Справа № 33ц-3006 кс 07
Головуючий у 1-й інстанції Кафідова О.В.
Доповідач Висоцька B.C.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10
грудня 2007 року                                                                            м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

Висоцької B.C.,
Новодворської О.І.,
Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поновлення авторських прав,
стягнення компенсації та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
30 серпня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 24 листопада 2005 року,

встановила:

В лютому
2005 року ОСОБА_1  звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2  про поновлення
авторських прав та відшкодування шкоди.

Позивач
посилався на те,  що відповідач без його
згоди в журналі „Вісник Вищого арбітражного суду України" (№4 за 1999 рік)
надрукував статтю „Про практику використання векселів",  яка викладена українською мовою,  в якій використав та обнародував в перекладі
текст його книги „Вексельное
дело" ,  яка в грудні
1996 року вийшла друком на російській мові. З урахуванням уточнених позовних
вимог ОСОБА_1  просив зобов'язати
відповідача виплатити компенсацію грошової оцінки відшкодування за нівечення
775грн.,  моральну шкоду за неправомірне
використання 11 160 грн.,  всього 11 935
грн.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
30.08.2005 року,  залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м.  Києва від
24.11.2005 року,  в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

ОСОБА_1  подав касаційну скаргу на зазначені судові
рішення,  посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального і процесуального права,  невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи,  в зв'язку з чим ставить
питання про скасування рішення суду першої інстанції,  ухвали апеляційного суду та ухвалення нового
рішення про задоволення його позовних вимог.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення суду відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд виходив з
того,  що відповідачем в опублікованій
статті використані короткі уривки саме в обсязі,  виправданому поставленій меті. Крім
того,  позивач не надав доказів
поважності причин пропуску строку позовної давності.

Апеляційний суд
погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.  335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення суду ухвалено з додержанням судами норм матеріального та процесуального
права,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішенйя.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1  відхилити.

Рішення
Печерського районного суджу м.  Києва від
30 серпня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 24 листопада 2005 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.