СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНА

25 січня   2007
року                                                                                                            м.
Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах   апеляційного суду Одеської
області   в складі:

головуючого -                                                Панасенкова В.О.

суддів:                                                             ПарапанаВ.Ф..,

Громіка Р.Д..

при секретарі:                                                 Бондаренко Н.В.

за участю
позивача ОСОБА_1., відповідачки
ОСОБА_2. та представника третьої особи, ОСОБА_3, - ОСОБА_4..

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від 15 листопада 2006 року

за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи,

ОСОБА_3, про
поділ спільного майна подружжя,

встановила:

23 листопада 2004 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про поділ спільного майна подружжя.
В заяві позивач ОСОБА_1. зазначав, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою з
ІНФОРМАЦІЯ_1 і у них народилися дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і син ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

За час шлюбу вони придбали нежилу споруду загальною
площею 186 кв.м.. яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, і оформлена на дружину ОСОБА_2. на
підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1.

Крім того, батько відповідачки ОСОБА_2. - ОСОБА_7. 08 лютого 1993 року
подарував їй двокімнатну квартиру АДРЕСА_2,
у якій їх сім'я проживає до теперішнього часу. За цей час вони провели
капітальний ремонт квартири, чим суттєво збільшили її вартість. Тому він
вважає, що ця квартири є спільною сумісною власністю подружжя.

Посилаючись на ці обставини, та на ст.
ст. 62, 69 СК України, позивач ОСОБА_1.
просив суд поділити спільне майно подружжя, передав йому у власність 1/2
частину нежилої споруди загальною площею 186 кв. м. і 1/2 частину двокімнатної
квартири.

Відповідачка
ОСОБА_2. позов визнала.

Головуючий у першій інстанції
Малиновський О.М.                                  Справа № 22ц-397
07

Доповідач апеляційної інстанції
Папасепков И.О.                                         Категорія ЦИ: 35

2

Справа розглядалася судами неодноразово.

При новому
розгляді справи до участі у справі був притягнутий у якості третьої особи,
ОСОБА_3.

Представник третьої особи, ОСОБА_3, ОСОБА_4., проти позову заперечувала і в судовому засіданні пояснила, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 між ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2. був укладений договір
позики грошів в сумі 82 660 грн.. що еквівалентно
16 208 дол. США, відповідно до якого ОСОБА_2.
позичила у ОСОБА_3 зазначену суму грошів. В забезпечення виконання цього
договору ІНФОРМАЦІЯ_5 між ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2. був укладений
договір застави нежилої будівлі (магазину "ІНФОРМАЦІЯ_6") площею 186,
0 кв.м. Позивач ОСОБА_1. дав згоду на укладення договору застави. Тому, на її
думку, він не має права вимагати поділ цієї будівлі.

Відповідачка ОСОБА_2. в судовому засіданні пояснила, що
договір застави приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_6" був укладений з
порушеннями закону.

Останнім рішенням суду першої інстанції у задоволенні
позову ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1. просить рішення
суду першої інстанції скасувати, справу направити на новий судовий розгляд,
мотивуючи тим. що рішення суду першої інстанції є незаконним.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги позивача
ОСОБА_1.. пояснення
на апеляцію позивача ОСОБА_1.,
відповідачки ОСОБА_2. та представника третьої особи. ОСОБА_3, - ОСОБА_4.,
перевіривши матеріали справи, законність і
обгрунтованість заочного рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1.
задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з
дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі -
ОСОБА_1. та ОСОБА_2., перебувають у шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

За час шлюбу 08 лютого 1993 року відповідачці ОСОБА_2.
подарували спірну двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 9-10).

В судовому засіданні не доведено те, що внаслідок затрат позивача ОСОБА_1.
вартість цієї квартири істотно збільшилися.

На підставі свідоцтва про право
власності на нежитлову будівлю(магазин "ІНФОРМАЦІЯ_6") НОМЕР_1
відповідачці ОСОБА_2. натежить приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
8).

ІНФОРМАЦІЯ_4 між
ОСОБА_3 та відповідачкою  ОСОБА_2.   був

укладений договір позики грошей в
сумі 82 660 грн., що еквівалентно 16 208 дол.
США. відповідно до якого ОСОБА_2. позичила у ОСОБА_3 зазначену суму грошів (а.с.
74).

Головуючий у
першій інстанції    Малиновсмсий О.М.                                 Справа №
22ц-397 07

Доповідач
апеляційної інстанції   Панасснков В.О.                                         Категорія
ЦИ: 35

3

В порядку забезпечення виконання цього договору
ІНФОРМАЦІЯ_5 між ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2. був укладений договір
застави нежилої будівлі (магазину "ІНФОРМАЦІЯ_6") площею 186. 0 кв.м.
(а.с. 32).

Позивач ОСОБА_1.
дав згоду на укладення нього договору застави (а.с. 78).

Договір позики від ІНФОРМАЦІЯ_4 в сумі 16 208 дол. США був укладений відповідачкою ОСОБА_2. в інтересах сім'ї і
те, що було одержане за договором було використано на її потреби, а саме,
на закінчення будівництва магазина "ІНФОРМАЦІЯ_6", який належить їм на праві спільної сумісної власності
подружжя, що визнається сторонами в судовому засіданні.

Сума позичених грошей до теперішнього часу третій особі, ОСОБА_3, не
повернута, що також визнано подружжями ІНФОРМАЦІЯ_7 у судовому засіданні.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08 червня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_7. до ОСОБА_2., виконкому Одеської міської
ради, третіх осіб, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу
ОСОБА_8., ОСОБА_3,
про визнання свідоцтва про право власності частково недійсним і визнання права
власності на частину нежилого приміщення, зобов'язання видати свідоцтво про
право власності, свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю (магазин
"ІНФОРМАЦІЯ_6") НОМЕР_1, видане відповідачці ОСОБА_2., визнано
частково недійсним і за ОСОБА_7 визнано право власності на 12 частину
приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_6" на підставі договору про сумісну
діяльність від ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 103-104).

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1.
звернувся до суду з зазначеним позовом з метою уникнення від відповідальності
за порушення зобов'язання.

За таких обставин, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов до
обгрунтованих висновків про те, що спірна двокімнатна квартира належить
відповідачці ОСОБА_2. на праві особистої приватної власності і не має підстав
для визнання її об'єктом спільної сумісної власністю подружжя.

Подружжям ІНФОРМАЦІЯ_7 на праві спільної сумісної
власності належить 1/2 частина спірного нежитлового приміщення - магазин)
"ІНФОРМАЦІЯ_6". яке заставлено у з метою забезпечення виконання угоди
позики, яка була укладена в інтересах сім'ї і одержане за цією угодою було
використано на її потреби: будівництво магазину «ІНФОРМАЦІЯ_6».

Тому законних підстав для поділу спільного сумісного
майна подружжя і виділу позивачу ОСОБА_1. його частки у цьому майні немає.

Висновки суду першої інстанції відповідають
положенням ст. ст. 57, 60, 62, 63, 73 СК України ст.
ст. 572, 586, 587 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про
заставу» та фактичним обставинам справи, які доведені в судовому
засіданні.

Твердження позивача ОСОБА_1. в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують
висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне
застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Головуючий у першій інстанції
Малинокеький О.М.                                  Справа
№ 22ц-39707

Доповідач апеляційної інстанції
Папаеепков И.О.                                         Категорія
ЦМ: 35

4

Тому законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції й
ухвалення

нового рішення про задоволення позову немає.

Керуючись
ст.-ст. 303, 307 ч. 1 п. 1. 308. 313. 315,
317, 319 ЦПК України, колегія судців судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну   скаргу
ОСОБА_1  відхилити,      рішення Суворовського районного суду м. Одеси
від 15 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою.