overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№ 2-38 (2007 p.)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
січня 2007 року    Бучацький районний суд Тернопільської
області

одноособово
суддею                      Федорончуком В.Б.,

при секретарі                                  Пастушак І.Д.,

з участю
позивачки                        ОСОБА_1,

та відповідачки                               ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Бучачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі
Киданів Бучацького району померла тітка позивачки -ОСОБА_3, яка за
життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем
позивачку.

Після смерті
спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами,
що  знаходиться АДРЕСА_1. Через
відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право
власності на будинковолодіння, позивачка не має змоги оформити право на
спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право
на спадкове майно в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала повністю. Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не
з'явилися, хоч належно повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Заслухавши
сторони, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встано­вив
слідуючі обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 в
с.Киданів Бучацького району померла тітка позивачки ОСОБА_3;

В будинку, що розташований АДРЕСА_1, спадкодавець постійно проживала із
спадкодавцем і проживає в ньому по теперішній час;

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді будинковолодіння,
яке належало тітці на праві приватної власності;

Після смерті ОСОБА_3 спадщина відкрилася по заповіту, який був складений
нею 5 квітня 2000 року і
посвідчений секретарем Підзамочківської сільської ради Бучацького району;

Осіб, які незалежно від змісту заповіту мали б право на обов'язкову частку
у спадщині, не має.

Суд приходить до
переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення. Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України,
ст.ст. 1220-1223, 1241 ЦК України,

суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Встановити за ОСОБА_1 право на спадкове майно по
заповіту, що залишилося після смерті тітки ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а
саме, на будинковолодіння, що розташоване АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на
його оскарження. Заява про апеляційне оскарження подається апеляційному суду
Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
або без попереднього подання такої заяви в строк встановлений
законом.

Суддя:             В.Б.Федорончук
У Х В А Л А  ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 січня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Прокопчука Ю.В., Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду
від 19 травня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 11
серпня 2005 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2004 року ОСОБА_1 звернулася в суд із вищезазначеним позовом
посилаючись на те, що під час проведення відповідачами робіт по реконструкції
покрівлі з добудовою мансардного приміщення, її квартира була неодноразово ними
затоплена. Просила стягнути з відповідачів на відшкодування матеріальної шкоди
16292 грн. та на відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 травня 2005 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного
суду Волинської області від 11 серпня 2005 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на відшкодування
матеріальної шкоди по 1011 грн. 50 коп. з кожного, на відшкодування моральної
шкоди по 550 грн. з кожного й судові витрати по 29 грн. 75 коп. з кожного.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ставиться питання про скасування
судових рішень з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне
застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з
матеріалів справи, що судове рішення ухвалено з додержанням судом норм
матеріального та процесуального права і доводи скарги його висновків не
спростовують.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 19 травня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Волинської області від 11 серпня 2005 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

Ю.В. Прокопчук   М.П. Пшонка
Справа   №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого   2007 року, Путильський районний суд
Чернівецької області у

складі:                      головуючого                    Маковійчук
Л.Р.

при секретарі                       Ялов"як О.І.,

розглянувши
у  відкритому  судовому
засіданні   в  смт.Путила
справу    за позовом      прокурора        Путильського     району        в
інтересах     ВАТ   ІЗ "Енерґопостачальна     компанія
"Чернівціобленерго"
до     ОСОБА_1   про стягнення  497,
84 грн.,

З'ЯСУВАВ :

Прокурор Путильського району звернувся до суду в
інтересах ВАТ

"Енерґопостачальна   компанія
"Чернівціобленерго"
з    позовом до ОСОБА_1   Про
стягнення  497,84   грн.,   посилаючись
на  те,   що відповідач,   являючись
споживачем   електроенергії,
допустив   порушення   Правил користування
електричною енергією для населення", затверджених   постановою   КМУ   № 1735   від   26.11.1999
р.   в
частині
користування електроенергією    поза
приладами    обліку    згідно
акту    НОМЕР_1, завдавши
матеріальних збитків на суму   497 грн. 84 коп., а
тому    просить суд винести рішення
про    стягнення   зазначеної суми    у примусовому порядку.

В судовому
засіданні прокурор та представник Путильського РЕМ, який діє в інтересах ВАТ "ЕК "Чернівціобленерго" , підтримали позов у повному обсязі.

Відповідач,
допитаний    у    судовому
засіданні,    позов визнав    і зобов'язався
сплатити суму позову в повному обсязі.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що   позов
підлягає  задоволенню   .

Встановлено, що згідно представленого акту НОМЕР_1 в господарстві відповідача виявлено порушення клемної кришки на електролічильнику, що дає можливість використання
електроенергії поза приладом обліку. З представленого
позивачем розрахунку, зробленого на підставі
Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення Правил КЕЕ для
населення", вартість нанесених матеріальних
збитків становить 497 грн. 84 коп.

Підлягають
стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, в сумі 51 грн.-держмита та
витрати на інформаційно-технічні послуги -30 грн.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. ст.  1166 ЦК України, 27
ЗУ "Про електроенергетику", ст.ст. 57-60 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов   прокурора
в   інтересах   Відкритого
акціонерного   товариства "Енергопостачальна компанія
"Чернівціобленерго"    до   ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з нього
на користь позивача 497 грн.84
коп. матеріальних збитків, в прибуток держави держмито - 51 грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення -
30 грн.

Рішення   може   бути
оскаржене   в   апеляційному   порядку
до Апеляційного   суду
Чернівецької   області   через
суд   першої   інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк   з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне     оскарження     і
поданням після    цього    протягом
20 днів апеляційної  скарги   з
подачею  її копії  до
апеляційної  інстанції,   або  в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши
11 травня   2007 року касаційні
скарги ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 23 березня
2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням
Погребищенського
районного суду Вінницької області від 12 січня
2007 року  позов задоволено
частково, постановлено стягнути з відповідача на користь позивачки вартість
ремонтно-відновлювальних робіт, кошти на відшкодування моральної шкоди, витрати
на проведення експертизи, юридичну допомогу та на користь держави державне
мито.

Ухвалою
Апеляційного
суду Вінницької області від 23 березня 2007 року  апеляційну скаргу на зазначене рішення визнано неподаною і повернуто особі, яка її подавала.

У обгрунтування касаційних скарг ОСОБА_1 посилається  на порушення
апеляційним судом норм процесуального права, неправильне застосування
норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи,
зазначає, що ухвалу суду про необхідність усунення недоліків не отримував, та
ставить питання про скасування зазначеної ухвали апеляційного суду й передачу
питання на новий розгляд до апеляційного суду.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Постановлюючи ухвалу про визнання неподаною апеляційної
скарги, апеляційний суд виходив з того, що визначені ухвалою суду апеляційної
інстанції від 23 лютого 2007 року
недоліки апеляційної скарги, зокрема, несплата витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в установлений строк
скаржником  усунуто не було, що
відповідно до вимог ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 297 ЦПК України є підставою для
визнання скарги неподаною і повернення її особі, яка її подавала.

Доводи касаційних скарг і зміст
оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції не дають підстав для висновку
про те, що судом допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Крім того, суд першої інстанції
помилково надіслав до Верховного Суду України вказану цивільну справу, хоча суд
касаційної інстанції  дану справу не
витребовував. У зв'язку з наведеним, зазначена справа підлягає поверненню до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 324, 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди за
касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від
23 березня 2007 року відмовити.

Справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди (№ 2-19/07) повернути до Погребищенського
районного суду Вінницької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема
Справа №2-631 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
січня  2007 року    Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської області в

складі:
головуючого -судді Паламарчука М.С., при секретарі Шаповал І.Ф., розглянувши в
відкри­тому судовому засіданні цивільну справу за позовом комунального
підприємства «Теплокомун-енерго»  до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому
прохає стягнути з відповідачів заборгованість за отриману теплову енергію в
сумі 533 грн. 89 коп. станом на 01.11.2006 р. Своє прохання мотивує тим, що
відповідачі мешкають в квартиріАДРЕСА_1, для опалення якої вони поставляли
теплову енергію, але не розраховуються за їхні послуги. Що не дає можливості
своєчасно розраховуватися з постачальниками газу та електроенергії.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 визнала позов. Наявність
заборгованості пояснила відсутністю достатніх коштів.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась. Про час слухання
справи повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав:

Довідкою з місця проживання підтверджується,
що відповідачі мешкають в зазначеній квартирі, а значить користуються послугами
позивача. Згідно з наданим розрахунком позивача заборгованість за отриману
теплову енергію на вказану дату становить оспорювань суму. В той час, як п. 23
Правил надання населенню послуг з водо- , теплопостачання та водовідведення
(затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1497 від 30.12.1997 р.)
передбачає проведення оплати щомісячно, не пізніше 10 числа наступного за
розрахунковим місяця.

Також з відповідачів в рівних долях на
користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті інформаційно-технічне
забезпечення в сумі ЗО грн. і на користь держави 51 грн. судового збору.

Керуючись статтями 13, 16 ЦК України,
67, 68 ЖК України, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь комунального
підприємства «Теплокомуненерго» (р/р 26004846 в Олександрійському відділенні
АППБ «Аваль» МФО 323538, код 00185330)
533 грн. (п'ятсот тридцять три) 89 коп. заборгованості солідарно та по
15 грн. судових витрат, а також- на користь держави по 25 грн. 50 коп. судового
збору.

Заяву про апеляційне
оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду
Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2- 647
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня
2007 року   Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської
області в

складі: головуючого - судді Паламарчука М.С., при
секретарі Шаповал І.Ф., розглянувши в відкри­тому судовому засіданні цивільну справу за позовом комунального
підприємства «Теплокомун-енерго»  до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідачів забор­гованість
за отриману теплову енергію в сумі 510 грн. 26 коп. станом на 01.11.2006 р.
Своє прохання мотивує тим, що відповідачі мешкають в квартирі АДРЕСА_1, для
опалення якої вони поставляли теплову енергію, але не розраховуються за їхні
послуги. Що не дає можливості своєчасно розраховуватися з постачальниками газу
та електроенергії.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги.

Відповідачі визнали позов. Наявність
заборгованості пояснили відсутністю достатніх коштів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав:

Довідкою з
місця проживання підтверджується, що відповідачі мешкають в зазначеній квартирі, а значить користуються послугами позивача.
Згідно з наданим розрахунком позивача заборгованість за отриману теплову
енергію на вказану дату становить оспорювану суму. В той час, як п. 23 Правил
надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення (затверджених постановою Кабінету Міністрів
України № 1497 від 30.12.1997 р.) передбачає проведення оплати щомісячно, не
пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця.

Також на користь позивача необхідно
стягнути судові витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення в сумі
ЗО грн. і на користь держави 51 грн. судового збору. Стягнення необхідно проводити з ОСОБА_1, оскільки на час виникнення
заборгованості ОСОБА_2 не була повнолітньою.

Керуючись статтями 13, 16 ЦК України, 64,67,68 ЖК України, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
комунального підприємства «Теплокомуненерго» (р/р 26004846 в Олександрійському
відділенні АППБ «Аваль» МФО 323538, код 00185330)
510 грн. (п'ятсот десять) грн. 26 коп. заборгованості та ЗО грн. судових
витрат, а всього 540 (п'ятсот сорок) грн. 26
коп. , а також - на користь держави 51 грн. 00 коп. судового збору.

В задоволенні позову до ОСОБА_2
відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається
до Апеляційного суду Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.
Справа № 2-444 2007 p.
РІШЕННЯ Іменем
України

13 лютого 2007 р.                                                                                                                   м.Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Обідняка В.Д.

секретаря:      Ковальчук Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу
за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

позивачка
звернулась до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні і
пояснила, що в 2000 році
зареєструвала шлюб з відповідачем від якого народилася дочка ОСОБА_3, 2000 року, яка
проживає разом з нею. Подружнє життя у них не склалося. В серпні 2003 року відповідач покинув сім"ю не пояснивши
причин. На даний час проживають окремо, не підтримують жодних стосунків,
що призвело до розпаду сім'ї. На даний час шлюб носить формальний характер і
просить суд розірвати шлюб з відповідачем так як збереження сім'ї в подальшому
суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини.

Відповідач у своїй заяві проти позову не заперечив і згідний на розірвання
шлюбу та просить справу розглядати у його відсутності.

Суд вважає, що
позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: судом
встановлено, що сторони в 2000
році зареєстрували шлюб від якого народилася дочка ОСОБА_3, 2000 року, яка проживає з позивачкою.
Подружнє життя у них не склалося. В серпні 2003 року відповідач
покинув сім"ю не пояснивши причин. На даний час проживають окремо, не
підтримують жодних стосунків, що призвело до розпаду сім'ї, а тому збереження
шлюбу в подальшому суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини
і шлюб між ними слід розірвати.

На підставі ст.ст. 110,
112 СК України та керуючись ст.ст. 213-215
ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

позов
задовольнити. Шлюб, зареєстрований 19
лютого 2000 року у
відділі реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому,
актовий запис НОМЕР_1 між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження
залишити при ОСОБА_1.

При одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з
ОСОБА_2. один неоподатковуваний мінімум доходів громадян в дохід
держави, звільнивши від цього ОСОБА_1.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подачі
заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження через Коломийський
міськрайонний суд. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного
суду Івано-Франківської області може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.
РІШЕННЯ                   Справа № 2-47/2007р.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2007 року                    Путильський районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого              ЛисакаІ.Н.

при секретарі             Помазан М.В.

за участю прокурора Вудвуда A.M. відповідача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Путала
справу за позовом прокурора Путильського району Чернівецької області в
інтересах держави в особі Путильського ДЛГ
до ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної шкоди, завданих лісовому   господарству України самовільною рубкою
лісу, в межах середньомісячного заробітку розміром 594,44 грн.,

з'ясував:

Позивач прокурор
Путильського району Чернівецької області в інтересах держави в особі
Путильського ДЛГ звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_1
завданих внаслідок порушення вимог лісового законодавства збитків, мотивуючи
свої вимоги тим, що останній допустив самовільну рубку невстановленими особами
семи дерев, не вжив заходів щодо встановлення порушників та для відшкодування
завданої державі шкоди, чим завдано збитків на суму 5475,70 грн., за що
повинен нести матеріальну відповідальність в розмірі прямої дійсної шкоди, але
не більше середньомісячного заробітку, яка складає 594.44 грн.

В попередньому судовому засіданні
позивач підтримав позовні вимоги в повному
обсягу, але попросив стягнути завдані збитки на користь місцевого
бюджету ІНФОРМАЦІЯ_1, за
місцем допущення самовільної рубки.

Відповідач
ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні позов визнав в

повному
обсягу та готовий відшкодувати шкоду в межах середньомісячної заробітної

плати.

Враховуючи
визнання позову відповідачем, суд ухвалив постановити рішення в

попередньому
судовому засіданні з наступних підстав.

Судом не встановлено, що визнання
позову відповідачем суперечить закону або
порушує права, інтереси, свободи інших осіб.

Сторонам
роз'яснено наслідки процесуальних дій при постановлені рішення в

попередньому
судовому засіданні без дослідження доказів.

На підставі ст.88 ЦПК України
судові витрати стягуються за рахунок сторони, не   на користь якої постановлено рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 174,212-215 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 594 (п'ятсот
дев'яносто чотири) грн. 44

коп. на користь місцевого бюджету
Яблуницької сільської ради Путильського району

Чернівецької області в рахунок
відшкодування завданих самовільною рубкою дерев

збитків, 51 грн. судового
збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду

Чернівецької області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк

з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього

протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в

порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя