УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 липня
2007 року                                                                            м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Червинської М.
Є.,  Висоцької B.C.,
Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про набуття права
власності в порядку набуття власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про повернення майна за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янськогб
районного суду м.  Києва від 11 жовтня
2004 року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 20 грудня 2004 року

встановила:

У червні
2004 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про набуття права
власності в порядку набувальної власності.

Позивач
посилалася на те,  що згідно договору
дарування від 5.03.1974 року їй на праві власності належить 1/4 частина жилого
будинку АДРЕСА_1. Вказана частина складається з жилої кімнати 8, 5 м.  кв.,  кухні8, 3 м.
кВ.,  коридору - 7, 5 м.  кв. веранди - 3, 2 м.  кв.,  ванної - 3, 5 м.  кв.
Решта 3/4 частини квартири належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2
Протягом 30 років вона користується кімнатою 17, 8 м.  кв.,  яка на праві власності належить відповідачці,  сплачує нарахування на цю кімнату,  тому просила визнати за нею право власності
на спірну кімнату в порядку набувальної давності.

Рішенням
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 11.10.2004 року,  залишеного ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від
20.12.2004 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач
ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на зазначені рішення,  посилаючись на невірну оцінку зібраним
доказам,  неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права,  в
зв'язку з чим ставить питання про скасування судових рішень та повернення
справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа
№  33ц-1264 кс 07
Категорія ЦП: 19

Головуючий у 1
інстанції  Поліщук Н.В.     Доповідач Висоцька B.C.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог,  суд першої
інстанції виходив з того,  що ОСОБА_3 отримала спірну
кімнату площею 17, 8 кв.м.  в
користування 30 років тому для проживання,
використовувалася кімната для проживання за згоди ОСОБА_2,  та позивачка була обізнана про наявність
права на спірну квартиру у ОСОБА_2

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення суду постановлено з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1   відхилити.

Рішення
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 11 жовтня 2004 року,  ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва  від 20 грудня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.