У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г.,
розглянувши                      9 лютого
2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської
області від 29 листопада 2006 року в справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1,ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що придбала у приватного підприємця
ОСОБА_1 віконні блоки.

У травні 2002 року троє його
працівників провели демонтаж старих віконних блоків і встановили нові.

У подальшому було виявлено дефекти
вказаних виробів, зокрема всередині всіх віконних блоків утворився конденсат.

Просила її вимоги задовольнити.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 25 травня 2006 року, залишеним  без змін ухвалою  Апеляційного суду Полтавської області від 29
листопада 2006 року, позов задоволено частково: постановлено стягнути із
ОСОБА_1 на користь                ОСОБА_2
на відшкодування матеріальної шкоди 3 867 грн. і моральної шкоди 1 500 грн.;
зобов'язано ОСОБА_2 повернути Зикову І.О. 4 віконних блоки.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм
процесуального права та ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду
і передачу справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що виготовлена та встановлена відповідачем
продукція не відповідала вимогам ГОСТ 231667-78 "Вікна і балконні двері
дерев'яні", чим порушено права позивачки, які підлягають поновленню.

Апеляційний
суд правильно застосував ст. 308 ЦПК України і виходив з того, що апеляційна
скарга на рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального
права, підлягає відхиленню, а  рішення -
залишенню без змін.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України    суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку про те, що судом допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1,ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від
29 листопада 2006 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема