СУД    ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа №
22- 1560/2006 рік                                                                 Головуючий
в 1-й інстанції Черновской Г.В..
Категорія   34                                                                                       Доповідач -   Осіян О.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
березня 2007 року.                                                         м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області   в складі:

головуючого
судді -
Костюченко Н.Є.

суддів                              - Осіяна О.М., Басуєвої Т.А.,

при секретарі               - Качур Л.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2004
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про притягнення до
участі у додаткових витратах, -

встановила:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2004 року, яким позов ОСОБА_2. задоволено частково, із нього стягнуто додаткові
витрати, понесені позивачкою на лікування сина у розмірі 645,05 гривень та судові витрати на користь держави. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню
ОСОБА_1. вказує, що суд не прийняв до уваги ряд обставин, а саме те, що він у
травні 2001
року перерахував на користь позивачки 1200 доларів США,
і крім того постійно виплачує аліменти на утримання сина.
Суд не перевірив надані позивачкою документи щодо кількості необхідних ліків
для лікування дитини, та не звернув уваги, що ці ліки не призначались лікарями.
Також суд не врахував його матеріальне становище та стан здоров'я.

Перевіривши законність та обгрунтованність рішення суду першої інстанції у
межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін із наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції
обґрунтовано виходив із того, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого є неповнолітній син ОСОБА_3, 1996 року народження,
є інвалідом дитинства та перебуває на утриманні позивачки. Суд встановив, що
позивачкою за період із вересня до листопада 2002 року на придбання ліків та проходження різних медичних обслідувань дитини
були витрачені грошові кошти. Врахувавши надані сторонами докази суд вказав на
те, що належними документами підтверджені витрати у сумі 1290,09 гривень, а тому стягнув із відповідача на користь позивачки половину цих
витрат у розмірі 645,05
гривень, що не суперечить вимогам ст.86 КпШС України.

Не можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення
суду першої інстанції посилання відповідача на те, що суд врахував неналежні
докази, надані позивачкою, оскільки судом дана
оцінка цим доказам та не прийнята частина документів, із яких не вбачається придбання ліків саме у
зв'язку із лікуванням дитини. Судом
прийняті як докази витрат на лікування лише ті документи, що мають безпосереднє відношення до лікування
неповнолітнього сина.

Із наданих відповідачем доказів не вбачається підстав для
звільнення його від сплати вказаних витрат чи зменшення їх розміру.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про скасування
рішення суду першої інстанції є необгрунтованими.

Порушень матеріального та процесуального права при
постановленні рішення судом не допущено.

Керуючись ст. 307,
308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від
20 травня
2004 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з моменту її проголошення.