Справа № 22-1996 2007 p.                                                             1 інстанція Черненко І.В.
Категорія 39,41                                                                              доповідач Фомічов С.Е.
РІШЕННЯ

іменем України

4 грудня 2007 року                                                    Апеляційний суд Кіровоградської області

судова палата в цивільних справах у
складі;

Головуючого  -                   Черненко В.В.

Суддів                -                  Говорухіна В.П.

Фомічова С.Е.

При секретарі -                    Ткач І. В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну
справа за апеляційною скаргою
Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Агро Стар» на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда
Кіровоградської області від 17 липня 2007 року.

Заслухавши доповідача, сторони та представників сторін, вивчивши матеріали справи,
колегія суддів судової палати, -

ВСТАНОВИЛА;

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до СЗАТ «Агро Стар» в якому просить стягнути з відповідача 10376 грн.
заборгованість по заробітній платі, 10402 грн.
середнього заробітку за час затримки розрахунку, 1256 грн. компенсації за невикористану відпустку та 5000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди. В обгрунтовання своїх вимог зазначив,
що він працював з 25 листопада 2003 року по 24 жовтня 2005 року він працював начальником охорони підприємства відповідача
і звільнився за власним бажанням. З листопада
2004 року по час звільнення заробітна плата йому не виплачувалась. Його
заробітна плата складала 800 грн. в місяць, зі штатним розкладом він ознайомлений не був і на його думку не було ніякого сенсу
йому їздити з м. Кіровоград в смт. Устинівка на роботу за 230
грн. на місяць. На час звільнення остаточного розрахунку з ним не провели та не сплатили компенсацію за
невикористану відпустку. Просив суд задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда Кіровоградської
області від 17 липня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково,
а саме стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_1 9063,87 грн. заборгованість по заробітній платі, 10296 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку, 999,45
грн. компенсації за невикористану відпустку та 1400 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

2

В апеляційні скарзі СЗАТ «Агро Стар» ставиться питання про скасування
судового рішення від 17 липня 2007 року так,
як воно на їх думку постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд при постановці рішення не провів
ретельної перевірки обставин справи та не
надав об'єктивної оцінки зібраним доказам по справі. Так судом першої інстанції
було помилково взято за основу довідки № 153 від 25 травня 2004 року та №160 від 8 червня 2004 року про те, що його
заробітна плата складає 800 грн. на місяць. Дане
ствердження є помилковим так, як дані довідки видавались для отримання кредиту і були підписані неповноважною особою. Крім того
суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив, що 24 жовтня 2005 року
позивач працював на підприємстві, але він в цей день не працював і не звертався до підприємства з вимогою про
остаточний розрахунок. Просили суд скасувати
рішення суду, а справу направити на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та в межах позовних вимог заявлених в
суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЩІК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах дійшла до
висновку, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних підстав;

Суд першої інстанції при постановці вказаного рішення, відповідно до вимог
ст. 10 ЦПК України провів ретельної перевірки обставин
справи, але дійшов до помилкового висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню. Так судом першої інстанції встановлено, що звільнення позивача відбулось за власним бажанням
24 жовтня 2005 року і з ним не було проведено
остаточний розрахунок. З даним висновком суду першої інстанції не можливо погодитись так, як позивач від отримання остаточного
розрахунку відмовився про, що було складено
акт від 25 жовтня 2005 року, в зв'язку з непогодженням зі сумою сплати, а відповідно до табелю виходу на роботу 24 жовтня 2005 року
він був відсутній на робочому місці. Крім того
позивачеві направлялось повідомлення про необхідність звернення до підприємства для отримання остаточного розрахунку 20 грудня
2006 року, але позивач не приходив для отримання розрахункових так, як він не
погоджувався з сумою заборгованості. Відповідно до вимог
ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх належних сум, що
належать йому від підприємства проводяться в день звільнення, Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені йому не пізніше наступного дня після
пред'явлення вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні власник в
усякому випадку повинен в зазначений цією статтею
строк виплатити не оспорювань суму. В даному випадку підприємство пропонувало позивачеві отримати суму остаточного
розрахунку 25 жовтня 2005 року так, як він не був
присутнім на роботі в день звільнення, але останній відмовився. Згідно до вимог
ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника належних звільненому
працівникові сум в строки, зазначені в ст. 116 КЗпП
України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по
день фактичного розрахунку. Суд першої шстанції
помилково застосував положення даної статті так, як вбачається з матеріалів даної справи між сторонами існував спір про розмір
заборгованості, а позивач не отримав остаточний
розрахунок не з вини підприємства, а з власної ініціативи. За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що
підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не має.

3

Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підстави своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем в судовому засіданні не було
надано доказів того, що відповідач повинен йому
сплачувати заробітну плату в сумі 800 грн. що місяця, надані ним довідки № 153 від 25 травня 2004 року та №160 від 8 червня 2004
року про те, що його заробітна плата складає 800
грн. на місяць не можуть бути підставами для нарахування саме такої суми так, як вони протирічить наданим до суду
штатним розкладам підприємства та спростовуються
відомостями про його заробітну плату надані до апеляційного суду Управлінням
пенсійного фонду України в Устинівському районі Кіровоградської області. Будь яких інших доказів позивачем не було надано
до суду. Підприємство визнає заборгованість
перед позивачем в сумі 451,16 грн., яка не була сплачену
позивачеві під час звільнення, а тому дана сума підлягає стягненню з
відповідача.

За таких обставин судова палата дійшла до висновку, що рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда Кіровоградської області
від 17 липня 2007 року скасуванню з ухваленням нового
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст. 303, 307, 309, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Агро Стар» на рішення Кіровського районного суду
міста Кіровограда Кіровоградської області від 17 липня 2007 року - задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда Кіровоградської
області від 17 липня 2007 року скасувати.
Постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Агро Стар» на користь ОСОБА_1 451,16 грн..

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення апеляційного суд набирає чинності з моменту її проголошення.
Касаційна скарга може бути подана протягом
двох місяців з дня набрання законної сили ухвали апеляційного
суду до Верховного Суду України.