Справа
№22-ц-7292007р.
Головуючий в 1 інстанції Горюнова Л.І. Доповідач
РІШЕННЯ Іменем    України

31 січня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеля­ційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді:Берзіньш B.C.

Суддів: М»ясоєдової Т.М.

Кузнєцової О.О.,

при
секретарі            Дермоян Т.Ю.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в
М.Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне
підприємство «Заозерне», про визнання таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Євпаторійського
міського суду Автономної Республіки Крим від 24 жовтня 2006
року,

встановила:

В червні
2006 року
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив
право користування жилим приміщенням -
АДРЕСА_1 за підставами ст.71 ЖК
України. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не проживає у
спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, оплату квартири і
комунальних послуг не проводить. В засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги, зазначивши, що відповідач не проживає у спірній
квартирі більше року, речей його в квартирі немає; відповідач проти позову
заперечував, посилаючись на поважність причин відсутності.

Рішенням суду від 24.10.2006р. у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду
скасувати, посилаючись на порушення судом при його ухвалені норм матеріального
і процесуального права.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник
підтримали доводи апеляційної скарги, відповідач вважає доводи скарги
необгрунтованими, а рішення суду-законним, просить залишити його без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з наступних
підстав.

Так ст.ЗОЗч.1, ст.309 пунктами 3,4 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованність
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції; невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або
процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення.

Постановлюючи рішення від 24.10.2006р., суд виходив з того, що ОСОБА_2
відсутній тривалий час по місцю проживання за поважними причинами, позивачка
ОСОБА_1 не надала доказів в підтвердження своїх вимог.

Такі
висновки суду не узгоджуються з матеріалами справи, зроблено з порушенням норм
діючого законодавства.

2

Так із матеріалів справи слідує, що сторони по справі
перебували в зареєстрованому шлюбі, проживали за договором найму в
однокімнатній квартиріАДРЕСА_1 разом з неповнолітньою дитиною - інвалідом
дитинства сином ОСОБА_3, зареєстровані в цій квартирі. Шлюб між сторонами
розірвано рішенням Ялтинського міськсуду від 09.08.2000р., відповідач ОСОБА_2
має іншу сім»ю і його дружина проживає в М.Євпаторії, що він не заперечував в
засіданні апеляційного суду.

Відповідно до ст. 71 ч.1,2 ЖК України, якою
обґрунтовувались позовні вимоги, за наймачем або членами його сім»ї
зберігається жиле приміщення протягом шести місяців при тимчасовій їх
відсутності. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору -
судом. Пунктом 2ч.З цієї статті також передбачено збереження жилого
приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім»ї понад шість
місяців у разі тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і
характером роботи.

Суд, ухвалюючи рішення, виходив з того, що відповідач тривалий час
відсутній у спірній квартирі за умовами роботи. Між тим із довідки Ялтинської
юридичної консультації (а.с.25) слідує, що ОСОБА_2 з 24.02.2005 року працює не
за місцем знаходження спірного житла, а адвокатом в Адвокатському об»єднанні
«ІНФОРМАЦІЯ_1» в м.Ялта, що не є тимчасовим виїздом з постійного місця
проживання за умовами і характером роботи.

Відповідно до положень ст.ст. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, роспоряджається своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

В підтвердження своїх доводів про непроживання відповідача у спірній
квартирі понад шість місяців без поважних причин позивачка надала суду акти від
30.01.2006р., 15.03.2006р., 04.05.2006р.(а.с.13,14,16), які складені та підписані комісією
КП «Заозерне» і сусідами, затверджені директором КП «Заозерне». Ці акти,
відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК України, є належними та допустимими доказами, і
ними стверджується, що ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі з вересня 2005
року по серпень 2006 року.

Заперечуючи проти доводів ОСОБА_1, ОСОБА_2 не надав суду доказів, які б їх
спростовували; із заявою про продовження строку збереження жилого приміщення не
звертався. Доводи відповідача про те, що він не проживав у спірній квартирі за
поважних причин з посиланням на наявність перешкод зі сторони позивачки,
зокрема виконання рішення суду про виселення ОСОБА_3 лише 20.12.2005р. та
заміну замків у вхідних дверях квартири, не можуть бути взяті до уваги,
оскільки шестимісячний строк відсутності відповідача, на протязі якого
зберігається жиле приміщення незалежно від причин відсутності, починаючи з
вересня 2005 року закінчився у березні 2006 року. Відповідача виселено у спірну
квартиру 04.08.2005р., а рішення про виселення ОСОБА_3 з цієї квартири виконано
20.12.2005р.(а.с.ЗЗ), тобто в цей шестимісячний строк. Із пояснень свідка
ОСОБА_4, на які посилався відповідач та послався суд на підтвердження своїх
висновків про заміну замка, слідує, що відповідач не зміг відкрити своїм ключем
замок у дверях спірної квартири 20.09.2006 року, ОСОБА_4 не є свідком заміни
замка та перешкод у проживання відповідача у спірній квартирі до вересня 2006р.

Належних та допустимих доказів поважності причин відсутності у спірній
квартирі понад шість місяців -
з березня 2006 року
ОСОБА_2 не надав і клопотань про їх витребування не заявляв.

Таким
чином, по справі встановлено, що ОСОБА_2 не проживав у спірній квартирі з
вересня 2005 року та
понад шість місяців був відсутнім без поважних причин, що є підставою
відповідно до положень ст.ст.71,72 ЖК України для визнання його особою, що
втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.

3

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.303,309
Цивільного процесуального кодексу України, колегія судців

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Євпаторійського міського суду Автономної
Республіки Крим від 24 жовтня 2006 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити. Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -квартирою.АДРЕСА_1.

Рішення
набирає чинності з дня проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суд України на
протязі двох місяців.