Справа № 22ц-5796
Справа
№22ц-5796/30
Суддя-головуючий у суді першої інстанції
Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ЧУБУКОВ О.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

м.    Дніпропетровськ                                                                   29
листопада 2007 року

Судова колегія

судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської
області

в складі:

судді-
головуючого -                                                   ДЕРЕВ'ЯНКА
О.Г.

суддів                                                                        -  ЧУБУКОВА О.П.

-                                                                                    ГОКОВА
П.В.

при
секретареві  -                                                        ГОРОБЕЦЬ К.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань в Петропавлівському районі Дніпропетровської області на
рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23
травня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійних захворювань в Петропавлівському районі
Дніпропетровської області про стягнення недоплаченої суми одноразової страхової
виплати,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2007
року задоволено позов ОСОБА_1

до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних захворювань в Петропавлівському районі
Дніпропетровської області про стягнення на його користь за рахунок відповідача
139816(сто тридцять дев'ять тисяч вісімсот шістнадцять) гривень 20 копійок
недоплати по одноразовій страховій виплаті.

В
апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду
першої інстанції як безпідставного,
посилаючись на те,  що він,  задовольняючи позов ОСОБА_1 ,

неправильно
застосував норми матеріального права: незаконно стягнув на користь позивача
нараховану і обмежену відповідачем,  у
відповідності до діючого Закону України за №1105-XIV від 23 вересня 1999 року «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання» (абзац 2 ч.2  ст. 34),  до виплати чотирикратним розміром граничної
суми заробітної плати,  з якої
справляються внески до Фонду,  суму
одноразової страхової виплати.

Провіривши
матеріалами справи й обговоривши доводи апеляційної скарги,  судова колегія вважає,  що вона підлягає задоволенню,  а рішення суду першої інстанції скасуванню з
слідуючих підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що ОСОБА_1
тривалий час пропрацював в підземних умовах шахти ім.  Сташкова ВАТ „Павлоградвугілля",  був травмований,  а також набув професійного захворювання.

Висновком
МСЕК від 05 березня 2007 року йому було встановлено 65% втрати працездатності і
визнано інвалідом третьої групи.

Постановою
ВВД ФСС НВУ в
Петропавлівському районі Дніпропетровської області за №647/1 від 15 березня
2007 року ОСОБА_1 було нараховано одноразову страхову виплату у розмірі
171316грн. 20коп.,  яка до виплати була
обмежена сумою у 31500грн.,  тобто,  чотирикратним розміром граничної суми
заробітної плати,  з якої справляються
внески до Фонду.

Вказана
сума одноразової страхової виплати позивачем отримана.

Позивач
не погоджується з сумою виплаченої йому одноразової страхової виплати у розмірі
31500грн.,  тому що вважає,  що абзацом 2 пункту 2  ст.  34
Закону України за №1105-XIV від 23 вересня 1999 року обмеження одноразової страхової
виплати чотирикратним розміром граничної суми заробітної плати при повторному
пошкодженні здоров'я,  пов'язаного з
іншим професійним захворюванням або травмою,
не передбачено,  а тому і просить
стягнути з відповідача на його користь 139816грн.  20коп.
в рахунок недоплаченої суми одноразової страхової виплати.

Задовольняючи
позовні вимоги,  суд першої інстанції
мотивував своє рішення тим,  що Закон
України за №1105-XIV від 23 вересня 1999 року (абзац 2 ч. 2  ст.
34) не передбачає обмеження суми одноразової страхової виплати
чотирикратним розміром граничної суми заробітної плати,  з якої справляються внески до Фонду.

Між
тим,  згідно з розділом XI
Прикінцевих положень цього Закону відшкодування шкоди провадиться Фондом
соціального страхування,  а відповідно до
ч.2  ст. 34 цього ж Закону в разі
встановлення МСЕК у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності,  цей же Фонд проводить також і одноразову
страхову виплату потерпілому,  сума якої
визначається із розрахунку середньомісячного його заробітку за кожний відсоток
втрати ним професійної працездатності,
але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати,  з якої справляються внески до Фонду.

Окрім
того,  висновок суду першої інстанції про
те,  що згідно з абзацом 2 частини 2  ст. 34 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності",  при повторному пошкодженні здоров'я,  пов'язаного з іншим професійним захворюванням
або травмою,  обмеження одноразової
страхової виплати чотирикратним розміром граничної суми заробітної - плати,  з якої справляються внески до Фонду не
передбачено,  не відповідає дійсності: у
вказаній нормі Закону лише уточнюється порядок визначення суми одноразової
страхової виплати в тому разі,  коли при
подальших обстеженнях МСЕК потерпілому встановлено інший,  вищий ступінь втрати стійкої професійної
працездатності,  з урахуванням іншої
професійної хвороби або іншого каліцтва,
пов'язаного з виконанням трудових обов'язків.

Вказаний
висновок суду першої інстанції також знаходиться в протиріччі з Порядком
призначення та здійснення страхових виплат потерпілим (членам їх сімей),  затвердженим Постановою Правління Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України за №7 від 31 січня 2002 року,  згідно пункту 3.3.2. якого у разі,  коли при подальших обстеженнях МСЕК
потерпілому встановлено інший,  вищий
ступінь стійкої втрати професійної працездатності,  з урахуванням іншої професійної хвороби або
іншого каліцтва,  пов'язаного з виконанням
трудових обов'язків,  йому провадиться
одноразова виплата,  сума якої
визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний
відсоток збільшення ступеня втрати професійної працездатності відносно
попереднього обстеження МСЕК,  при цьому
розмір одноразової допомоги не може перевищувати чотирикратного розміру
граничної суми заробітної плати(доходу),
з якої справляються внески до

Фонду на дату настання права потерпілого на
призначення одноразової допомоги.

Висновки
суду першої інстанції по своїй суті також не узгоджуються і зі змінами,  внесеними до абзацу 2 частини 2  ст.  34
Закону України за №1105-XIV від 23 вересня 1999 року Законом України за №717-V від 23
лютого 2007 року: у разі,  коли при
подальших обстеженнях МСЕК потерпілому встановлено інший,  вищий ступінь втрати стійкої професійної
працездатності,  з урахуванням іншої
професійної хвороби або іншого каліцтва,
пов'язаного з виконанням трудових обов'язків,  йому провадиться одноразова виплата,  сума якої визначається із розрахунку
середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток збільшення ступеня
втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження МСЕК,  але не вище чотирикратного розміру граничної
суми заробітної плати (доходу),  з якої
справляються внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

За таких
обставин висновок суду про те,  що одноразова
страхова виплата позивачу повинна бути виплачена відповідачем у повному обсязі
заподіяної шкоди на підставі " не грунтується на

вимогах
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності».

Таким
чином,  одноразова грошова страхова
виплата у розмірі 31500грн. надана відповідачем позивачеві у відповідності до
Закону України за №1105-XIV
від 23 вересня 1999 року.

Проведення
одноразової страхової виплати потерпілому поверх цієї суми,  як вказаним,
так і ніяким іншим діючим законом,
не передбачено.

З
урахуванням викладеного та керуючись
ст.  ст. 303, 307, 309, 314, 317 і
319 ЦПК України,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Петропавлівському районі Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення
Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2007
року - скасувати.

ОСОБА_1
у задоволенні його позову до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у Петропавлівському районі Дніпропетровської області про стягнення на
його користь 139816грн. (сто тридцять дев'ять тисяч  вісімсот
шістнадцять)  20коп.  в
рахунок  недосплаченої  суми одноразової страхової виплати -
відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його оголошення і з цього ж моменту може бути
оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців.