Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргуОСОБА_1 на
рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 серпня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 25 грудня 2006 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 6 червня
2001 року з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок
якої пошкоджено його автомобіль, чим заподіяна матеріальна та моральна шкода.
Позивач просив стягнути 7165 грн. 26 коп. та відшкодування матеріальної шкоди та
5000 грн. за заподіяну моральну шкоду.

ОСОБА_1. звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те,
що в результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджений і його автомобіль, а
пригода сталась також із вини ОСОБА_3, який був неповнолітнім та без
посвідчення водія керував автомобілем, що належить ОСОБА_2

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10
серпня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області
від 25 грудня          2006 року, позов
ОСОБА_2 задоволено частково, постановлено стягнути на його користь з ОСОБА_1
7165 грн. 26 коп. та відшкодування матеріальної шкоди та         1000 грн. за заподіяну моральну шкоду;
в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2, посилаючись на
незаконність рішень.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
частково позов ОСОБА_2 та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд
виходив із того, що дорожньо-транспортна пригода сталась із вини ОСОБА_1 і
його, а не ОСОБА_3, дії знаходились у причинному зв'язку з пригодою; розмір
відшкодування шкоди судом визначено відповідно до наданих доказів та обставин
справи.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом              ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди і зустрічним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя
від 10 серпня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 25
грудня 2006 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін