Справа 2-305/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
червня 2007 року                                                              смт.
Чорнобай

Чорнобаївський
районний суд в складі головуючого-судді Охріменко Н.І.

При секретарі-
Франчук Л.М.

З участю
позивачки-ОСОБА_1,

її представника-
Шевченка В.В.

представника
СТОВ «Україна»-Кулика Р.В. Розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі
суду смт. Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Україна» про
стягнення недонарахованої заробітної плати,
середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та стягнення
моральної шкоди, -

встановив:

Позивачка
ОСОБА_1 В період праці в СТОВ «Україна» з 1996 р. по 11 вересня 2003 року
працювала сторожем, дояркою,
різноробочою,  що стверджується
даними трудової книжки.

Вважаючи, що в
даний період роботи,  виходячи з
одержаної в цей період фактичної оплати праці, що взята на підставі довідок про
заробітну плату за

1996, 1997,
1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003 p.p.
(a.c. 4-7) їй не
донараховано заробітну плату за вказаний період, виходячи з мінімальної
тарифної ставки для працівників, що виконували просту роботу, що не потребує
кваліфікації та для працівників в галузі тваринництва,  в тому числі доярки по мінімальному 4
розряду, та виходячи з вимог  ст. 13
Закону України «Про оплату праці»,  ст. 5
Закону України «Про колективні договори і угоди» вважала, що їй недоплачено за
цей період (1996-2003р.р.) 1351 грн.38 коп. Дану суму заборгованості
підтвердила проведеним розрахунком (а.с. 8-10).

Крім того,  в позовній заяві позивачка вказувала на
допущені відповідачем порушення трудового законодавства при видачі трудової
книжки, а саме:

Згідно запису в
трудовій книжці під №37 11 вересня 2003 року вона була звільнена з роботи,  а трудова книжка їй була надіслана по пошті
лише 4 жовтня 2006 року.В зв»язку з цим просила стягнути з відповідача за весь
період затримки видачі трудової книжки середній заробіток , який виходячи з
середньомусячної заробітної плати в 254 грн.80 коп. становить з 12 вересня 2003
року по 4 жовтня 2006 року -6744 грн.12 коп.

Крім того,  вважаючи, що допущені відповідачем порушення
при нарахуванні заробітної плати,  та при
видачі трудової книжки, привели до порушення її законних прав і привели до
моральних страждань,  просила стягнути з
відповідача моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Всього позивачка
просила стягнути з відповідача 11095 грн.50 коп. (1351 грн.38 коп.+6744 грн.12
коп.+ 3000).

В судовому
засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали,  просили їх задоволити.

Представник
відповідача позовні вимоги визнав частково і пояснив, що під час розгляду даної
справи в судовому засіданні головний економіст товариства провела перевірку
правильності нарахування оплати праці позивачці і встановила недоплату за
період з 2000р

по вересень 2003
року в сумі 1048 грн., що стверджується доданим розрахунком (а.с.  32-38). Інших доказів про наявність чи
відсутність заборгованості по оплаті праці перед позивачкою, представник
відповідача

, суду
не надав і визнав в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
недоплати до заоробітної плати в сумі 1048 грн.,  а в решті позову просив позивачці відмовити.

При цьому
представник відповідача пояснив, що ухвалою Чорнобаївського районного суду від
21 листопада 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Україна»
про зміну формулювання причин звільнення,
дати звільнення та стягнення моральної шкоди судом була визнана мирова
угода від 21 листопада 2006 року укладена між сторонами по справі і згідно умов
мирової угоди СТОВ "Україна" змінило формулювання причини звільнення
і дату звільнення і товариство внесло виправлення в трудову книжку(а.с. 14),
вважаючи відповідачку звільненою за власним бажанням з 22 листопада 2006 року.

Крім того,
представник відповідача пояснив, що трудову книжку позивачці не було вручено в
день розрахунку, так як вона на момент звільнення на території села не
проживала,  трудова книжка була вислана
поштою позивачці згідно її заяви і одержана нею 4 жовтня 2006 року. Позовні
вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової
книжки та стягнення моральної шкоди представник відповідача не визнав.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  пояснення свідка,  дослідивши матеріали справи,  встановив фактичні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

Позивачка
перебувала з відповідачем в трудових правовідносинах з 17 грудня 1990 року по
11 вересня 2003 року. Предметом дослідження по даному спору є трудові
правовідносини з 1996 р. по 11 вересня 2003 року,  в цей час позивачка працювала сторожем,  дояркою, різноробочою. В цей період їй була
нарахована та виплачена заробітна плата, що стверджується належно оформленими
та виданими довідками про заробітну плату за вказаний період (а.с. 4-7).

Відповідно
до  ст. 15 Закону України "Про
оплату праці" вся система оплати праці встановлюється підприємством у
колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених
законодавством генеральною та галузевою угодами. Згідно  ст. 5 Закону України "Про колективні
договори і угоди" вказано, що умови угод є обов"язковими для
підприємств.

Згідно довідки
галузевої профспілки (а.с. 19) для працівників агропромислового комплексу в
період з 1996 по 2003 р. встановлювалась мінімальна денна тарифна ставка,  яка при нарахуванні оплати праці паозивачці,
з урахуванням виконуваної роботи позивачкою,
не дотримувалась і згідно поданих позивачкою розрахунків, недоплата
становить 1351 грн.38 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

Суд вважає
проведені позивачкою розрахунки (а.с. 8-10) належним доказом,  обгрунтованим на офіційних довідках про
заробітну плату за даний період та на законодавстві, що регулює систему оплати
праці..

Подані докази
відповідачем щодо заборгованості по оплаті праці позивачки в сумі 1048 грн.
розраховані за період її роботи з 2000 р. по
11 вересня 2003 р. не містять повну інформацію щодо предмета
доказування,  не обгрунтовані і суд не
бере їх до уваги.

Виходячи з
встановлених обставин справи і виниклих між сторонами трудових
правовідносин,  суд встановив, що
відповідачем порушене трудове право позивачки на одержання роботи з оплатою
праці не нижче встановленого державою мінімального розміру.Порушене право
позивачки підлягає захисту способом стягнення недонарахованої оплати праці з
відповідача в присусовому порядку.

Позовні вимоги
про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки не
підлягають до задоволення з слідуючих підстав.

Судом
встановлені обставини справи, згідно яких позивачка наказом №40 к від 11 вересня
2003 року була 33вільнена зроботи по п.4
ст. 40 КзпП України.В день звільнення трудова книжка позивачці не
видана.

Наказом № 57 к від 22 листопада
2006 року на підставі ухвали Чорнобаївського районного суду від 21 листопада
2006 року позивачка звільнена з роботи за власним бажанням з 22 листопада 2006
року..

В період з
2003р. по 2006 р. позивачка зверталась до господарства про надання їй
роботи(заява від 22 червня 2006 року),
про звільнення її з роботи за власним бажанням (заява від 18 вересня
2006 року) і в цей же період в порушення вимог
ст. 48 КЗпП України трудова книжка відповідачем позивачці не була видана
Трудова книжка була направлена відповідачці згідно приєднаного до матеріалів
справи конверту і одержана нею 4 жовтня 2006року.(а.с. 18).

Як після першого
звільнення (11 вересня 2003 року),  так і
після другого звільнення (22 листопада 2006 року) позивачка звернулась до суду після
спливу 3-місячного строку, передбаченого
ст. 233 КзпП України для звернення за вирішенням трудового спору,  а тому відповідно до  ст. 267 ЦК
України,  сплив позовної давності є
підставою для відмови у позові.

Позовні вимоги
про стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення з слідуючих
підстав.

В судовому
засіданні встановленого порушення законних прав позивачки привели до моральних
страждань, вимагали прикладати значних додаткових зусиль для матеріального
забезпечення сім"ї,  з урахуванням
того, що в цей час не працював і її чоловік. З урахуванням вищенаведеного,
розмір моральної шкоди суд визначає в одну тисячу грн., що підлягає стягненню з
відповідача.

Керуючись  ст.
ст. 10, 11, 214, 215 ЦПК України,
ст. 94, 95, 233, 237-1 КЗпП України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з СТОВ
"Україна" с. Новоукраїнка Чорнобаївського району на користь ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  жительки АДРЕСА_1,  недонараховану заробітну плату за період її
роботи з 1996-р. по 11 вересня 2003 року в сумі 1351 грн. 38 коп. та моральну
шкоду в сумі 1000 грн.

В позові про
стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової
книжки-відмовити.

Стягнути з СТОВ
"Україна" в прибуток держави 30 грн. судового збору та 30 грн.
витрат, понесених на інформаційно-технчне забезпечення .

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду в Черкаській області
через районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження,
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження ,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження,  але апеляційна
скарга  не була подана протягом 20 днів,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.