Справа № 2-706/2006 p. Справа № 2-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2007 року                                                                          Криворізький
районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді                                                   Бондарчука Г.Д.

при секретарі                                                            Ференц І.З.

за участю:

позивача                                                                   ОСОБА_1

Представника позивача:                                         ОСОБА_2

представника відповідача                                       Колісниченко
Т.М.

третьої особи:                                                           ОСОБА_3

представника третьої особи:                                   ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Криворізької
районної державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про поновлення на роботі
і оплати різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись
на те, що він працював ІНФОРМАЦІЯ_1. На цю
посаду був призначений у відповідності до його заяви та наказу завідуючого
відділом освіти Криворізької районної державної адміністрації ІНФОРМАЦІЯ_2. 01 вересня між ним та відділом освіти
Криворізької районної державної
адміністрації, в особі завідуючої відділу Потоцькою І.В. був укладений контракт
про прийняття його на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому наказ про
прийняття його на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 не видавався, запис у трудову книжку не
проставлявся. Вважає, що відсутність вищезазначеного наказу є підставою для
визнання трудового договору укладеним на невизначений термін. Наказом завідуючого відділом освіти
Криворізької районної державної адміністрації ІНФОРМАЦІЯ_3, він був звільнений
з посади ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач просив постановити рішення, яким поновити його
на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з
відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу
з 28.08.2006 року до
поновлення його на посаді.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги
уточнив, і зазначив, на підставі його заяви та виданого наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 він був
призначений на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1. В 1998 році та 2000 році між ним та Криворізькою
районною державною адміністрацією укладалися контракти про прийняття його на
посаду ІНФОРМАЦІЯ_1без видання наказу про це та без
внесення відповідного запису до трудової книжки. Останній раз контракт між ним
та Криворізькою районною державною адміністрацією укладався ІНФОРМАЦІЯ_5 з призначенням його на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1. Заяву
про прийняття його за строковим
договором на посаду директора він не писав, а з наказом та записом у трудову книжку про прийняття за строковою
трудовою угодою, його не ознайомлювали. Наказом завідуючого відділом освіти Криворізької районної державної
адміністрації ІНФОРМАЦІЯ_3,
він був звільнений з посади ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважає звільнення незаконним і просив постановити рішення, яким поновити його
на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з
відповідача на його користь різницю в заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи з 28.08.2006
року до дня постановления
рішення.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги позивача у повному обсягу та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача - Колісниченко Т.М.- у судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та просив відмовити позивачу у
задоволенні його позовних вимог у повному обсягу. При цьому посилався на те, що відповідно до Закону України
"Про освіту" керівники навчальних закладів, що є у загальнодержавній
власності приймаються на посаду шляхом укладання контракту, що і було здійснено
у випадку позивача.  При укладанні
контракту позивач знав,  що  він укладається  на

визначений термін і діє до 25.08.2006 року, проте він його підписав. Про звільнення у зв'язку із закінченням строку дії строкового договору позивач був
повідомлений 14.08.2006 року. Вказівки позивача, що
укладений контракт є незаконним вважає безпідставними, оскільки після укладання
контракту в ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач у
встановлений трудовим законодавством 3-х місячний термін не оскаржив, тим самим підтвердивши його законність. Також
просив відмовити ї у стягненні різниці у заробітку.

Третя особа по справі ОСОБА_3 та представник
третьої особи ОСОБА_4, кожен окремо, позовні вимоги позивача не визнали та просили у їх задоволенні
відмовити.

Суд, вислухавши позивача, представників позивача та відповідача, третю
особу та її представника, дослідивши
письмові докази по справі, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог
слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України трудовий контракт укладають лише у випадках, передбачених законами України, а не іншими
нормативно-правовими актами. Перелік таких законів міститься в листі Міністерства праці та соціальної політики України
від ІНФОРМАЦІЯ_6, де серед переліку законів, на підставі яких дозволяється
укладання трудового договору у формі контракту за НОМЕР_1
вказаний Закон "Про освіту".

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 року за № 1060-ХІІ керівники навчальних
закладів, що є у загальнодержавній власності і підпорядковані Міністерству
освіти України, обираються за конкурсом і
призначаються на посаду Міністерством освіти України шляхом укладання з ними контракту відповідно до порядку,
що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Положення ч. З ст. 54 вищевказаного Закону передбачає, що педагогічні та
науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення
трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу
науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

Суд встановив, що згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач по справі ОСОБА_1 призначений на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 26), про що свідчить також завірена копія
наказу ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого відділом освіти
Криворізької районної державної адміністрації на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с. 4).

Як було встановлено в судовому
засіданні і підтверджено поясненнями учасників процесу з ОСОБА_1 - позивачем по справі, після
прийняття його на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1, тричі
укладався контракт: ІНФОРМАЦІЯ_7. При цьому записів до трудової книжки
про укладення контракту з позивачем по справі у 1998 році та в 2000
році не вносилося.

Згідно запису в трудовій книжці ОСОБА_1 був
переведений на контрактну форму праці згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_8, але запис про це був здійснений лише 01 вересня 2003 року (а.с. 26).

Таким чином, суд відхиляє пояснення позивача та його представника в частині
того, що укладання контракту з позивачем є
незаконним, оскільки відповідно до Положення про порядок наймання і звільнення
педагогічних та науково-педагогічних працівників закладів освіти, який
затверджено Наказом Міністерства освіти України від 05.08.1993 року за № 293 посада ІНФОРМАЦІЯ_1не
входить до переліку педагогічних та науково-педагогічних працівників, на яких поширюється вищезазначене Положення. Суд, при
вирішенні цього питання керується вищестоящим нормативно-правовим актом по відношенню до Положення про порядок
наймання і звільнення педагогічних
та науково-педагогічних працівників закладів освіти, який затверджено Наказом Міністерства освіти України від 05.08.1993 року за
№ 293, а саме Законом України "Про освіту" від 23.05.1991 року за № 1060-ХІІ, який передбачив
положення, що керівники навчальних закладів, що є у загальнодержавній власності
і підпорядковані Міністерству освіти України призначаються на посаду шляхом
укладання з ними контракту відповідно до порядку, що затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Як зазначали в судовому засіданні позивач та його
представник, звільнення позивача за умови закінчення строку дії контракту є
незаконним, оскільки до закінчення строку дії контракту та в день припинення його дії відповідач по справі - відділ освіти
Криворізької районної державної адміністрації не вимагав від
ОСОБА_1 припинення трудових обов'язків, не оформивши його звільнення відповідним наказом. Тому 28.08.2006 року він вийшов на роботу в якості ІНФОРМАЦІЯ_1, тим
самим продовживши трудові відносини. У зв'язку з цим,
позивач вважає, що його вихід на роботу в якості директора свідчить про те, що строковий договір набув характеру
безстрокового, крім того, вважає, що, оскільки з ним укладалися
контракти тричі, то відповідно до чинного законодавства, вони вважаються
такими, що укладені на невизначений строк.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи та положення чинного законодавства не може прийняти пояснення позивача та його представника як обґрунтовані та такі,
що відповідають діючому

законодавству.

Відповідно до трудового законодавства, а саме ст. 23 КЗпП України трудовий договір може укладатися на
визначений строк, встановлений за погодженням сторін, який укладається у
письмовій формі (ст. 24 КЗпП України) та який припиняється у
зв'язку з закінченням строку, як встановлено п.2 і З ст. 23 КЗпП України, крім випадків, коли трудові відносини
фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення.

ІНФОРМАЦІЯ_5 між ОСОБА_1, який виступає ІНФОРМАЦІЯ_1 та відділом освіти Криворізької районної державної адміністрації в особі завідуючого відділу Потоцької І.В. був укладений
контракт на термін з ІНФОРМАЦІЯ_5 по 25.08.2006 року (а.с. 5-7). Контракт був підписаний ОСОБА_1 - позивачем по справі і він його виконував на
протязі усього часу його дії.

Таким чином, суд
вважає, що посилання позивача на те, що контракт був укладений з порушенням законодавства, є необґрунтованими,
оскільки трудовим законодавством встановлений визначений строк протягом
якого ОСОБА_1 мав право оскаржити укладений договір, а саме: положення, з якими він не погоджувався, проте
позивач відповідно до строку, встановленого ст. 233 КЗпП України до суду не звернувся, тим самим визнавши
дійсність і законність укладеного ІНФОРМАЦІЯ_5 контракту.

Як свідчить ст. 391КЗпП України трудові договори, що були
переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків,
передбачених частиною 2 статті 23 КЗпП України, вважаються такими, що укладені на
невизначений термін.

Положення цієї статті прямо вказують на те, що неодноразове переукладання
контракту з позивачем по справіОСОБА_1 не
свідчить про те, що вони набули характеру безстрокового договору, оскільки контракти, що укладалися з позивачем відносяться
саме до того винятку, що передбачений ч. 2
ст. 23 КЗпП
України: укладання трудового договору на визначений строк, встановлений за
погодженням сторін.

Суд відхиляє пояснення позивача та його представника в частині того, що
укладений контракт слід вважати безстроковим, оскільки вони декілька разів
переукладалися, оскільки кількість переукладень трудового контракту
законодавством не обмежується .

Як встановлено з дослідження письмових матеріалів справи, позивач, про
намір відповідача щодо небажання продовжувати
укладений ІНФОРМАЦІЯ_5 контракт, був повідомлений 14.08.2006 року (а.с. 28), проте позивач по справі від
підписання повідомлення відмовився, що було засвідчено підписами методиста з кадрових питань, завідуючим методичного кабінету та
методистом із загальної та середньої освіти відділу освіти Криворізької
районної державної адміністрації.

Як стало відомо в судовому засіданні з пояснень третьої сторони та його
представника, відділ освіти Криворізької районної державної адміністрації
відмовився переукладати строковий договір з позивачем, оскільки в цьому
конкретному випадку роботодавця не влаштовував рівень виконання позивачем
своїх обов'язків в якості ІНФОРМАЦІЯ_1.

За загальним правилом, коли умови контракту, укладеного на визначений
термін не були ніким оскаржені, то жодна зі сторін
трудового договору не має права, перешкоджати іншій стороні в припиненні
трудових відносин.

З пояснень позивача та його представника, суд встановив, що позивач вважає,
що його вихід на роботу в якості ІНФОРМАЦІЯ_1
свідчить про те, що трудовий договір набуває характеру безстрокового. Проте суд не може прийняти та погодитися з такими
визначеннями, оскільки вони не відповідають діючому законодавству.

Так, як видно з матеріалів справи, дія укладеного контракту припинялася ІНФОРМАЦІЯ_9 і саме в цей день або раніше повинен
бути виданий наказ про його звільнення. Проте ст. 254 ч. 5 ЦК України вказує, що якщо останній
день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що
визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення
строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_9 припадало на вихідний день після
святкового 24 серпня 2006 року: Дня незалежності України, який був перенесений на 26 серпня 2006 року згідно Указу Президента України від 23.08.2006 року за № 724/2006, то наступним робочим днем було 28 серпня 2006 року, коли і був виданий наказ ІНФОРМАЦІЯ_10 про звільнення ОСОБА_1 - позивача по справі на підставі закінчення терміну дії контракту (а.с.
8).

Суд вважає, що порушень чинного законодавства з боку відповідачу з приводу
дня винесення наказу про звільнення позивача не мало місця.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позовних вимог у частині поновлення його на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає за
необхідне відмовити також у задоволенні вимог і в частині
стягнення з відповідача на його користь різниці в заробітку за час виконання
нижче оплачуваної роботи з 28.08.2006
року до дня постановления
рішення.

На підставі ст. ст. 21, 22,
23, 24, 36 КЗпП України, ст. 20, 54
Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 року
за № 1060-ХІІ та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до відділу освіти Криворізької районної державної
адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 про поновлення на роботі і оплати різниці в
заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження, яка може
бути подана протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, або протягом
10днів без подачі заяви на апеляційне оскарження.