Справа №22ц-5869/2007                                                            Головуючий
в І інстанції-Олефіренко Н.А.
Категорія 21                                                         ____ Доповідач - Кіктенко Л.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
липня   2007
року   колегія   суддів
судової   палати   з   цивільних  справ
Апеляційного  суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Калиновського
А.Б.

суддів             - Кіктенко Л.М., Кузнєцова
В.О.

при секретарі - Сидоренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні вм.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді

на
рішення  Павлоградського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 10
квітня 2007

року

за позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних за>ворювань України в м.
Павлограді (далі - Фонд)
про стягнення недонарахованих щомісячних страхових виплат,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2007 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути на його
користь недоплату по страховим виплатам за період з 01 березня 2002 року по 28 лютого 2007 рік у розмірі 2737,32 грн., а також
просив зобов*язати відповідача проводити йому виплату страхових сум, починаючи
з 01 березня 2007 року з подальшим
коригуванням відповідно до діючого законодавства у розмірі 332,56 грн.

В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач посилався на те, що постановами Фонду було
зроблено перерахунок належних йому страхових виплат, пов'язаних з втратою
здоров'я на виробництві, з застосуванням коефіцієнтів: в 2002 році - 1,193, в 2003 році - 1,182, в 2004 році - 1,152, у 2005 році -1, 238, у 2006 році - 1,203, встановлених на
підставі постанов правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України «Про перерахунок сум
щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей)».

Він вважає, що
даний перерахунок здійснено з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки
відповідач застосував коефіцієнт реальної заробітної плати, а не середньої
заробітної плати за даними органу виконавчої влади з питань статистики, як це
передбачено ст.29 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності». Тому при проведені перерахунку повинні бути застосовані
коефіцієнти Державного комітету статистики України, які складають: в 2002 році - 1,352, в 2003 році - 1,210, в 2004 році - 1,228, в 2005 році - 1, 275, в 2006 році - 1, 367.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2007 року позов був
задоволений.

В апеляційній
скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а
рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що для перерахунку
страхових виплат позивачеві необхідно застосовувати коефіцієнти зростання
середньої заробітної плати, які вказуються Державним комітетом статистики
України і складають в 2002
році - 1,352, в 2003 році -1,210, в 2004 році - 1,228, у 2005 році - 1, 275, в 2006 році - 1, 367. Застосування
саме таких коефіцієнтів, а не коефіцієнтів встановлених відповідачем,
відповідає вимоіам ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Згідно ч.2 ст.29
зазначеного вище Закону, перерахунок сум щомісячних страхових виплат
здійснюється також у випадку зростання в попередньому календарному році
середньої заробітної плати в галузях національної економіки за даними центрального
органу виконавчої влади з питані» статистики. Такий перерахунок проводиться з
першого березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної
страхової виплати зменшенню не підлягає. Тому ця норма закону містить
обов'язкову умову застосування для перерахунку саме зростання у попередньому
календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки
за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики, а не
реальної заробітної плати, оскільки вона вказує на необхідність перерахунку
саме за таким механізмом, а не тим, який визначений Правлінням Фонду
соціального страхування. Тому суд обґрунтовано врахував ці вимоги закону.

Застосування
вказаних коефіцієнтів відповідачем суперечить вимогам ч.2 ст.29 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Крім того,
постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2005 року визнано
недійсними постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України №15 від 14.03.2002
року «Про перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх
сімей) з 01.03.2002 року» та №3 від 04.03.2003 року «Про перерахунок сум
щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) з 01.03.2003 року».

Ухвалою колегії
суддів Вищого адміністративного суду України від 06.09.2006 року постанову
Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2005 року залишено без
змін з зазначенням, що вказані вище постанови не відповідають вимогам ч.2 ст.29
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності».

Посилання
представників відповідача на те, що постанови Фонду про проведення перерахунку
страхової виплати з застосуванням коефіцієнтів 1,193; 1,182; 1,152; 1, 238; 1, 203 не
визнані недійсними не можуть бути взяті до уваги, оскільки з врахуванням
встановлених обставин суд обґрунтовано, з посиланням на норми матеріального
права визнав неправильним саме застосування вказаних коефіцієнтів та розрахунок
щодо розміру страхової виплати.

Ствердження про
порушення судом норм матеріального права безпідставні. Рішення суду відповідає
встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює вказані правовідносини,
підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись
ст.ст.307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.