Справа № 22ц 1102/2007 р.              Головуючий
1 інстанції Андрощук
апеляційної інстанції Лисенко
УХВАЛА.

11
червня 2007 року.                                                                       м.  Миколаїв.

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Кутової
Т.З. та Данилової О.О.,

із секретарем
судового засідання Варміш О.С. ,

з участю :

представників
позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

представників
відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5,  у
відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_2 переглянула ухвалу місцевого Заводського районного суду м.  Миколаєва від 23 березня 2007 року,  постановлену за заявою ОСОБА_2 про перегляд
рішення суду 1 інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення осіб,  які беруть участь у справі і з'явилися у дане
судове засідання,  перевіривши у межах
оскарження обставини та докази,  якими
сторони їх стверджували , -

установила:

5
листопада 2005 року ОСОБА_1 пред'явила зазначений позов.

Його
обґрунтовувала тим,  що подружжю
ОСОБА_4,  які є її дідусем та
бабусею,  на праві спільної часткової
власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 і їх частки в ньому були рівними.

ІНФОРМАЦІЯ_1
дід помер і належну йому частку названого будинку шляхом фактичного вступу в
управління й володіння у рівних частках спадкували його дружина та 4
дітей,  ОСОБА_4. ОСОБА_6 (відповідач по
справі),  ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Таким
чином,  кожному із перелічених дітей
спадкодавця стало належати по 1/10 частини будинку. Власницею решти 3/5
частини,  стала ОСОБА_9"..

ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_9. і належне їй майно,  шляхом
фактичного вступу в управління й володіння ним,
спадкувала лише ОСОБА_10,
оскільки брати ОСОБА_8 і ОСОБА_7 відмовилися від спадщини на її користь.
Частка спадкоємиці у будинку склала 9/10 його часток. Решта,  1/10 частина будинку належить відповідачеві.

Проігнорувавши
указані обставини,  27 липня 1989 року
державний нотаріус видав свідоцтва про право на спадщину на ім'я ОСОБА_10.
ОСОБА_6 та ОСОБА_9. де зазначив,  що вони
в рівних частинах спадкували майно ОСОБА_11 і частка кожного з них становить
1/3 його частину.

У
подальшому названа помилка потягнула наступну помилку при видачі свідоцтва про
право на спадщину на ім'я ОСОБА_10 і та,
замість того,  щоб спадкувати 3/5
частини будинку після смерті ОСОБА_9. фактично спадкувала лише 1/3 частину.

Через таке і
позивачка,  вступивши у права спадкоємця
після смерті ОСОБА_10,  замість 9/10
часток будинку спадкувала лише 2/3 його частки.

Посилаючись на
наведене,  просила суд про задоволення
позову.

Рішенням
місцевого Заводського районного суду м.
Миколаєва від 23 травня 2006 року у позові відмовлено за його
недоведеністю.

Ухвалою
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 28 вересня 2006 року зазначене рішення залишено без
змін.

28
лютого 2007 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про
перегляд рішення суду 1 інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами,  якими,
на її думку,  є отримання з архіву
довідки щодо дійсних власників спірного будинку та криміншіістичне відтворення
первісного правоустановчого документу.

Ухвалою
місцевого суду Заводського району Миколаївської області від 23 березня 2007
року у задоволені заяви відмовлено за відсутності правових підстав для такого.

Не
згодившись із таким,  позивачка та її
представник ухвалу оскаржили й просили скасувати,  оскільки,
як на їх думку,  суд невірно
тлумачив,  а. відповідно,  і застосував норми цивільно-процесуального
законодавства,  якими врегульовано
порядок перегляду судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами,  що не дало суду можливості дійти вірних
висновків по заяві.

Апеляційну
скаргу слід відхилити,  а оскаржену
ухвалу суду 1 інстанції залишити без зміни,
оскільки місцевий суд постановив її з додержанням норм матеріального й
процесуального права.

Дійсно,  главою 4 розділу У ЦПК України передбачена
можливість перегляду рішень суду,  що
набрали законної сили у зв'язку з нововиявленими обставинами.

ст.  361
ЦПК України,  яка є складовою названої
глави,  виписані підстави такої
процесуатьної дії.

За
нею,  підставами перегляду рішення,  ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами є:

1/
істотні для справи обставини,  що не були
і не могли бути відомі особі,  яка
зверталася із заявою,  на час розгляду
справи;

2/
встановлені вироком суду,  що набрав
законної' сили,  завідомо неправдиві
показання свідка,  завідомо неправильний
висновок експерта,  завідомо неправильний
переклад,  фальшивість документів або
речових доказів,  що потягли за собою
ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення:

З/
скасування судового рішення,  яке стало
підставою для ухвалення рішення чи постановления
ухвали,  що підлягають перегляду;

4/
встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону,  іншого правового акту чи їх окремого
положення,  застосованою судом при
вирішенні справи,  якщо рішення суду ще
не виконане.

Перелік
зазначених підстав є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

В заяві
ОСОБА_2 не наведеного жодної з указаних вище підстав,  які б могли слугувати перегляду судового
рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами,
а тому місцевий суд вірно відмовив у її задоволенні.

Інше -
було б розширене тлумачення судом закону і фактичне доповнення згаданої статті
Цивільного кодексу новою підставою перегляду у

зв'язку
з нововиявленими обставинами судового рішення,
що набрало законної сили,  а таке
не с функцією
судової влади.

Що ж до
посилань заявника на невірне встановлення судом дійсних власників спірного
будинку,  то вони не можуть слугувати
підставою для перегляду оскарженої ухвати
у зв'язку з нововиявленими обставинами,
оскільки не є такою обставиною,  з
якою законодавець пов'язує перегляд судових рішень у порядку 361 ЦПК України.

Більше того,  указані обставини були предметом судового
дослідження й оцінки,  і. навіть при їх
доведеності,  могли бути підставою лише
для перегляду судових рішень суду першої та апеляційної інстанції в касаційному
порядку.

За
такого,  судова колегія вважає,  що місцевий суд повно та всебічно дослідив
всі необхідні обставини справи,  дав
належну оцінку твердженнях; сторін,
розглянув заяву в межах вимог чинного цивільно-процесуального законодавства
внаслідок чого постановив законну та обгрунтовану ухвачу. підстав для
скасування якої не встановлено.

Керуючись
главою 4 розділу У ЦПК України ЦПК України,
колегія суддів .-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_12 відхилити.

Ухвалу
місцевого Заводського районного суду м.
Миколаєва від 23 березня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення і з цього часу протягом двох місяців
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України,