УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року червня
місяця 18 дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді   Куриленко О.С.

суддів:   Синельщікової О.В. Сокола B.C. при
секретарі   Петренко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до виконавчого
комітету Сімферопольської міської ради, Сімферопольського бюро реєстрації та
технічної інвентаризації про визнання права власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2на
рішення Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 20 жовтня 2006 року і ухвалу
від 25 жовтня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним
рішенням Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 20 жовтня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1до виконавчого комітету Сімферопольської міської ради,
Сімферопольського бюро реєстрації та технічної інвентаризації про визнання
права власності задоволено.

Скасовано
рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради № 1831 від 27.10.1995 року „Про
затвердження рішень загальних зборів членів ЖБК-90 від 09.12.1994 року та 23.07.1995 року".
Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартируАДРЕСА_1, видане на
ім'я ОСОБА_2За ОСОБА_1 визнано право власності на квартируАДРЕСА_1, припинено
право власності ОСОБА_2Сімферопольське бюро реєстрації та технічної
інвентаризації зобов'язано зареєструвати право власності на квартируАДРЕСА_1 за
ОСОБА_1

Ухвалою
Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 25
жовтня 2006 року внесені виправлення до рішення Центрального районного суду від
20 жовтня 2006 року, вказано у резолютивній частині рішення: визнати право
власності на кв.АДРЕСА_1 за ОСОБА_1. Припинити право власності ОСОБА_2на
квартиру АДРЕСА_1.
Зобов'язати CM БРТІ зареєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Справа № 22-ц-3340/2007 р.               Головуючий

першій
інстанції Благодатна О.Ю

Доповідач
Синельщікова О.В.

В апеляційній
скарзіОСОБА_2. ставить питання про скасування рішення та ухвали суду і просить
постановити ухвалу про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що
рішення суду незаконне і необгрунтоване, ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права. Вважає, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для справи, і висновки суду не відповідають
обставинам справи. Вказує, що судом не було взято до уваги, що оспорювана
квартира є спільною власністю подружжя і вже була предметом судового спору. Є рішення
суду, яке набрало законної сили 05
липня 2006 року,
згідно з яким йому виділена у користування частка квартири загальною площею 25,7 кв.м. За таких
обставин, вважає, що судом при ухваленні рішення були порушені вимоги ст. 205 Цивільного
процесуального кодексу України.

Заслухавши
суддю-доповідача, представників ОСОБА_2та ОСОБА_1., перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою і підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Розглянувши
справу, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1. і визнав за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1шляхом
припинення права власності ОСОБА_2на зазначену квартиру. Одночасно суд зробив
висновок про відсутність у ОСОБА_2законних підстав для набуття права власності
на спірну квартиру, скасувавши рішення виконавчого комітету Сімферопольської
міської ради № 1831 від 27.10.1995 року „Про затвердження рішень загальних
зборів членів ЖБК-90 від 09.12.1994 року та 23.07.1995 року" і визнавши
недійсним свідоцтво про право власності на квартируАДРЕСА_1, видане на
ім'яОСОБА_2

Колегія суддів
не може погодитись з таким рішенням суду, тому що при його ухваленні судом
першої інстанції допущені порушення норм процесуального права.

Оскаржуваним
рішенням суду припинено право власності ОСОБА_2на спірну квартиру, власником
якої він був на підставі свідоцтва про право власності від 15 березня 1996 року (а.с. 10), визнаного судом
недійсним, проте ОСОБА_2. не був
належним чином притягнутий до участі у справі у якості відповідача і взагалі не
брав участь у розгляді справі, незважаючи на те, що оскаржуване рішення
безпосередньо впливає на його права.

У позовній заяві
ОСОБА_1. про визнання за нею права власності та позбавлення ОСОБА_2права
власності на квартируАДРЕСА_1 ОСОБА_2. зазначений в якості третьої особи на
стороні відповідачів - виконкому Сімферопольської міської ради та
Сімферопольського МБРТІ.

Проте, у
матеріалах справи відсутні відомості про відправлення та отримання ОСОБА_2.
судової повістки до суду під розписку, а також про інше належне повідомлення
ОСОБА_2про слухання справи відповідно до вимог статті 76 Цивільного
процесуального кодексу України.

За таких
обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду слід скасувати за
підставами п. п. З, 4 статті 311 Цивільного
процесуального кодексу України з направленням справи на новий розгляд до суду
першої інстанції.

У зв'язку зі скасуванням рішення суду першої інстанції,
запереченняОСОБА_2. щодо законності ухвали про внесення виправлень до рішення
суду

колегія суддів вважає
обгрунтованими і скасовує ухвалу суду від 25
жовтня 2006 року.

Колегія суддів
апеляційного суду не погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2про
наявність підстав для закриття провадження по справі після скасування судових
рішень відповідно до вимог п. 1
статті 205, частини 1 статті 310 Цивільного
процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2 статті 205 Цивільного
процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі,
якщо набрало законної сили рішення суду з приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Заявляючи
клопотання про закриття провадження по справі, ОСОБА_2. посилався на рішення Центрального районного суду міста
Сімферополя від 23 березня 2006 року, яке
залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 05
липня 2006 року, по справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1., треті особи ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 про поділ майна, встановлення порядку користування, вселення, усунення
перешкод у користуванні. Зазначеним рішенням суду встановлено порядок
користування квартирою АДРЕСА_1 між
ОСОБА_2. і ОСОБА_1 відповідно до належних їм часток у праві власності на спірну
квартиру.

Відповідно до
частини 3 статті 61 Цивільного
процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що до якої встановлено ці
обставини.

Таким чином,
обставини, встановлені зазначеним судовим рішенням мають доказове значення для
цивільної справи між ОСОБА_1 та ОСОБА_2., що розглядається, але, враховуючи
склад сторін по справі, суть та підстави позовних вимог, предмет позову, не
можна зробити висновоку про наявність підстав для закриття провадження по
справі за п. 2 статті 205 Цивільного
процесуального кодексу України.

Виходячи з
наведеного та керуючись статтями 303,
307, 311, 314, 315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення
Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 20 жовтня 2006 року і ухвалу
від 25 жовтня 2006 року скасувати.

Цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до виконавчого комітету Сімферопольської міської ради,
Сімферопольського бюро реєстрації та технічної інвентаризації про визнання
права власності направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею

законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.