Справа № 6200                                                                     Головуючий
- 32                                                                        Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007 року колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючаго -
Тамакулової В.О.

суддів - Гокова П.В.,
Котушенко С.П.

при секретарі - Чергенець C.O. розглянувши в
відкритому судовому засіданні вм.Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 11 червня 2007 року за його позовом до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 (треті особи - відділ громадянства, паспортної, реєстраційної і
міграційної системи Синельниківського РВ УМВС України в Дніпропетровській
області та житлово-експлуатаційна контора №2 Синельниківського міського
комунального підприємства) про визнання втратившими право користування жилим
приміщенням,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2005 року ОСОБА_1
звернувся до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом (а.с.20-22) до
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. про визнання втратившими право користування жилим
приміщенням у квартирі АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що ця квартира була надана 1995 році його колишній дружині ОСОБА_4. та дітям - відповідачам по
справі в результаті обміну. 15
липня того ж року він повторно уклав шлюб з ОСОБА_4. і у встановленому
законом порядку вселився в дану квартиру. Проте, їх сім'я знову розпалася, тому
неповнолітні діти стали проживати у родичів: ОСОБА_5 - в
м.Синельникове, аОСОБА_6 -
в м.Київ.

20  грудня 1999 року на підставі
рішення Синельниківського міського суду в договір найму

спірної
квартири були внесені зміни, в результаті чого він став наймачем кімнати площею
10,9 кв.м., а

ОСОБА_4.
- кімнат площею 14,0 та 15,1 кв.м. Після смерті матері в 2002 році, наймачем
зазначених

двох
кімнат став відповідач ОСОБА_2.

Посилаючись на
те, що відповідачі з 1995
року без поважних причин в спірній квартирі не проживають, квартплату та
плату за комунальні послуги не сплачують, позивач просив, на підставі ст.71
ЖКУкраїни, визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням
і зняти з реєстраційного обліку в даній квартирі.

Рішенням
Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду, як незаконного та
про передачу справи на новий розгляд до того ж суду.

Перевіривши
матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить
передбачених ст.ст.309-311
ЦПК України підстав для задоволення апеляційної скарги.

З матеріалів
справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 в
червні 1995 року
була надана в результаті обміну ОСОБА_4. і її дітям - відповідачам по
справі, після чого у встановленому законом порядку в дану квартиру вселився
позивач. Із-за розпаду даної сім'ї, відповідачі з 1995 року в спірній
квартирі не проживали.

Рішенням
Синельниківського міського суду від 20
грудня 1999 року на
вимогу, ОСОБА_1, був змінений договір найму жилого приміщення в даній квартирі,
після чого наймодавець уклав з ним договір найму на кімнату площею 10,9 кв.м.
Інші дві кімнати площею 14,0 та 15,1 кв.м. в квартирі були виділені в
користування відповідачів та їх матері ОСОБА_4., з якою також був укладений
договір найму вказаного жилого приміщення.

В 2002 році ОСОБА_4.
померла, тому наймачем цього жилого приміщення став відповідач ОСОБА_2.

21  вересня 2006 року, на
підставі розпорядження органу приватизації від 15 серпня 2006
року,

відповідачам
було видано свідоцтво про право власності на 6/8 частин спірної квартири і дія договору

найму
жилого приміщення, укладеного з відповідачем ОСОБА_2. була припинена.

Тимчасова
відсутність власників житла не позбавляє їх права користування ним, оскільки
право приватної власності, згідно Конституції України, є непорушним і
охороняється державою. Тому суд дійшов до правильного висновку про те, що
відповідачі, як власники спірного житла, право користування ним не втратили.

Доводи
апеляційної скарги про те, що приватизація частини квартири була проведена
відповідачами в період розгляду даної справи судом, не є підставою для
скасування рішення, оскільки право користування жилим приміщенням урегульовано
житловим законодавством.

У відповідності
зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за
ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ст.72 вказаного
Кодексу передбачений судовий порядок визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням. Позивачами за такими позовами можуть бути
наймачі, члени їх сім'ї, а також наймодавець. Оскільки позивач не має ніякого
відношення до договору найму на жилі приміщення, які були виділені судом
відповідачам та їх матері, він не має права на пред'явлення даного позову.

Інші доводи
апеляційної скарги не мають правового значення для вирішення спору і не дають
підстав до висновку про незаконність рішення суду.

Керуючись
ст.ст. 303,
307,308,313,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2007 року залишити
без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.