Справа № 22 / 5а                                        Головуюча у 1 -й інстанції Бондарчук В.В.
Категорія 29                                               Доповідач
Ухвала Іменем     України

24 січня 2007 року Апеляційний суд Житомирської
області у складі:

головуючої                                  Плотіциної
Н.А.

суддів                                         Кашапової
Л.М.

Омельчука   М.І.

при секретарі                               Константіновій І.А.

з участю
сторін

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом виконавчого комітету Житомирської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення та зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Житомирського міськвиконкому про визнання права на житло за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на заочне рішення Корольовського
районного суду від 23 вересня 2005 року,

встановив:

позивач звернувся до суду з
вказаним позовом, зазначивши, що відповідачі прописані
та проживають в квартирі АДРЕСА_1. Перевіркою КВЖРЕП -3 встановлено, що останні самовільно
зайняли жиле приміщення квартири АДРЕСА_2, а тому Житомирський міськвиконком просив
виселити ОСОБА_1 із самовільно зайнятого приміщення без надання іншого житла.

ОСОБА_1 пред'явили зустрічний позов до виконкому про визнання за ними права на проживання у спірній квартирі, посилаючись
на те, що вказану квартиру їм було виділено КВЖРЕП-3
м. Житомира, як підсобне приміщення.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 23 вересня 2005 року позов
виконкому Житомирської міськради задоволений. Виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 без надання
іншого житла.

В зустрічному позові ОСОБА_1 до Житомирського міськвиконкому про визнання
права на житло відмовлено за безпідставністю.

У апеляційній скарзі, яка розглядається, порушується питання про скасування
рішення суду, як такого , що не відповідає нормам
матеріального і процесуального законодавства. Апелянти вказують, що спірна
квартира ним надана, як підсобне приміщення. За давністю документи
про виділення підсобного приміщення втрачені, а тому вважають
рішення є помилковим.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України суд прийшов до висновку про відхилення
апеляційної скарги з наступних підстав.

Як видно із
матеріалів справи відповідачі ОСОБА_1 прописані і проживають в квартирі АДРЕСА_1.

Квартира АДРЕСА_2 відноситься до фонду Житомирського міськвиконкому.

Відповідно до вимог ст. 58 Житлового Кодексу України, єдиною
підставою для вселення є ордер.

Згідно ст. 116 ч.3 ЖК України особи, які самоправно
зайняли жиле приміщення підлягають виселенню без надання їм
іншого жилого приміщення.

Враховуючи положення ст. 60 ЦПК України, коли кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу , суд прийшов до правильного
висновку, що ОСОБА_1 самовільно зайняли спірну квартиру з якої їх слід виселити без надання іншого житла, оскільки
останніми не надано доказів суду, що вони спірним житлом користуються на
законних підставах.

Вірним є також висновок суду про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання за ними права на проживання в
квартирі, оскільки сплата комунальних послуг, тривале
проживання в спірній квартирі не може являтись підставою для задоволення
їх позовних вимог.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не містять ознак порушення норм матеріального і
процесуального законодавства, а тому є необгрунтованими.

Підстав для скасування рішення суду
не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303,307,308,
313-315, ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 23 вересня 2005
року залишити без змін .

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена з цього часу у касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України протягом  двох
місяців.