АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
“23”  листопада 2007 року                                                               м. Хмельницький
Колегія  суддів  судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Хмельницької області
в складі : головуючої - судді Кізюн
суддів: Варвус Ю.Д., Ващенка С.Є.
при секретарі  Липко А.Ю.
з участю: апелянта ОСОБА_3.
відкритому    судовому    засіданні
справу   № 22ц - 1807  за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Білогірського районного  суду від 15 травня 2007 року за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1, третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса
Білогірського районного нотаріального округу ОСОБА_4. про визнання договору
купівлі-продажу недійсним.
доповідача,  пояснення ОСОБА_3.,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
в с т а н о в и л а:
В квітні 2007 року ОСОБА_2.
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1. про визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку недійсним. В обґрунтування вимог вказував, що 19.10.2005 року
між ним та ОСОБА_1. було нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу
житлового будинку по АДРЕСА_1. Вважає, що даний договір слід визнати недійсним,
оскільки грошей за будинок ОСОБА_1. йому не платив і між ними фактично була
домовленість про  укладення договору
довічного утримання, за умовами якого ОСОБА_1. зобов'язувався доглядати його до
смерті, а він за це віддає відповідачу житловий будинок. Натомість при оформленні
правочину у нотаріуса замість договору довічного утримання він підписав договір
купівлі-продажу будинку, правові наслідки якого йому не були роз'яснені. Хоча
після укладення правочину він продовжує проживати в спірному будинку, проте
відповідач не доглядає за ним належним чином і створює умови, які
унеможливлюють подальше його проживання в будинку разом із сім'єю відповідача.
Рішенням Білогірського районного
суду від 15 травня 2007 року позов ОСОБА_2задоволено і визнано недійсним
договір купівлі-продажу домоволодіння, що знаходиться на АДРЕСА_1, укладений
між ОСОБА_2та ОСОБА_1і посвідчений приватним нотаріусом 20 жовтня 2005 року за
№ 3178. Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_1на користь держави 8,50 грн.
державного мита, 7,50 гривень судових витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій
інстанції -Герасимчук Н.П.                                    Справа
№22ц-1807

Доповідач -Кізюн
О.Ю.
Категорія
№ 11,12

Додатковим
рішенням Білогірського районного суду від 09 липня 2007 року ухвалено

стягнути з ОСОБА_1на
користь держави 42,50 гривень судового збору/ державного мита/ та 22,50 грн.
витрат на ІТЗ.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1.
просить рішення суду першої інстанції скасувати і справу направити на новий
судовий розгляд з підстав неповного з'ясування

судом обставин, що
мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам

справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст.309 ЦПК
України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність
висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального
права, що відповідно до ч.2 ст.314 ЦПК України тягне за собою ухвалення
апеляційним судом рішення.

Як видно з матеріалів справи 20
жовтня 2005 року приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального
округу було посвідчено договір купівлі-продажу домоволодіння, згідно якого
ОСОБА_2. продав, а ОСОБА_1. купив за одну тисячу гривень житловий будинок з
надвірними будівлями в АДРЕСА_1, інвентаризаційна вартість якого становить 36
942 грн.

З'ясувавши повно й всебічно
обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень,
та давши належну оцінку зібраним доказам, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що даний договір в силу ст.229 ЦК України є
недійсним, так як вчинений ОСОБА_2. під впливом помилки щодо обставин, які
мають істотне значення, оскільки ОСОБА_2. фактично мав намір на укладення між
ним та ОСОБА_1. договору довічного утримання.

Такий висновок суду узгоджується з
матеріалами справи, і підтверджується поясненнями сторін в суді першої
інстанції, показаннями свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7.,  ОСОБА_8частково свідоцькими показаннями
ОСОБА_9. і доводами апеляційної скарги не спростовується.

Разом з тим, висновок суду першої
інстанції про те, що оспорюваний правочин між сторонами було також укладено
ОСОБА_2. під впливом обману зі сторони ОСОБА_3. є безпідставним, тому посилання
суду першої інстанції на положення ст. 230 ЦК України підлягає виключенню із
змісту судового рішення.

Керуючись
ст. ст. 303, 307, 309, 313, ч.2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

в
и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1задоволити
частково.

Рішення  Білогірського районного  суду від 15 травня 2007 змінити, виключивши
із змісту судового рішення посилання на положення ст.230 ЦК України.

В решті рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді:
/підписи/

Копія вірна: суддя                                              О.Ю.
Кізюн