РАЙОННИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
м. Севастополь, вул. Вакуленчука, 3                      тіл.:(0692) 24-32-59, 24-03-41
інстанція код суду 2702 справа №2-4774/06 справа №2-996/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2007 року                                                                  Гагарінський районний суд

м. Севастополя

у складі: головуючого судді                                             Бессараб Л.М.

при секретарі                                                  Лавріщевій О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Севастополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про РОЗІРВАННЯ ШЛЮБУ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в серпні 2006 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про розірвання шлюбу по тих підставах, що між сторонами відсутнє
взаєморозуміння і відчуття любові.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, просить їх задовольнити, розірвати шлюб з відповідачкою, оскільки між сторонами втрачені відчуття любові і
взаєморозуміння. Вважає, що неповнолітня дитина від шлюбу, може
залишитися проживати з відповідачкою.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечувала, пояснила, що, відчуття любові і взаєморозуміння
між сторонами втрачені, в терміні на примирення вона не має потреби. Проте,
просить призупинити провадження по справі по тих підставах, що з позивачем вони
проживали в трьохкімнатній квартирі, вказана квартира не приватизована,
основним квартиронаймачем є позивач, а тому вона вважає, що розірвання шлюбу
можливо лише в тому випадку, якщо буде вирішено питання з розділом квартири.

Вислухав сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У    судовому
засіданні    встановлено,    що
сторони    перебувають    в зареєстрованому шлюбі   з 28.06.1980
року, що підтверджується свідоцтвом про
шлюб НОМЕР_1 НОМЕР_2 (повторне)
(а.с.8). Від
сумісного життя мають неповнолітню дитину дочку - ОСОБА_3, яка проживає
з відповідачкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Сторони спільно не проживають, сумісне господарство не
ведуть, подружні відносини не підтримують.

Доводи відповідачки, про те, що розірвання шлюбу можливо
лише при вирішенні питання про розділ мана (квартири), суд не може взяти до
уваги, оскільки питання, пов'язане з
розділом майна може бути вирішено в порядку іншого цивільного
провадження за її позовом.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка, а тому примушувати позивача до спільного проживання з відповідачкою
суд вважає недоцільним.

При таких обставинах суд вважає, що сім'я існує формально
і збереження шлюбу недоцільно.

Місце мешкання неповнолітньої дитини Ірини, 13.04.1995 року народження
визначити з відповідачкою, трати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу
покласти на позивача - ОСОБА_1.

На підставі висловленого, керуючись
ст..ст. 24, 104, 109, 110 СК України, ст.. 10, 60, 179. 212, 214 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

ШЛЮБ між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований міським
відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління
юстиції 28 червня 1980 року, актовий
запис НОМЕР_1 - РОЗІРВАТИ.

Дитину неповнолітню ОСОБА_3, залишити проживати з матір'ю

Трати, пов'язані з оформленням розірвання шлюбу, в дохід
держави в розмірі 20 грн.
покласти на позивача - ОСОБА_1.

Відповідача
- ОСОБА_2 від трат
звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через
Гагарінський районний суд м. Севастополя шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги з її копіями до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України

Суддя