УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

07   серпня 2007
року                                                                                            м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області

в
складі: головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів :
Кондор Р.Ю., Кожух О.А. при секретарі: Бобик О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 23 б
ерезня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів ,-

встановила:
ОСОБА_1 не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, подав апеляційну
скаргу в якій клопоче перед апеляційною інстанцією стосовно зміни даного
рішення суду першої інстанції. Мотивує її тим, що рішення суду першої інстанції
є незаконним та такими, що ухвалено з порушенням норм матеріального права.

Рішенням Тячівського районного суду від 23 березня 2007 року позовні вимоги
задоволено повністю.

8     судове
засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились та про поважність неявки
суд не

повідомили хоч і були повідомлені належним чином.

Протягом судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що апелянт
зобов'язаний утримувати свою дочку до її повноліття. Оскільки донька вже має 12
років та потребує значних матеріальних витрат, а тому розмір аліментів повинен
становити 250 грн., щомісяця.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та дослідивши матеріали справи і
перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області визнала за
необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступних мотивів.

За правилами статей 11, 60 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в
межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі, доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як на підставу своїх доводів апелянт посилається на те, що він ніде не
працює з поважної причини, оскільки повинен доглядати за хворою матір'ю, а
також його матеріальне становище.

Зазначені обставини заслуговували б на увагу, якби апелянтом був наданий
комісійний висновок МСЕК з приводу потреби в сторонньому догляді за ОСОБА_3,
матір'ю відповідача, а також, що вона являється інвалідом П-ї групи.

Оскільки ОСОБА_1 не являється інвалідом та не стоїть на обліку в органі
працевлаштування, а тому спроможний забезпечувати достатнє як своє так і
малолітньої дочки матеріальне становище.

За цих обставин, суд першої інстанції врахував усі вимоги передбачені
статтями 182 і 184 СК України та наявні у матеріалах справи докази і визначив
розмір аліментів у розмірі 250 грн..

Даний розмір аліментів є більшим від ЗО відсотків прожиткового мінімуму
встановленого для дитини відповідного віку, що узгоджується з вимогами діючого
законодавства.

Справа № 22Ц - 788/07

Головуючий
у першій Інстанції: Мельник В.І. Суддя - доповідач : Мацунич М.В.

Таким
чином, колегія судців Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області у відповідності до вимог передбачених
ст. ст. 213, 308 ЦПК України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін .

Враховуючи вищенаведене та керуючись вимогами статей 307,
308, 314, 315 і 319 ЦПК України та ст., ст. 180,182 і 184 СК України, колегія
суддів :

ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити .

Рішення
Тячівського районного суду від 23 березня 2007 року - залишити без змін .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили .