АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
січня місяця 30 дня    Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Апелляційного суду Автономної Республіки Крим в м.
Феодосії в складі

Головуючого судді
Моісеєнко Т.І.

Суддів
Полянської В.О.

Іщенка В.І.

при серетарі:                                                 Піцик
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Феодосіі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах непопнолітньої дочки ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права
власності на 1/2 частку
домоволодіння по праву спадкоємства та
зустрічним позовом ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини і
визнання права власності на 1/2
частку домоволодіння по праву спадкоємства, за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА  :

Позивачі ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися
до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_5, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частки
домоволодіння по АДРЕСА_1. Друга половина будинку належить відповідачу - сину померлої і
їх батьку, проте із заявою про прийняття спадщини він до нотаріуса у
встановлений законом строк не звертався і фактично його прийняти не міг,
оскільки з 1999 року в
будинку не проживає, нічого в ньому не робить, налоги не сплачує. Вони ж проживають в будинку постійно з дня їх
народження, оплачують податки і комунальні послуги, здійснюють необхідний
ремонт і газифікацію спірної частини будинку, тому просять визнати за ними
право власності на спадкову частку будинку, а в задоволенні зустрічного позову
відповідачу відмовити. ОСОБА_4 позов не визнав і наполягає на задоволенні його
позову, вказавши, що з сім'ї пішов в 2003 році, тобто через два роки після
смерті матері, а тому фактично прийняв спадок, як спадкоємець першої черги.

Рішенням
Керченського міського суду від 26 жовтня 2006року позов ОСОБА_1 і ОСОБА_3
задоволено: визнано за ОСОБА_3 і ОСОБА_2 право загальної пайової власності на
1/4 частку будинку АДРЕСА_1, за кожним по праву спадкоємства після смерті
бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року і зобов'язано БТІ м.Керчі
зареєструвати за ними спірний будинок у вказаних долях. В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_4. відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати і постановити нове рішення по
суті, задовольнивши його позовні вимоги, а в позові ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2, та ОСОБА_3 відмовити, Справа

№ 22-ц-59-Ф/07.      Головуючий у
першій інстанції Бєлоусов Е.Ф.

Суддя-доповідач                         Іщенко В.І.

вказавши, що рішення суду є неправильним і
необгрунтованим. Суд неповно з'ясував всі обставини по справі, а також не
дослідив всі надані ним докази і дав неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши
доповідь   судді-доповідача,   пояснення
осіб,   що   з'явились
в   судове засідання, перевіривши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. При
вирішенні справи суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями четвертої черги, проживали
з спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім'єю до і після її смерті
в 1/2 частці спірного житлового будинку. ОСОБА_4 не спростував доводи позивачів, що він не проживав у
спірному будинку ще до смерті спадкодавця, пішов з сім'ї до іншої жінки, що і
примусило їх взяти на себе всі витрати по утриманню і впорядкуванню будинку, а
отже не міг прийняти фактично спадок. До нотаріальної контори з заявою про
прийняття спащини сторони не зверталися.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки судом першої інстанції
дана належна правова оцінка дослідженим при розгляді справи доказам, судом
правильно встановлені фактичні обставини по справі, з'ясовано характер спірних
правовідносин, тому прийняте рішення відповідає вимогам процесуального і
матеріального закону.

З матеріалів
справи вбачається, що дійсно позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, онуки спадкодавця
ОСОБА_5, проживали
з нею в спірній частині будинку однією сім'єю з дня їх народження і фактично
прийняли спадкове майно, про що показали свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому
засіданні 25.10.2006  року(а.с.81-83),
а також підтверджується копією домової книги для прописки громадян,
проживаючих в будинку АДРЕСА_1,
відповідно до якої позивачі значаться в ній проживаючими з дня їхнього
народження з 1984 та 1989 років(а.с.17-18),
копіями свідоцтв про народження ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 з відміткою про прописку(а.с.24,25), договором на користування електричною енергією між ОСОБА_3 та
Керченським РЕМ ВАТ «Крименерго» від 08.01.2003 року(а.с.27-28), договором підряду на будівництво
газопроводу низького тиску по АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_3 та
Феодосійським управлінням по експлуатації газового господарства ВАТ «Кримгаз»
від 27.01.2006 року(а.с.ЗЗ-35).

Як вбачається з
довідки Керченського бюро технічної інвентаризації НОМЕР_1 від 05.09.2006 року ОСОБА_5,
яка згідно з копією свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.08.2001 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року(а.с.38), на праві власності належить 1/2 частка
будинку по АДРЕСА_1(а.с.64).

Перша керченська
державна нотаріальна контора 03.10.2006
року повідомила суд, що після смерті ОСОБА_5 з заявою про
прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заведена(а.с.44).

Таким чином,
рішення суду першої інстанції є правильним, таким, що ґрунтується на вимогах
матеріального і процесуального законодавства, ухвалене з врахуванням всіх
обставин по справі і з наданням доказам належної правової оцінки і підстав для
його скасування за апеляційною скаргою ОСОБА_4. немає.

Керуючись
статтями 303, 304, 307,
308, 313, 314, 315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів
судової палати по цивільних справах,

УХВАЛ И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 26 жовтня 2006

року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена
протягом двох місяців до суду
касаційної інстанції.