У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року                                                                                                 м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                      Барсукової
В.М.,

Балюка М.І.,                       Данчука В.Г.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування
житловим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
порядку користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2003 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2003 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2002 року ОСОБА_1 звернулася
в суд із позовом до               ОСОБА_2
про визначення порядку
користування жилим приміщенням, мотивуючи тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_5, якому на праві власності належало три кімнати та частина підсобних приміщень у
квартирі АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік. Спадкоємцями є вона та син, ОСОБА_2, який
користується всіма кімнатами. Ураховуючи те, що між нею та відповідачем
виникають спори щодо користування квартирою, позивачка просила визначити
порядок користування, за яким їй у користування виділити дві ізольовані кімнати площею 8,7 кв.
м та 7,2 кв. м, а відповідачу виділити в користування ізольовану кімнату 14,9
кв. м.

У зустрічному позові ОСОБА_2 просив виділити йому в
користування  кімнати, площею 14.9 кв. м та 7.2
кв. м, а ОСОБА_1 - ізольовану кімнату
8.7 кв. м.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21
липня 2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області
від                          29 жовтня
2003 року, позов ОСОБА_1 задоволено та виділено їй у користування дві
ізольовані кімнати площею 8,7 кв. м та 7,2 кв. м, а              ОСОБА_2 виділено в користування
ізольовану кімнату площею 14,9 кв. м у квартирі АДРЕСА_1.
Зобов'язано ОСОБА_1 закласти дверний отвір між приміщеннями 9 і 10 та влаштувати
дверний отвір між приміщеннями 3 та 9.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 подав касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані
судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з таких підстав

Залишаючи рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2003
року без змін, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції
задовольняючи позов правомірно виходячи з вимог ст. 115 ЦК УРСР та п. 14
постанови Пленуму Верховного Суду України від
22 грудня 1995 року № 20 “Про судову практику у справах за позовами про захист
права приватної власності” визначив сторонам порядок користування спірним жилим
приміщенням за варіантом № 1 висновків технічної експертизи від 10 червня 2002
року.

Як убачається з матеріалів справи сторонам на праві власності належить
29/200 частини спірної квартири після смерті батька та чоловіка. Втім, виділ
долі в натурі неможливий без обмеження інтересів сторін.

З огляду на викладене апеляційний суд обґрунтовано погодився з рішенням
суду першої інстанції та залишив його без зміни.

Установлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм
матеріального або процесуального права, а отже, відсутні підстави для
скасування постановлених судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2003 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2003 року залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.Г.  Данчук