Справа №  2 - 2521/07
Р І Ш Е Н Н Я

Ім'ям України

06.12.2007
року  Бориспільській міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого
судді   Луценко М.О.

при секретарі:           Височин В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.
Бориспіль справу за позовом ОСОБА_1 до автотранспортної компанії “ААЗ
Трейдінг-Ко” акціонерного товариства “Українська охоронно-страхова компанія” ,
третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з цією заявою з тих підстав, що 16.06.2006 р.
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відбулося зіткнення з причепом
автомобіля “Камаз” належного відповідачу автобуса “Мітсубісі Сапфір”, де вона
перебувала в якості пасажира та отримала численні тілесні ушкодження, що
призвело до інвалідності.

З цих підстав Позивачка просить суд стягнути з відповідача, як власника
транспортного засобу, юридичної, особи працівником якої було завдано
матеріальної та моральної шкоди, суму завданих збитків джерелом підвищеної
небезпеки, а саме: матеріальні збитки в зв'язку з лікуванням - 5344,62 грн.,
втрачений в результаті каліцтва заробіток - 5185 грн. та моральну шкоду -
100000 гривень.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали
та пояснили, що ОСОБА_1 16.06.2006 р. перебувала в якості пасажира в автобусі
“Мітсубісі Сапфір”, д/н 4199КА, який належить АК “ААЗ Трейдінг-Ко” та який здійснював
рейс сполученням “Запоріжжя-Київ”. На 69 км а/д Бориспіль-Дніпропетровськ  сталась дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої відбулось зіткнення автобуса з причепом “Камазу”. В результаті
ДТП Позивачка отримала множинні тілесні ушкодження, що призвело до тривалого
стаціонарного лікування та інвалідності потерпілої. Свої вимоги щодо стягнення
матеріальних збитків в результаті лікування позивачка підтвердила письмовими
доказами. В обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди позивачка пояснила,
що в результаті ДТП вона пережила сильний нервовий стрес і страх за своє життя,
оскільки затиснутою в автобусі була лише вона і вивільнили її з нього пожежники
через дві години. Весь час очікування порятунку до неї ніхто не підходив через
страх запалення автобусу. Внаслідок отриманих травм вона змушена була перервати
вагітність. Цей факт та тривале лікування психологічно виснажило її, а фізичні
ушкодження призвели до інвалідності спочатку ІІ, потім ІІІ групи.

Представник відповідача АК “ААЗ Трейдінг-Ко” позовні вимоги визнали
частково, пояснивши, що дійсно автобус “Мітсубісі Сапфір”, д/н 4199КА  належить компанії і позивачка ОСОБА_1 була
його пасажиром в момент ДТП та зазнала фізичних травм. Але на думку представника
її позовні вимоги повинні бути звернуті і до співвідповідача акціонерного
товариства “Українська охоронно-страхова компанія”, з яким у них був укладений
договір на здійснення посередницької діяльності в сфері страхування. Розмір
моральної шкоди представник автотранспортної компанії вважає завищеним та
зазначив, що вини водія ОСОБА_2, який керував автобусом слідством не
встановлено і відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно нього.

Представник співвідповідача акціонерного товариства “Українська
охоронно-страхова компанія” в судове засідання не з'явився без поважних причин.
Про час та місце розгляду справи повідомлений належно.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні присутній не був через слабкий
стан здоров'я, але надав суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Суд, заслухавши представника позивача, пояснення позивачки, представника
відповідача АК “ААЗ Трейдінг-Ко” ,дослідивши матеріали справи, прийшов до
висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1, будучи пасажиркою автобуса “Мітсубісі Сапфір”, д/н 4199КА, який
належить АК “ААЗ Трейдінг-Ко” та який здійснював рейс сполученням
“Запоріжжя-Київ” 16.06.2006 р., на 69 км а/д Бориспіль-Дніпропетровськ ,
потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого отримала тілесні ушкодження
середньої тяжкості (а.с.6,7,8).

Через отримані тілесні ушкодження
позивачка ОСОБА_1 неодноразово подовгу перебувала на стаціонарному лікуванні в
різних м6едичних закладах, що підтверджується виписками з медичних корт
(а.с.9-12). З довідки медичної установи слідує, що через розлад здоров'я та
каліцтво, пов'язане з ДТП позивачка змушена була перервати вагітність(а.с.15).

Згідно ст. 928 ЦК України відповідальність перевізника за шкоду, завдану
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я визначається відповідно до глави цього
кодексу.

У відповідності до ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної
небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
ним.

Статтею 1195 ЦК України передбачено обов'язок особи, що завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я відшкодувати  потерпілому заробіток, втрачений ним
внаслідок втрати працездатності, а також додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування, придбання ліків, протезування, тощо.

Витрати позивачки на лікування, згідно наданих документів склали 5344,62
коп., атому повинні бути стягнуті з відповідача на її користь.

У разі каліцтва особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір
відшкодування визначається з розміру мінімальної заробітної плати.

На момент ушкодження ОСОБА_1 не працювала. А тому, у відповідності до
розміру мінімальної заробітної плати встановленої Законами України “Про
державний бюджет”, втрачений позивачкою заробіток за період з 16.06.06 по
01.07.07 р.р. склав 5185 грн. Суд находить розрахунки позивачки вірними і бере
їх за основу при вирішенні спору сторін.

Окрім того суд, приймає до уваги доводи Позивача про завдання їй певної
моральної шкоди у вищевказаній події та в результаті її негативних для здоров'я
наслідків, яка полягає в пережитому нервовому потрясінні в момент ДТП та через
втрату працездатності, отримання фізичних та фізіологічних обмежень.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995
р. №4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди”, відповідальність за цю шкоду, заподіяну працівником під час виконання
трудових обов'язків, несе організація, з якою цей працівник перебуває в
трудових відносинах.

Оскільки ОСОБА_2 на момент ДТП. працював водієм автотранспортної компанії і
в той час виконував трудові обов'язки, то відповідно до ст. 1172 ЦК України
завдану шкоду відшкодовує підприємство де він працює.

Суд визнає заподіяну Позивачці моральну шкоду у розмірі 40000 гривень.  А тому вимога ОСОБА_1 про стягнення 100000
гривень моральної шкоди з відповідача на її користь підлягає частковому
задоволенню.

Оскільки позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної та моральної
шкоди задоволені, а Позивачка у відповідності до Декрету КМ “Про державне мито”
звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід
стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 505
грн, 30 коп та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, які складають 30
грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись  ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1172, 1187, 1195
Цивільного кодексу України, ст. 57-62, 212 - 215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

1.              Стягнути
з Автотранспортної компанії “ААЗ “Трейдінг-Ко” на користь ОСОБА_1

–    5344,62
грн матеріальних збитків в зв'язку з лікуванням;

–    5185 грн  втраченого заробітку в результаті каліцтва;

–    40000 грн.
завданої моральної шкоди

Всього стягнути з з Автотранспортної компанії “ААЗ “Трейдінг-Ко” на користь
ОСОБА_1 - 50529 грн. 62 коп.

2.              Стягнути
з Автотранспортної компанії “ААЗ “Трейдінг-Ко”
на користь Держави - 505

грн. 30 коп. судового збору та 30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду

справи.

______________________________________________________________________

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Київської
області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його
проголошення та подальшої подачі апеляційної скарги на рішення протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя                                                          /Луценко М.О./