Справа №22ц-843/07                                       Головуючий
першої інстанції: Марценюк С.А.
Категорія: 5                                                   Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
РІШЕННЯ

Іменем   України

24 квітня  2007
року                             колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючої:
Славгородської Н.П.,

суддів:                                                  Мурлигіної
О.Я., Базовкіної Т.М.,

при секретарі
судового засідання:     Танцурійній С.М.,

за участю
позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за

апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2007 року, ухвалене
за позовом ОСОБА_1до приватної агрофірма імені Бенардоса про витребування
земельної ділянки,

встановила:

24 січня 2007
р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до приватної агрофірма імені
Бенардоса про витребування земельної ділянки.

Позивачка
вказувала, що згідно державного акту на право приватної власності на землю їй
на праві власності належить земельна ділянка площею 29,12 га.

1 січня 2002 р.
вона уклала з відповідачем договір оренди цієї земельної ділянки строком на
п'ять років, після чого земельна ділянка знаходиться в користування агрофірми.

Незважаючи на
те, що строк дії договору сплинув, відповідач не повертає земельну ділянку, а тому
позивачка просила суд вилучити належну їй земельну ділянку від відповідача.

Рішенням
Братського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2007 р. в позові
відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 посилається на помилковість висновків суду стосовно того, що
термін дії договору не сплинув, і просить рішення суду скасувати, постановити
нове про задоволення позову.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких
підстав.

Відмовляючи в
позові, суд вважав, що відсутні підстави для повернення земельної ділянки,
оскільки строк дії договору земельної ділянки спливає 17 вересня 2008 р.

Однак такий
висновок суду не відповідає дійсним обставинам спору, а тому в силу ч. 3 ст. 309 ЦПК України
рішення суду необхідно скасувати та ухвалити нове рішення.

ОСОБА_1. на
підставі державного акту про право власності на землю належить земельна ділянка
площею 29,12 га (а.с. 7).

1 січня 2002 р.
між нею та приватною агрофірмою ім. Бенардоса було укладено договір оренди
земельної ділянки (а.с.
8-9).

Хоча в тексті
договору відсутня дата його укладення рішенням Братського районного суду
Миколаївської області від 6
жовтня 2005 р. (а.с.
20), яке в
силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України
має преюдиціальне значення, встановлено факт укладення договору саме 1 січня 2002 р.

Крім того,
згідно відомості розрахунку за договором оренди (а.с. 19) орендна плата виплачувалась  позивачці з
2002 p.,
що підтверджує факт використання відповідачем

2

належної їй
земельної ділянки саме з цього року. Даний факт не заперечувався сторонами й в
судовому засіданні.

В силу ст. 17 Закону "Про
оренду земельної ділянки" в редакції, яка діяла на час укладання договору,
термін договору оренди земельної визначається за погодженням сторін.

Пунктом 1.2 договору
зазначено, що земельна ділянка надається для сільськогосподарського
використання строком на 5
років, а згідно з пункт 5.1
договору сторони домовились, що договір набирає чинності з моменту його
підписання.

Таким чином, з
урахуванням обставин справи, положень договору, фактичного використання
земельної ділянки з січня 2002
p., дія
договору закінчилась 1 січня 2007 р. і з цієї дати
належна ОСОБА_1 земельна ділянка знаходиться в ПА ім. Бенардоса без достатніх
правових підстав (ст. 1212
ЦК України), а тому в силу ст. 1213
ЦК України відповідач повинен повернути її позивачці. Тому позов є
обґрунтованим й підлягає задоволенню.

Посилання
відповідача на те, що строк дії договору ще не сплинув, оскільки реєстрація договору
оренди земельної ділянки була проведена пізніше (17 вересня 2003 р.) не
заслуговують на увагу, враховуючі, що за домовленістю сторін фактичне виконання
договору розпочалося з січня 2002 p., а тому, якщо
погодитись з позицією відповідача, це призведе до використання земельної
ділянки позивачки більше обумовленого договором строку.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
Братського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2007 року скасувати,
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1до
приватної агрофірма імені Бенардоса про витребування земельної ділянки
задовольнити.

Зобов'язати
приватну агрофірму імені Бенардоса повернути ОСОБА_1 належну їй на підставі
державного акту на право приватної власності на землю, виданого 13 листопада 2001 р. Ганнівською
сільською радою Миколаївської області, земельну ділянку площею 29,12 гектарів,
яка розташована на території Ганнівської сільської ради Братського району
Миколаївської області.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.