АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-58772006                                    Головуючий
1 інстанції Семененко Я.В.
Категорія 1118                                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

17 січня
2007 року Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого   судді                                      Петренко І.О.

суддів                                                            Болтунової
Л.М., Лаченкової О.В.

при секретарі                                                Сидоренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 1 серпня 2006 року за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором
позики

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2005 року позивачка звернулась до суду з
позовною заявою і просила постановити рішення , яким стягнути з ОСОБА_3 на свою
користь 36850 доларів США , а також судові витрати 368,5 доларів США. Вона
вказувала на те, що відповідач є двоюрідним братом позивачки, який у лютому
2000 року звернувся до неї з проханням про позику у розмірі 27130 доларів США , які бажав
витратити на розвиток свого бізнесу і сплачувати позивачці за користування
грошима , взятими у борг щомісячно 1% від суми боргу. Отримавши гроші ,
відповідач прийнятих на себе забов"язань не виконував і 19 квітня 2005
року, написав позивачці розписку про наявність у нього боргу у розмірі 27130
доларів США. Оскільки
1% від суми боргу щомісячно складає 270 доларів США , то за період користування грошима за 60 місяців ( з 1
січня 2001 року по 1 січня 2006 року складає 16200 доларів США , однак,
стягненню з відповідача підлягає сума 9720 доларів США - у межах строку
позовної давності, а тому загальна сума стягнення визначена у розмірі 36850
доларів США.

У лютому 2006
року позивачка уточнила свої вимоги , які були звернуті вже і до ОСОБА_1 та
просила стягнути з відповідачем 187 935 грн.

У березні 2006
року позивачка звернулась до суду з уточненою позовною заявою до відповідачів і
просила постановити рішення , яким стягнути з них солідарно суму боргу у
національній валюті - 138 363 грн., 1 5 щомісячно за 27 місяців ( період з 1
січня 2004 року по 1 березня 2006 року - 37 358 грн. 01 коп. ( 1 383 грн. 63
коп. х 27 міс.) , 4 150 грн. 89 коп. - втрати в зв"язку з інфляцією у
розмірі 103 % , а всього 179 871 грн. 90 коп. Крім того позивачка просила також
стягнути з відповідачем на відшкодування моральної шкоди 10000 грн. та судові
витрати.

У серпні 2006
року позивачка уточнила свої позовні вимоги, визначивши основну суму боргу у
розмірі 137 006,5 грн., розмір процентів за користування сумою боргу за період
з 19 квітня 2005 року по 4 серпня 2006 року 16 464 ,06 грн., втрати в
зв"язку з інфляцією у розмірі 103 % в сумі 141 116,7 грн. та процентів за
прострочення забов"язання за період з 1 січня 2006 року по 4 серпня 2006
року у розмірі 2 367,5 грн. і просила стягнути з відповідачем солідарно 159
948,26 грн.

В судовому
засіданні представники позивачки позовні вимоги підтримували в повному
уточненому обсязі.

Відповідачі в
судовому засіданні визнавали позовні вимоги частково , а саме у розмірі
основної суму боргу , в решті вимоги не визнавали , вказуючи на те , що
засобами забезпечення боргу та зверненням до суду до настання часу вказаного в
розписці , як дату повернення боргу , позивачка позбавила їх можливості
виконати забов"язання.

Рішенням
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 4 серпня 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково і з     відповідачем стягнуто на користь позивачки
155 902 грн 44 коп. та судові витрати у
розмірі 1 559 грн. 06 коп. , в іншій частині
позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній
скарзі відповідачка ОСОБА_1 ставить питання про часткове скасування рішення
суду і просить постановити рішення , яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні
позовних вимог, пред"явленних до ОСОБА_1

Вивчивши матеріали
справи , законність та обґрунтованість рішення суду , доводи апеляційної скарги
, колегія суддів вважає , що апеляційну скаргу слід відхилити , а рішення суду
залишити без змін за наступними підставами.

Відповідно до
вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін , якщо визнає , що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимоги матеріального та процесуального права.

Як вбачається з
матеріалів справи згідно розписки , датованої 19 квітня 2005 року ( ар. сп. 5)
позивачка ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 27 130 доларів США у борг до ЗО
грудня 2005 року , а оскільки прийняті на себе забов"язання відповідач не
виконував тривалий час , оскільки грошові кошти були передані відповідачу
значно раніше , вона змушена була звернутись до суду з позовом , а потім
уточнювати і доповнювати свої вимоги (ар. сп. 104).

Відповідачі в
судовому засіданні при розгляді справи в суді першої інстанції визнавали
позовні вимоги у розмірі основної суми боргу ( ар. сп. 127,129). При викладених
обставинах суд обґрунтовано , керуючись ст. 1046 ЦК України стягнув з відповідачів на користь позивачки суму
боргу у розмірі 137 006 грн.05 коп., що еквівалентно сумі вказаній в розписці
27 130 доларів США за
курсом НБУ 5,05 грн. за 1 долар США.

Суд також
обґрунтовано задовольнив вимоги позивачки і про стягнення з відповідачів
процентів за користування сумою переданою ним і стягнув у відповідності до
положень ст. 1048 ЦК України
16 464 грн. 06 коп.

Обґрунтовано
було стягнуто і суми процентів за прострочення виконання забов"язання про
повернення боргу у відповідності до положень ст. 1050 ЦК України у
розмірі 2432 грн 33 коп. за 216 днів по 3 % річних за період з 1 січня 2006
року по 4 серпня 2006 року.

Доводи
апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_1 , до якої приєднався і ОСОБА_3 вже під
час розгляду справи в апеляційній інстанції, про те , що грошові суми в борг у
позивачки брав лише ОСОБА_3 і про існування цього боргу позивачці стало відомо
тільки у суді, а тому вона не повинна відповідати за цими забов"язаннями ,
спростовується поясненнями позивачки в судовому засіданні апеляційної інстанції
про те , що про існування боргу відповідачці було відомо відразу ж , а також
поясненнями ОСОБА_1 в суді першої інстанції про визнання боргу , але в сумі
основного боргу , а окрім того і зверненням її до суду з заявою про визнання
підсудності позову іншому суду . Тому суд обґрунтовано у відповідності до
положень ст.ст. 65 та 73 Сімейного кодексу України солідарно стягнув вище
вказані суми з обох відповідачей , визнавши необхідність виконання
забов"язання одного із подружжя обома членами подружжя.

Судова колегія
вважає , що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі , надані сторонами докази , правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України
, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 4 серпня 2006 року залишити без змін. Ухвала апеляційного
суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
законної сили до Верховного Суду України .