АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-4234 від 2007 року                   Головуючий
в 1 - шій інстанції - Зосименко С.Г.
Категорія   32                                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2007 року                                                                           м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області
в складі:

Головуючого
судді: Калиновського А.Б.

Суддів: -
Кіктенко Л.М., Кузнецова
В.О.

При секретарі:
Кочковій А.В.

Розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2007 року

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
доОСОБА_1, третя особа: ЖКП «Північне» про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим приміщенням,

Встановила:

У грудні 2006
року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки про визнання її
такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що відповідачка була зареєстрована у спірній квартирі як
член сім'ї позивача. 21 травня 2003 року шлюб між позивачем ОСОБА_2 та
відповідачкою ОСОБА_1  було розірвано. У
2005 році позивачі звернулися до суду з позовом про визнання відповідачки
такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1. Рішенням
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2005 року
позивачам у задоволенні позову було відмовлено, а зустрічні позовні вимоги
відповідачки про вселення було задоволено. З моменту набрання рішенням суду
законної сили, тобто з 26 квітня 2005 року відповідачка у спірній квартирі не
проживає, спроби вселитися у квартиру не приймала, тому просили визнати її
такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У січні 2007
року відповідачка пред'явила зустрічний позов про вселення у спірну квартиру.
Однак, 16 березня 2007 року у судовому засіданні відповідачка подала письмову
заяву про відмову від зустрічного позову і ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2007 року була прийнята відмова ОСОБА_1
від зустрічного позову і провадження у справі за зустрічним позовом закрито.

Рішенням
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 були задоволені.

В апеляційній
скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду та постановления нового рішення
про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за
необхідне скаргу відхилити з наступних підстав.

Встановлено, що
у грудні 2006 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачки про
визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою
АДРЕСА_1 на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України з тих підстав, що вона більш ніж
шість місяців не проживає у спірному приміщенні без поважних причин.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд обґрунтовано виходив з того, відповідачка в квартирі
АДРЕСА_1 більш, ніж шість місяців не проживала

2

без поважних причин, позивачі не перешкоджали їй
у проживанні у вказаній квартирі, з приводу цього вона нікуди не зверталась, що
підтверджується довідкою ДВС в Індустріальному районі м. Дніпропетровська №
ОМ6/14389 від 20 листопада 2006 року, довідкою ЖКП «Північне» №2411 від 23
листопада 2006 року та довідкою Індустріального РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області №1577 від 14 лютого 2007 року.

Після набрання
чинності рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24
березня 2005 року про вселення відповідачки у спірну квартиру, вона не
вселилась та відмовилась від зустрічного позову про вселення у вказану
квартиру, її відмова прийнята судом і в цій частині закрите провадження, що
свідчить про те, що вона втратила інтерес до даної квартири.

Рішення суду
відповідає вимогам матеріального та процесуального права, встановленим
обставинам і матеріалам справи.

Доводи скарги не
спростовують правильність висновків у рішенні суду. Відповідачка не надала суду
доказів відсутності у спірній квартирі більш ніж шість місяців з поважних
причин. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка син відповідачки ОСОБА_4 пояснив, що
замки в квартирі не мінялися, він має ключі від квартири ще з того часу, як
проживав там з батьками і може вільно туди заходити. А два роки тому мати
останній раз звернулась до нього, щоб забрати свої речі з квартири та не
висловлювала свого наміру проживати у дані квартирі.

Інші доводи
скарги зводяться до переоцінки доказів по справі та не підтверджуються наявними
доказами поважності відсутності відповідачки у спірній квартирі більш ніж шість
місяців. Тому відсутні підстави для скасування законного рішення суду.

На підставі
викладеного та керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.