АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа
№22ц-651/07                                                                Головуючий
спори про право                                                      Овсієнко
власності                                                                                    Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28"
березня 2007 р. колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                            Храпка В.Д.,

суддів                                        Сіренка
Ю.В., Магди Л.Ф.

при
секретарі                           Пономаренко
Ю.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про уточнення ідеальних часток у
власності на будинковолодіння., заслухавши учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

встановила:

ОСОБА_2
в липні 2005 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про уточнення
ідеальної долі та визнання за ним права власності на 61/100 частину
будинковолодіння, АДРЕСА_1. Зазначав, що рішенням Смілянського міського суду
від 12 вересня 1979 року за ним визнано право власності на 2/5 частини
вказаного будинковолодіння з виділенням в натурі. Рішенням Смілянського
міського суду від 14 червня 1996 року за ним визнано право власності ще на 3/50
частин цього будинковолодіння без виділу в натурі. 27 грудня ОСОБА_3 та ОСОБА_4
подарували ОСОБА_1 27/50 частин будинковолодіння, позбавивши його тим самим
спадкового майна. Таким чином, враховуючи невиділені в натурі належні йому на
праві власності 3/50 частин будинковолодіння, його частка в цьому
будинковолодінні становить 61/100, що оспорюється відповідачкою ОСОБА_1, яка є
співвласницею іншої частини будинковолодіння. Посилаючись на вказані обставини
ОСОБА_2 просив про задоволення позову.

Рішенням
Смілянського міськрайонного суду від 22 січня 2007 року позов задоволено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, порушує
питання про скасування рішення суду та направлення справи до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України,
колегія судців приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до
відхилення з таких підстав.

2

Відповідно
до ч.1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По
справі встановлено, що відповідно до рішення Смілянського міського суду від 12
вересня 1979 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 2/5 частин спірного
будинковолодіння.

Рішенням
Смілянського міського суду від 14 червня 1996 року за позивачем визнано право
власності ще на 3/50 частин цього будинковолодіння в порядку спадкування, які
реально йому не виділені та знаходяться в користуванні відповідачки.

Крім
цього, ОСОБА_2, побудовані прибудова «а», гараж «Г», прибудова до сараю «б»,
які зазначені в технічному паспорті будинковолодіння, тобто є узаконеними,
проте до розрахунку часток не входили.

Відповідно
до договору дарування від 27 грудня 2003 року відповідачці ОСОБА_1 належить
27/50 частин цього будинковолодіння.

Розрахунком
Смілянського відділку КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної
інвентаризації» встановлено, що ідеальна частка в ОСОБА_2 з урахуванням
зазначених часток та фактичного користування будівлями і спорудами становить
61/100, в ОСОБА_1-39/100.

Відповідно
до статті 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності

З огляду
на це, висновок суду, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню
відповідає обставинам справи і є правильним.

Оскільки    оскаржуване   рішення
суду   першої   інстанції
відповідає    вимогам
матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи
перевірялись судом і не спростовують його висновків, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає. Керуючись ст.ст. 307; 308; 314; 315 ЦПК України,
судова палата -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської
області від 22 січня 2007 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двох місяців.