АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року                                                                                                                м.Чернівці

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

Головуючого : Яремко В.В.

Суддів :
Галичанського А.Д., Винту
Ю.М.

При секретарі:
Скрипник С.В.

За участю : позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2., їх представника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
територіальної громади с.Дорошівці Заставнівського району про встановлення
факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадщину за законом, та
на частку в майні колгоспного двору, та за позовом
ОСОБА_4 до територіальної громади с.Дорошівці Заставнівського району,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за заповітом, за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Заставнівського районного суду
Чернівецької області від 11
грудня 2006 року, -

встановила:

В вересні 2006 року ОСОБА_1 і
ОСОБА_2. звернулися до суду з позовом ОСОБА_4, територіальної громади
с.Дорошівці Заставнівського району, в якому просили встановити факт прийняття
спадщини, визнати право власності на спадщину за законом відповідно по 1/8 частині
житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5, та відповідно по 1/4 частини
в майні колишнього колгоспного двору.

Посилались на
те, що вони фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки проживали в спірному дворі та прописані
в ньому. Вони станом на 1991 р. були членами колгоспного
двору і мають право на його частку. ОСОБА_4 проживала в колгоспному дворі до 1981 року, а тому не
має такого права. Для оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_5 не
зверталися, оскільки була жива їх мати і спору ніякого не було. Позовні вимоги
ОСОБА_4 визнали частково.

У жовтні 2006 року
ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом. Просила

визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, а саме на
житловий будинок із

господарськими спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1. Вона є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_6 згідно заповіту
від 06.03.2006

року №19. Інших
спадкоємців, які б мали частку при спадкуванні за даним заповітом немає.

Після смерті ОСОБА_6 вона фактично прийняла спадщину, оскільки вступила у
володіння

всім майном, яке залишилося після смерті матері. Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнала та просила відмовити в задоволенні їх
позову.

Рішенням Заставнівського районного суду від 11 грудня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 і
ОСОБА_2. задоволено частково. Встановлено факт прийняття спадщини ними після смерті ОСОБА_5, та визнано за ними право
власності відповідно по 1/3 частині житлового

Справа №22ц-163 2007р.                                                Головуючий у 1 інстанції: Угриновська Л.Я.

Категорія : 26                                                                              Суддя-доповідач: Винту Ю.М.

будинку з надвірними будівлями,
розташованого в АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3
частину спірного житлового будинку із надвірними спорудами в порядку спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6

В апеляційній
скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2. і ОСОБА_1 та повне задоволення її позовних
вимог, а саме - визнати
за нею право власності на будинковолодіння
по АДРЕСА_1 в порядку спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_6,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.
Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції зробив висновки які не
відповідають обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального та
процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи. При розгляді справи були порушені вимоги щодо забезпечення принципів
рівності прав сторін, сприяння всебічному й повному з'ясуванню обставин справи.
Вирішення справи за участі Дорошівецької сільської ради мало здійснюватись за
правилами ст.ст. 17, 18 КАС
України.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи,
колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої
інстанції у повному об'ємі з'ясовані обставини справи, вірно застосовано до
правовідносин, що склалися, норми матеріального й процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК України(
1963р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної
власності (стаття 112 цього
Кодексу).

Відповідно до
ч.ч.2,3 ст.120 ЦК
України( 1963р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності
часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку
працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні
зовсім відмовлено у зв'язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору
або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Відповідно до ст. 126 ЦК України(
1963р.)  працездатний член колгоспного
двору втрачає право на частку в майні двору,
якщо   він не менше трьох років
підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства
двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні
господарства в зв'язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в
учбовому закладі або хворобою.

Приймаючи
рішення про часткове задоволення позовних вимог позивачів та позовних вимог
ОСОБА_4 судом першої інстанції правильно встановлено, що спірне
будинковолодіння станом на 15.04.1991р. відносилося до категорії колгоспних
дворів, членами якого на той час були позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2., їх батько ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Зазначені обставини підтверджуються
зібраними по справі доказами, яким судом дано правильну оцінку.

Зібраними по справі доказами також встановлено, що позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2. та їх мати ОСОБА_6 своєчасно прийняли спадщину після
смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

З урахуванням
долі позивачів в майні колгоспного двору та часток у спадковому майні, судом
першої інстанції прийнято правильне рішення про визнання за позивачами ОСОБА_1,
ОСОБА_2. та відповідачкою ОСОБА_4(в порядку спадкування) права власності на 1/3 частину(за
кожним) житлового будинку із надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1.

Необгрунтованими
є доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам
справи та неврахування судом першої інстанції наявних в матеріалах справі
доказів про втрату позивачами права на долю в майні колгоспного двору та їх
вибуття з нього, оскільки зазначені обставини виходять за межі заявлених
сторонами позовних вимог.

Необгрунтованими є також доводи апеляційної скарги відповідачки про відмову
позивачів від спадщини, яка відкрилася після смерті батька, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами.

Оформлення
позивачами у 2002 та
04.11.2005р. заяв про відмову від спадщини після смерті батька правильно
визначено судом такими, що мають відношення до оформлення спадщини  за
законом   на  грошовий
вклад  у  відділенні
Ощадного   банку,   оскільки
інші

правовстановлюючі документи на
майно на ім'я ОСОБА_5 на той час оформлені не були та був відсутній спір між
сторонами про право на майно у спірному будинковолодінні.

Справу правильно
розглянуто судом першої інстанції в порядку ЦПК України, оскільки між сторонами
виник спір про право власності на нерухоме майно та частку у спадщині.

Враховуючи
наведене, колегія приходить до висновку, що рішення суду відповідає нормам матеріального й процесуального права, а
доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 209,
218, 307, 308   ЦПК України,
колегія суддів, -

у хвалила :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двох
місяців у касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий: /підпис/ Судді:
/підписи/

Згідно з оригіналом: