Справа №2-3729/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

13 вересня 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

при секретарі                 Тростянчук
Т.В.

з участю позивача - ОСОБА_1., представника відповідача -
Манахіної О.О., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі
суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Луцької міської ради
про визнання права власності на спадкове майно, -

еста н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Луцької міської
ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 5/6 частин
квартири за АДРЕСА_1. Вказавши, що вище вказане житло належало її матері,
ОСОБА_2, батьку, ОСОБА_3, та брату, ОСОБА_4, на праві спільної сумісної
власності. ІНФОРМАЦІЯ_1року померла ОСОБА_2., мати
позивачки. Після її смерті спадщину по 1/6 частини даної квартири оформила
позивачка та її батько, згідно свідоцтва про право на спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2
року помер ОСОБА_4., брат
позивачки. Після його смерті спадщину по 1/3 частини даної квартири оформив
батько позивачки, згідно свідоцтва про право на спадщину. Внаслідок цього ОСОБА_3 стало належите
5/6 частин квартири за АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько
позивачки,ОСОБА_3. Після
його смерті залишилась спадщина, яка складається з 5/6 частин квартири
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті батька. Оскільки ОСОБА_1
спільно постійно проживала із батьком на час відкриття спадщини, то вона вважає
себе такою, що прийняла спадщину. Просила визнати за нею право власності на
спадкове майно, після смерті батька, оскільки фактично прийняла спадщину шляхом
постійного проживання з ним на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з підстав
зазначених в позові. Просила визнати право власності на спадкове майно після
смерті батька.

Представник відповідача Манахіна О.О. в судовому засіданні не заперечує
проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи справи, суд прийшов до
висновку про підставність заявленого позову.

Судом встановлено, що квартира за АДРЕСА_1належить на
праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, даний факт
підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1999 року
(а.с.9) та копією будинкової книги на вказане житло (а.с. 19-21), даний факт
знайшов підтвердження і в поясненнях позивача.

ОСОБА_2померлаІНФОРМАЦІЯ_1року.
Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 13.04.2004 року серії ВВС
№ 271444 та серії ВВС № 271445 спадкоємцями майна є на 1/6 частини квартири
чоловік померлоїОСОБА_3. (а.с.10) та на 1/6 частини квартири дочка померлої
ОСОБА_1 (а.с. 12).

ОСОБА_4помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом
від 01.12.2003 року серії ВВА № 109789 спадкоємцем майна є на 1/3 частини
квартири батько померлогоОСОБА_3. (а.с.14).

Отже, власником 5/6 частини квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3.

Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" від
19 червня 1992 року № 2482-ХИ не визначено умов, за яких один із ч.1енів сім'ї
може отримати більшу або меншу частку в приватизованому житлі. Частки в жилому
приміщенні кожного з повнолітніх ч.1енів сім'ї, яким передається у власність
займана квартира (будинок), є рівними.

Згідно ч.2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю
між ними або законом. Спору щодо часток співвласників у вказаних осіб не
виникало.

Згідно ст.12 ч.2 Закону України "Про власність" громадянин
набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві,
індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні
установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок
успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер,
і на його частку квартири відкрилась спадщина.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його
пережив та батьки.

В судовому засіданні встановлено, що гр. ОСОБА_1 являється дочкою ОСОБА_3, даний факт
підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 7), свідоцтвом про укладення шлюбу
(а.с. 8) та поясненнями позивача.

Судом встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину, оскільки ОСОБА_1
спільно постійно проживала із батьком на час відкриття спадщини, що
підтверджується копією будинкової книги (а.с. 23-25).

Судом встановлено, що на сьогоднішній день позивач є єдиним спадкоємцем
першої черги за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті батька.

Тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права
власності за ОСОБА_1. на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.48 п.3
Закону України "Про власність", ст.ст. 16, 392, 1222, 1223, 1261,
1268-1270, 1296 ЦК України,
суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1право власності на спадкове майно, яке відкрилось після
смерті батька ОСОБА_3, а
саме: 5/6 частини квартири заАДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 (десяти) днів з дня
його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 20
(двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.