Справа № 22-1344-2007р.                Головуючий в 1 інстанції:
Доповідач: Демянчук С.В.
суддів судової палати  в цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області у складі:
Головуючого судді: Буцяка З.І.
суддів: Демянчук С.В., Василевича
при секретарі:Прохорович М.В.
з участю сторін, їх представників ОСОБА_5, ОСОБА_6, розглянула у відкритому
судовому засіданні  цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської
області від 17 вересня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2(яка діє
в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_3та ОСОБА_4) про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим приміщенням.
Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-
в с т а н о в и л а :
Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 вересня
2007 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_4такою, що втратила право користування жилим приміщенням -
АДРЕСА_1

В решті позову відмовити через безпідставність.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, оскільки не з”ясовано всіх обставини, що мають
істотне значення для правильного вирішення справи та порушено норми
матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом не було
перевірено той факт, що позивач перешкоджав їй користуватися квартирою і між
ними була усна домовленість про те, що дочка буде мати в майбутньому право
власності на квартиру і таким чином буде забезпечена житлом.

Крім того вказує, що судом
першої інстанції не прийнято до уваги заперечення органу опіки та піклування,
відповідно до якого, дитина буде позбавлена права на приватизацію квартири у
разі задоволення позову, таким чином будуть обмежені житлові права малолітньої
дитини.

Просила скасувати рішення
Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2007 року та
ухвалити нове рішення.

В поданих на апеляційну
скаргу запереченнях представник позивача ОСОБА_6 вказує, що суд першої
інстанції цілком правильно, відповідно до норм
матеріального та процесуального права, на підставі належних та
допустимих доказів прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення
позову.

Зазначає, що будь-яких перешкод
в користуванні спірною квартирою малолітній ОСОБА_4 не було. ЇЇ матір не бажала
і не бажає, щоб дитина проживала разом з батьком.

Крім того вказує, що не
грунтуються на нормах Закону покликання апелянта як на підставу скасування
судового рішення на її бажання участі ОСОБА_4 в можливій приватизації житла в
майбутньому. Ст. 71 ЖК України не передбачає збереження права на житло на цій
підставі. Не передбачене таке право і іншими нормами законодавства.

Також безпідставно апелянт
покликається на норми Закону України „Про приватизацію державного житлового
фонду”, так як ці норми будь-якого відношення до справи не мають.

Просить винести ухвалу,
котрою апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Кузнецовського міського
суду Рівненської області від 17 вересня 2007 року залишити без змін.

В судовому засіданні
ОСОБА_2, її представник ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі.

Відповідач, його
представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнали, вважають висновки суду першої
інстанції правильними. Просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При задоволенні позову про
визнання малолітньої ОСОБА_4 втратившою право користування  спірною квартирою, суд першої інстанції
обгрунтовано виходив з того, що малолітня ОСОБА_4 біля шести років, тобто понад
шість місяців, не проживає у АДРЕСА_1без поважних причин. І ця обставина не
оспорюється сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71
ЖК України при тимчасовій відсутності члена сім”ї наймача за ним зберігається
жиле приміщення протягом шести місяців.

Окрім того, з”ясовано, що
відповідач не належить до категорії тимчасово відсутніх членів сім”ї наймача,
за якими відповідно до ч. 3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається
понад шість місяців.

Щодо вказаних висновків суд першої інстанції
навів відповідні мотиви й докази, з якими погоджується і апеляційна
інстанція.

Поскільки
доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, та, враховуючи, що
суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно встановив дійсні обставини
справи, з"ясував характер взаємовідносин сторін, постановив рішення
з додержанням  вимог матеріального і
процесуального права, та зважаючи, що не може бути скасоване правильне по суті
рішення суду з одних лише формальних міркувань, судова колегія не вбачає
підстав для скасування  оскаржуваного
рішення.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х
в а л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий :
Буцяк З.І.

Судді :
Демянчук С.В.

Василевич В.С.