Справа № 22-1429    / 2007
р.                 Головуючий
у 1-й інстанції: Забіяко Ю.Г.
Суддя-доповідач: Краснокутська О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

« 25» квітня 2007 р.          м. Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:                                    Пільщик Л.В.

Суддів:                                                Краснокутської
О.М.

Сапун О.А.

При секретарі: Ткаченко М.О

розглянула у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами Державної
податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя та ОСОБА_1на рішення
Заводського районного суду м. Запоріжжя від "21" лютого 2007 року по
справі за позовом Державної податкової інспекції у Ленінському районі
М.Запоріжжя до ОСОБА_1про стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, виплаченого незаконно звільненим працівникам,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2007
року ДПІ у Ленінському районі М.Запоріжжя звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_1про стягнення суми виплаченого незаконно звільненим працівникам
середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 2 808 грн. 37 коп.

У позовній заяві
зазначала, що 12.09.2006р. наказами по ДПІ №69-0, №70-о, №68-о були звільнені
працівники ДПІ ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. та ОСОБА_4. за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі зміною
організаційної структури та штатного розпису. Надалі були проведені службові
розслідування та комісія прийшла до висновку, що звільнення цих працівників
були незаконні. Вищенаведені накази були скасовані та з 13.09.2006р. поновлені
на посадах звільнені працівники, їм
виплатили середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу, а саме з
13.09.2006р. по 26.09.2006р ОСОБА_2.
у розмірі 829,18 грн. та ОСОБА_3. у розмірі 1040,17 грн., ОСОБА_4. з
13.09.2006р. по 02.10.2006р. у розмірі 936,02 грн. Комісією ДПІ у Ленінському
районі 11.10.2006р. були проведені службові розслідування та встановлено, що
незаконні звільнення працівників сталося в результаті неналежної організації
роботи з персоналом начальником відділу персоналу ОСОБА_1.

2

Просила суд стягнути завдану
шкоду з
ОСОБА_1.  , як посадової особи, винної у
незаконному звільнені.

Рішенням Заводського районного суду
м. Запоріжжя від 21 лютого 2007 року позов задоволено частково . Стягнуто з
ОСОБА_1на користь Державної податкової інспекції у Ленінському районі
М.Запоріжжя 2048,67 грн.

В апеляційній
скарзі на рішення ДПІ у Ленінському районі просить його змінити в частині відмови у стягненні 759 грн. 70 коп.,
посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права та
задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній
скарзі на рішення ОСОБА_1. просить його скасувати, посилаючись на порушенням
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та ухвалити
нове рішення .

Заслухавши
доповідь судді, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ДПІ у Ленінському районі не
підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1. підлягає задоволенню з таких
підстав.

Висновки суду
першої інстанції про наявність підстав для матеріальної відповідальності
ОСОБА_1. не відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок
порушення покладених на них трудових обов'язків.

Із позовних
вимог ДПІ вбачається,що підставою для стягнення з відповідачки 2808гр.37 коп. є
завдання шкоди установі внаслідок незаконного звільнення працівників ДПІ, які
були поновлені на роботі і яким було виплачено суми за  час вимушеного прогулу.

Зі змісту ст.
237 КЗпП України вбачається , що суд покладає на службову особу, винну у
незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу , обов'язок
покрити шкоду , заподіяну підприємству , установі організації у зв'язку з
оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче
оплачуваної роботи.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. працювала в ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя на
посаді начальника відділу персоналу.

Згідно до п.1
Розділу „Керівництво" Положення відділу персоналу , затвердженого
в.о.начальника ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя 09.08.2006 року, начальник
відділу персоналу несе відповідальність за виконання функціональних обов'язків,
покладених на відділ. Згідно до пі розділу Положення „Відповідальність
начальника відділу" начальник відділу несе персональну відповідальність за
виконання відділом покладених на нього завдань і здійснення відповідних
функцій.

Розділом
„Завдання і функції" передбачені функціональні обов'язки відділу
персоналу, до яких віднесена функція оформлення документів і підготовка
проектів наказів на прийом, переміщення та звільнення працівників, проте
зазначеним Положенням і ,зокрема, розділом „Завдання і функції" і розділом
„Права керівника відділу „ не передбачена функція звільнення працівників з
роботи.

Із набутих по
справі доказів вбачається, що звільнення працівників не входить до трудових
обов"язків відповідачки . Суд першої інстанції, задовольняючи позов, не
взяв до уваги те, що до трудових обов'язків відповідачки , не входять такі, як
звільнення працівників а. роботи, тому завдання шкоди установі незаконним
звільненням і виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу не може
бути підставою для стягнення з неї завданої установі матеріальної шкоди.

3

Доводи апеляційної
скарги ДПІ про обґрунтованість позовних вимог і стягнення з відповідачки
завданої установі шкоди є неспроможними і спростовуються набутими по справі
доказами і вимогами закону.

Враховуючи
наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає
скасуванню, у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Керуючись ст.ст.
307 , 309 п.3),313,314,316 ЦПК України , колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя відхилити.

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від
"21" лютого 2007 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог   Державної податкової інспекції у Ленінському
районі м. Запоріжжя до ОСОБА_1. про стягнення 2808 гр.37 коп. відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення , проте може бути оскаржено до
Верховного Суду України протягом двох місяців.