Справа № 2-2503/07
РІШЕННЯ

Іменем      УКРАЇНИ

«11» січня 2007 року

Малиновський районний суд міста
Одеси в складі:

Головуючого     - судді Погрібного С.О.

за секретаря                   - Абергард І.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
ОСОБА_2  про визнання договору дійсним
договору та

визнання права власності, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із заявою про визнання договору
купівлі-продажу квартири від ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, дійсним, посилаючись на
обґрунтування своїх вимог на такі обставини. Позивачка обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що ця угода оформлялася на Одеській Універсальній Товарній Біржі „GIP"
ІНФОРМАЦІЯ_1  року, всі істотні
умови угоди дотримані, договір купівлі-продажу позивачка зареєструвала в ОМБТІ та РОН ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на сьогоднішній
момент позивачка проживає в спірній квартирі,
сплачує квартплату та комунальні послуги. Враховуючи, що сторони виконали свої
обов'язки за договором, вона просить визнати у
судовому порядку правочин дійсним та визнати за нею право власності на спірне житлове приміщення. Також після придбання квартири
позивачка на підставі договору реконструкції добудувала до квартири приміщення веранди та збільшила приміщення кухні.
Після проведення реконструкції позивачка узгодила її з
відповідними державними органами, втім через відсутність посвідченого
нотаріусом договору та наявність
реконструйованого приміщення право позивачки на спірну квартиру є обмеженим.

Відповідача в судове засідання з'явилася, позов визнала, проти укладення,
змісту, умов договору від ІНФОРМАЦІЯ_1 року не
заперечувала, підтвердив факт виконання умов договору сторонами у повному
обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову
при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені
такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених
письмових доказів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року сторони уклали договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов
якого відповідач передала позивачу у власність
приміщення квартири АДРЕСА_1. Ця квартира складалася в цілому з приміщень, загальною площею 46,9 кв.м.,
житловою - 29,1 кв.м. Підтвердженням наміру
сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також
змісту домовленості про передачу права власності на спірну
квартиру є договір купівлі-продажу, укладений ІНФОРМАЦІЯ_1 року між сторонами на Одеській універсальній товарній біржі „GIP" без наступного нотаріального
посвідчення угоди. Після укладання зазначеного договору
сторони повністю виконали його умови, відповідач передала спірну квартиру,
виселилася зі спірної квартири. Факт передачі покупної ціни від продавця,
відповідачки по цій справі, до покупця, позивачки,
підтверджується пунктом 6 умов зазначеного договору від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зареєстрованого на товарній біржі, згідно якого продавцем отримана сума за відчужувану
квартиру до підписання договору. Це підтверджується представленим
позивачкою оригіналом укладеного договору.

Підтвердженням виконання договору його сторонами є видача покупцю
екземпляра договору, другий екземпляр залишений на зберігання в
біржі. Оскільки сторонам виданий один екземпляр договору купівлі-продажу нерухомого майна - спірної квартири № НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що був
зареєстрований в ОМБТІ та РОН, відбулась передача квартири, суд
вважає, що до позивачки перейшло право власності на спірну квартиру, що також підтверджується реєстраційним посвідченням ОМБТІ та
РОН, відповідно до якої право на спірну квартиру зареєстровано за позивачкою.
До укладання зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна ця житлова
квартира належала на праві власності відповідачці, тому згідно ст. 225 ЦК УРСР
вона вправі була здійснювати її відчуження.

На сьогоднішній момент нотаріально посвідчити зазначений договір від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, укладений на товарній біржі, позивачка не може, оскільки
відповідачка ухилялася від його нотаріального посвідчення.

Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо одна зі сторін цілком чи частково
виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша
сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони,
що виконала угоду, визнати угоду дійсної.

Квартира, яка є предметом домовленості сторін, утворена шляхом її
реконструкції прибудовою веранди площею 16,8 кв.м, та збільшенням
кухні на 6,1 кв.м. Розпорядженням Іллічівської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради № 396 від 10.06.1999 року
збережено з правом власності зазначену веранду та

збільшену кухню. Висновком № НОМЕР_2  Головного управління архітектури та
містобудування виконкому Одеської міської ради від ІНФОРМАЦІЯ_3
року узгоджено проект улаштування прибудови за вказаною адресою. Також позивачкою отримано відповідні узгодження
Головного державного санітарного лікаря № НОМЕР_3 року. Проектом реконструкції спірної
квартири визначені основні архітектурно-планувальні рішення щодо цієї квартири.

При оцінці цих обставин суд має врахувати, що згідно абз. 2 п. 4.2 рішення Конституційного Суду
України у справі № 1-2/2004 від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004 допоміжні приміщення, відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового
фонду" від 19 червня 1992 року № 2482-ХИ, стають
об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку,
тобто їх спільним майном, одночасно з
приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на
квартиру.

В результаті
проведеної реконструкції квартири загальна фактична площа приміщення квартири
склала 68,6 кв.м., житлова - 28,1 кв.м, згідно технічного паспорта; квартира складається з двох
житлових кімнат площами відповідно 10,3,
18,8 кв.м., кухні площею 12,9 кв.м., веранди площею 16,8 кв.м.,
санвузлу площею 5,3 кв.м. Оскільки
позивачкою це приміщення реконструйоване, за таких умов нотаріально посвідчити
укладений договір купівлі-продажу є неможливим, враховуючи також, що
відповідач ухиляється від виконання частини своїх обов'язків за договором від
ІНФОРМАЦІЯ_1 та його нотаріального посвідчення.

Визнаючи договір
дійсним, враховуючи, що спірне приміщення виконано відповідно до встановлених норм та правил, суд вважає за необхідне в силу
ст. 16 ЦК України та, застосувавши за
аналогією, передбаченою ст. 8
ЦК України, до спірних правовідносин ст. 376 ЦК України, визнати за позивачем право власності на
спірне приміщення реконструйованої квартири.

Позивачкою
власником спірної квартири, яка проводила реконструкцію квартири, права інших
співвласників не порушено, тому суд вважає можливим визнати за позивачем право
власності на відповідне приміщення, змінене в результаті реконструкції з
урахуванням прибудови до квартири. При реконструкції зазначеного приміщення дотримано
будівельних, санітарних, протипожежних та інших норм та правил, але враховуючи,
що реконструкцію проведено без отримання відповідачкою дозвільних документів,
без належним чином затвердженого проекту,
ввести ці приміщення до експлуатації є неможливим. В результаті проведеної реконструкції
створено ізольоване приміщення, яке відповідає критеріям, що висуваються до
подібного роді приміщень, та може бути самостійним об'єктом права власності,
перебуває в особистому користуванні позивача. Таким
чином, враховуючи, що реконструйоване приміщення є ізольованою, річ, отримана
після реконструкції, відповідає нормам та правилам, та беручи до уваги
обставини справи, зокрема, неможливість вирішення цього питання в іншому
порядку, ніж судовому, суд вважає за можливе захистити право позивача шляхом
визнання за ним права власності на реконструйоване житлове приміщення.

Суд роз'ясняє,
що задовольняючи позов про визнання договору дійсним, примірник свідоцтва про
право власності на житло від 21 серпня 2006 року, виданого УЖКГ виконкому
Одеської міської ради, вилучається для зберігання в матеріалах цивільної
справи, оскільки рішення суду при набранні ним законної сили буде для позивача
документом, що посвідчує його право власності на квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 16, 220, 376 ЦК України, ст. 10 Закону України від 19 червня 1992
року „Про приватизацію державного житлового фонду", ст. ст. 10, 11, 60, 61, 130, 174, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений ІНФОРМАЦІЯ_1 року між ОСОБА_1  та ОСОБА_2, - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 68,6 кв.м., яка
складається в цілому з двох житлових кімнат житловою площею 28,1 кв.м., кухні площею 12,9 кв.м., санвузла площею 5,3 кв.м., коридору площею 5,5 кв.м.,
веранди площею 16,8 кв.м, відповідно технічного паспорта від 19.04.1999 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд
першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.

СУДДЯ:          С.О.
ПОГРІБНИЙ