У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 січня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Панталієнка П.В.,

Шабуніна В.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення втраченого заробітку та
відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 19 травня 2004 року,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2004 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відкритого
акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про
стягнення втраченого заробітку та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на
те, що відповідачем лише частково та із запізненням виконано рішення суду про
поновлення її на роботі.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рога від 16 березня 2004
року позов задоволено частково.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2004 року
зазначене рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд в суд першої
інстанції.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на її
необгрунтованість та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції з направленням
справи на новий розгляд, апеляційний суд послався на неповне з”ясування судом
першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Однак, підстави, за якими апеляційний суд направив справу
на новий розгляд до суду першої інстанції, суперечать нормам процесуального
права.

Так, відповідно до ст. 307 ЦПК України 1963 року, який
був чинним на час розгляду справи, рішення суду підлягало скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо: справа розглянута неповноважним
суддею; рішення ухвалено чи підписано не тим суддею, який розглядав справу;
справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі,
належним чином не повідомлених про час і місце судового засідання; суд вирішив
питання про права та обов”язки осіб, які не були притягнуті до участі в справі.

На підставі ч. 2 ст. 301 ЦПК України 1963 року
апеляційний суд міг встановлювати нові факти, досліджувати нові докази, а також
докази, які, на думку осіб, що беруть участь у справі, судом першої інстанції
досліджувались з порушенням встановленого цим кодексом порядку.

На порушення вимог ст.ст. 305, 307 ЦПК України 1963 року
апеляційний суд безпідставно направив справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, ухилившись тим самим від виконання процесуальних обов”язків, які
покладені на нього законом при перегляді судових рішень.

Таким чином, апеляційним судом
допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи і відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України 2004 року є підставою
для скасування ухвали апеляційного суду і передачі справи на новий апеляційний
розгляд.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 338, п. 2 ч. 1 ст. 344 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2004 року
скасувати і передати справу на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Л.Сенін

Судді:
Є.Ф.Левченко

П.В.Панталієнко

Я.М.Романюк

В.М.Шабунін