Справа № 2-1578/2007
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м         У к р а ї н и

28 грудня 2007 року  Самарський
районний   суд   м. Дніпропетровська

у складі:  головуючої судді:                              Петешенкової М.Ю.

при секретарі:                                     Похиленко О.В.

за участю позивача                           ОСОБА_1

за участю відповідача                       ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні
м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення
моральної шкоди, суд -

в с т а н о в и в:

26 липня 2007 року
ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом
доОСОБА_2про стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги
позивач обґрунтував тим, що з відповідачем у нього склалися неприязні відносини
внаслідок ухваленого Самарським районним судом м. Дніпропетровська рішення від
27 грудня 2005 року, відповідно до якого неправильно встановлені металеві двері
у квартирі АДРЕСА_1, де мешкає мати дружини відповідача - ОСОБА_3, сусідом якої
він є, були перенесені.

Він зазначає, що
19 травня 2007 року приблизно о 21 год. 30 хвил. відповідач став дзвонити йому
в двері, а коли він підходив до дверей, то нікого вже не було. Так
продовжувалося неодноразово. Побачивши відповідача, він став прохати його
залишити в спокої та більше не тероризувати його сім”ю. На прохання припинити
неправомірні дії, ОСОБА_2 не реагував, ображаючи його нецензурною лайкою, побив
електролічильники, які розташовані в коридорі загального користування.

Він зазначає, що
противоправні дії відповідача причинили йому моральну  шкоду у розмірі 1 000 грн. На підставі
викладеного, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 1 000
грн.

В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному
обсязі. При цьому зазначив, що внаслідок неправомірних дій з боку відповідача,
він вимушений був викликати міліцію та скласти скаргу з метою
притягненняОСОБА_2до відповідальності. Дружина відповідача та її мати не
відкривали двері у зв”язку з тим, що він перебував в стані алкогольного
сп”ягніння.

Відповідач ОСОБА_2
в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що дійсно на протязі останніх
років між ним, його сім”єю та позивачем існують неприязні відносини. Але 19
травня 2007 року біля 19 год. він повернувся до дому, а саме до квартири
АДРЕСА_1, де він на той момент мешкав разом зі своєю сім”єю. Оскільки на той
час вдома нікого не було, він направивсяАДРЕСА_2, після чого повернувся
приблизно о 22 год. 30 хвил. При цьому
зазначив, що з його боку ніяких протиправних дій не було, він не міг
ображати позивача нецензурною лайкою, оскільки взагалі намагається не
спілкуватися з ним з метою виключення конфліктів. Просив в задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши письмові
матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1
ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини.

У  п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 р. № 4 „Про судову практику в справах щодо
відшкодування моральної (немайнової) шкоди, роз”яснено, що під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі
являються сусідами, між якими 19 травня 2007 року виникла суперечка на підставі
існуючих між ними неприязних відносин. Ці обставини підтвердженні поясненнями
самих сторін.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала,
що у позивачаОСОБА_1  існують з усіма
мешканцями будинку неприязні відносини.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звертався до Самарського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській
області з усною заявою щодо неправомірних дійОСОБА_2Згідно висновку Самарського
РВ ДГУ УМВС України Дніпропетровської області від 21 червня 2007 року,
заяваОСОБА_1 була розглянута, факти викладені в заяві підтвердились частково.
ЗОСОБА_2 було проведено бесіду профілактичного характеру, винесено офіційне
попередження про недопустимість антигромадської поведінки в майбутньому (а.с.
6).

Доводи позивача щодо протиправних дій з боку відповідача
ОСОБА_2, суд не може вважати такими, що відповідають дійсності та відноситься
до них критично, оскільки належні докази в підтвердження викладених обставин,
суду не були надані.

Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_4 оскільки
вона не була свідком події від 19 травня 2007 року.

Судом роз”яснювались позивачу
положення ст.ст. 10, 11, 18, 57-60 ЦПК України та наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає цивільні справи в
межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази,
які мають значення по справі.

На підставі викладеного, суд приходить до
висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовної заявиОСОБА_1, у
зв”язку з тим, що він не довів ті обставини, на які він посилається як на
підставу своїх вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 23, ч. 1 ст.
1167 ЦК України, ст.ст. 4, 8, 10, 11, 57-64, 209, 214, 215  ЦПК України, -

в и р і
ш и в:

У задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1доОСОБА_2про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий суддя:
М.Ю. Петешенкова