АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
червня   2007 року                           Колегія суддів судової палати у цивільних
справах

апеляційного
суду Одеської області в складі:

суддів Мизи Л.М.
,  Федорової А.Є.,  Процик М. В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Одесі касаційну скаргу представника
ОСОБА_1 на рішення Гуляйпольського районного суду Запорізької області від 04
листопада 2004 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14
лютого 2005 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
"Україна",  третя особа ОСОБА_2,  про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,  відшкодування
моральної шкоди,

встановила:

15
вересня 2004 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом і
вказала,  що вона працювала дояркою в ТОВ
"Україна",  наказом №50 від 18
травня 2004 року звільнена з роботи за порушення трудової дисципліни. Своє
звільнення позивачка вважала незаконним,
посилаючись на те,  що трудову
дисципліну не порушувала,  в наказі не
зазначено за яке саме порушення вона звільнена та за якою правовою нормою.

Після
уточнення позовних вимог позивачка просила поновити строк на звернення до
суду,  визнати наказ №50 від 18 травня
2004 року незаконним,  поновити на
роботі,  стягнути середню заробітну плату
за час вимушеного прогулу в сумі 1485 грн.,
моральну шкоду -5000 грн.

Рішенням
Гуляйпольського районного суду Запорізької області від 04 листопада 2004
року,  залишеним ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 14 лютого 2005 року без змін,  в задоволенні позову відмовлено в повному
обсязі.

В
обгрунтування касаційної скарги представник ОСОБА_2 посилається на порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішенння відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд виходив з
того,  що позивачка пропустила
передбачений  ст.  233 КЗпП України місячний строк на звернення
до суду з заявою про поновлення на роботі без поважних причин.

З такими
висновками суду першої інстанції погодився апеляційний суд.

Справа
33ц-553/2007 р.

Головуючий
першої інстанції   Чемолосова С. П.                                          Категорія
2

Доповідач судця
Миза Л.М

Відповідно до
ч.2  ст.  324   ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  які не
були встановлені в рішенні суду,  чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судове рішення ухвалене з дотриманням норм процесуального права,  а також відсутні передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України підстави для
обов"язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновки апеляційного суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу   представника ОСОБА_1  відхилити.

Рішення
Гуляйпольського районного суду Запорізької області від 04 листопада 2004 року
та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 лютого 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.