Справа №22ц-1156/2007 р.                     Головуючий у 1 інстанції   Волчко А.Я.
Категорія ІЗ                                              Доповідач
У ХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Київської
області в складі:

головуючого - судді Антоненко
В.І.,

суддів     Поліщука М.А., Тракало В.В.,

при
секретарі     Чабанюк Т.Г.

розглянула   у відкритому судовому засіданні у м.Києві
справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1на
рішення' Києво-Святошинського
районного суду

Київської
області від 5 лютого 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_1про

визнання
недійсним договору дарування квартири.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
судців

встановила:

У березні 2006 року
ОСОБА_2. таОСОБА_3 звернулися до суду з позовом доОСОБА_1. про визнання
недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, з
підстав, передбачених ст.55 ЦК
України 1963 року.

В позовній заяві зазначили, щоІНФОРМАЦІЯ_1 року померла їх
мати ОСОБА_4. Позивачі -
спадкоємці за законом першої черги. Позивач ОСОБА_2. із 1998 року проживав
разом з матір"ю у квартирі АДРЕСА_1 та
продовжує проживати у цій квартирі після смерті матері. Проте після смерті
матері вони дізналися, що 7 березня 2003 року їх мати подарувала належну їй
квартиру дочці позивача ОСОБА_2- відповідачці ОСОБА_1. Посилаючись на те, що на
час укладення договору дарування квартири мати не могла розуміти значення своїх
дій та керувати ними, позивачі просили визнати договір дарування недійсним.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 лютого 2007 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у позові з підстав
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, щоІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 84 років померла
ОСОБА_4., яка 27 березня 2003 року подарувала
належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1

Судом встановлено, що при укладенні договору дарування
квартири 27 березня 2003 року ОСОБА_4.
внаслідок своєї хвороби, а саме церебрального атеросклерозу із
інтелектуально-мнестичним зниженням не могла повною мірою розуміти значення
своїх

2

дій та
керувати ними. Ці обставини стверджуються висновком посмертної
судово-психіатричної експертизи, показаннями допитаного в судовому засіданні
експерта, який брав участь у проведенні експертизи та підтримав викладені у
акті висновки, поясненнями позивачів.

Тому суд прийшов до правильного висновку про визнання оспорюваної угоди
недійсною на підставі ст. 55
ЦК України 1963 року, що
діяв на час укладення оспорюваної угодий..

Доводи апеляційної скарги про порушення судом про норм матеріального та
процесуального права, неправильну оцінку доказів, зокрема показань свідків, не
заслуговують на увагу, оскільки не грунтуються на законі та матеріалах справи.
Судом дана належна оцінка всім доказам у справі відповідно до вимог ст.212 ЦПК
України.

Надана відповідачкою до суду апеляційної інстанції думка фахівця від 12 лютого 2007 року не
спростовує висновків суду, викладених у рішенні.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення суду в межах, визначених
ст.ЗОЗ ЦПК України, колегія судців вважає, що воно ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а тому відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити, рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 5
лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.