Справа № 33ц-606/07
Головуючий у І інстанції - Мочальська В.М.
Доповідач - Лончук В.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 року                                                                                         місто
Луцьк

Колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді: Лончука В.Г.

суддів: Подолюка В.А., Русинчука М.М., Шевчук Л.Я.,
Мудренко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Кременецький
тютюново-ферментаційний завод» про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
визнання права власності на майно за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Тернопільської області від 13 червня 2006 року, -

встановила:

В липні 2005 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
закритого акціонерного товариства «Кременецький тютюново-ферментаційний завод»
(далі - ЗАТ «Кременецький тютюново-ферментаційний завод») про визнання договору
купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на майно.

Зазначала, що 17.03.2004 року між нею та ЗАТ
«Кременецький тютюново-ферментаційний завод» було укладено договір
купівлі-продажу приміщення з прибудовою загальною площею 837 кв.м, що
знаходиться по вул.Льотчиків Визволителів, 14 в м.Кременці. Договір укладено в
письмовій формі та фактично виконаний сторонами, однак нотаріально не
посвідчений, оскільки відповідачем не надано нотаріусу документів, які
стверджують його повноваження на укладення даної угоди.

Рішенням Кременецького районного суду від 30 грудня 2005
року  позов задоволено. Визнано дійсним
договір купівлі-продажу від 17.03.2004 року, укладений між ЗАТ «Кременецький
тютюново-ферментаційний завод» та ОСОБА_1 на приміщення з прибудовою (в т.ч.
гараж, столова, адміністративне приміщеня, клуб, склад, механічна майстерня)
загальною площею 837 кв.м по вул.Льотчиків Визволителів, 14 в м.Кременці.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 13
червня 2006 року  вищевказане рішення
суду скасовано та ухвалено нове рішення
- про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись
на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того,
що представник ЗАТ «Кременецький тютюново-ферментаційний завод» Савіцкий Ю.П.
не мав повноважень на укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень з
ОСОБА_1, а тому висновок суду першої інстанції про дійсність угоди від
17.03.2004 року та визнання за позивачем права власності на спірні приміщення
не відповідає вимогам закону.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не
можна.

Судами встановлено, що 17 квітня 2004 року між ЗАТ
«Кременецький тютюново-ферментаційний завод» в особі генерального директора
Савіцкого Ю.П., що діє на підставі статуту та ОСОБА_1 був укладений договір
купівлі-продажу приміщення з прибудовою загальною площею 837 кв.м, що
знаходиться по вул.Льотчиків Визволителів, 14 в м.Кременці.

Все майно ЗАТ «Кременецький тютюново-ферментаційний
завод», в тому числі і  майно, що було
предметом договору купівлі-продажу, знаходиться в податковій заставі.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про власність» (яка
була чинною на момент укладення договору) та п.п.8.3, 13.7 Статуту ЗАТ
«Кременецький тютюново-ферментаційний завод» колективний власник самостійно
володіє, користується і розпоряджається об'єктами власності, які йому належать.  Товариство має право здійснювати щодо свого
майна будь-які дії та укладати угоди, які не суперечать законодавству,
генеральний директор має право укладати від імені товариства контракти, угоди,
та забезпечувати їх виконання.

Згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо
усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У
цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Встановивши, що вищезазначений договір укладений в
письмовій формі та підписаний сторонами, а також те, що кошти від реалізації
спірного майна в сумі 29118 грн. поступили на рахунок державного казначейства
для погашення заборгованості перед бюджетом, суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про досягнення сторонами усіх істотних умов договору та
фактичного повного виконання договору.

Підставними є висновки суду першої інстанції про те, що
представник ЗАТ «Кременецький тютюново-ферментаційний завод» - генеральний
директор Савіцкий Ю.П. мав усі необхідні повноваження на укладення
вищезазначеної угоди, оскільки згідно протоколу засідання спостережної ради ЗАТ
«Кременецький тютюново-ферментаційний завод» від 1.08.2002 р. йому надано згоду
на укладення угод на суму, яка перевищує 20 000 доларів США, а Кременецька МДПІ
надала відповідачу дозвіл на реалізацію спірного майна за умови спрямування
виручки від реалізації цих активів на погашення податкового боргу.

Отже висновки суду першої інстанції про те, що договір
купівлі-продажу є дійсним з підстав, передбачених ч.2 ст.220 ЦК України,
відповідають обставинам справи оскільки, відповідач, маючи повноваження на
укладення даного договору, ухилився від його нотаріального посвідчення.

Висновки суду першої інстанції обґрунтовані, відповідають
встановленим обставинам справи та вимогам матеріального закону, а висновок
апеляційного суду про відсутність підстав для визнання договору дійсним та
визнання права власності на майно суперечить встановленим обставинам справи та
вимогам матеріального закону.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених
ст..339 ЦПК України.

Керуючись п.3 ч.1 ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія
суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду  Волинської області, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
апеляційного суду Тернопільської області від 13 червня 2006 року скасувати, а
рішення Кременецького районного суду від 30 грудня 2005 року залишити в силі.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: