Справа № 33ц-345/07                                             Головуючий у І інстанції - Щавурська Н.Б.
Категорія:   13                                                                                    Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

1 серпня
2007 року                                                                                            місто
Луцьк

Колегія
суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду
Волинської області в складі:

Лончука В.Г.,
Стрільчука В.А., Подолюка В.А.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням за касаційною
скаргою представника позивача ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного
суду від 6 січня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області
від 24 березня 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 6 січня 2005 року в позові ОСОБА_1 про
втрату права користування жилим приміщенням АДРЕСА_1 відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 24 березня 2005 року рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 6 січня 2005 року залишено без змін.

У
касаційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 просить скасувати рішення
Тернопільського міськрайонного суду та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на
неповне та необ'єктивне з'ясування судами першої та апеляційної інстанцій
обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судами норм
матеріального і процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в позові ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, після
рішення суду, яким сина позивача зобов'язано не чинити йому перешкод у
користуванні квартирою, не міг у ній проживати, оскільки, йому чинили перешкоди
у цьому. При зазначених обставинах та, враховуючи вимоги ст. 71 ЖК України суд
обгрунтовано відмовив у позові про втрату відповідачем права на користування
жилим приміщенням.

Апеляційний
суд підставно погодився з висновками місцевого суду і залишив його рішення без
змін.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,

вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з
дотриманням норм матеріального і процесуального права, а також відсутні
передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені у касаційній
скарзі доводи не спростовують висновки судів.

Керуючись
ст. ст. 332, 366 ЦПК України, колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу представника позивача   ОСОБА_3
відхилити. Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 6 січня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 24 березня 2005 року,
залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.