів вважає, що суддя безпідставно відмовив у прийнятті
заяви про видачу судового наказу, оскільки із заяви про видачу судового наказу
і поданих документів не вбачається спору про право.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги
заслуговують на увагу, ухвала судді від 10 серпня 2007 р. підлягає скасуванню,
а справа - направленню до суду першої інстанції з передачею питання на новий
розгляд відповідно до вимог п.3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Кредитної спілки „Аккорд"
в особі Васильківського відділення Кредитної спілки „Аккорд" задовольнити.

Скасувати ухвалу
судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2007
року і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і відповідно до вимог ст. 324 ЦПК
України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає
провадженню в справі.