Справа №2-120
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 грудня 2007
року                      Кіцманський
районний суд Чернівецької області

у складі:
головуючого - судді Литвинюк І.М. при секретарі    -
Цвіркун І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кіцмань справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в травні
2007 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про захист честі,
гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, вказуючи на те,
що працює на посаді сільського голови с.Хлівище Кіцманського району
Чернівецької області і вимушений звернутися до суду, оскільки директор
Хлівищанського ЗНЗ ОСОБА_3 та завідувач відділу освіти Кіцманської районної
державної адміністрації ОСОБА_2 своїми діями та в письмовому порядку
розповсюдили про нього недостовірну інформацію, а також звинувачували його в
незаконних діях, які він не вчиняв. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі
подали працівникам Кіцманського КРУ односторонні розрахунки, без підтвердження
відповідними документами та матеріалами, на підставі яких в акті ревізії від 21
лютого 2006 року зазначається, що „три опалювальні сезони опалювач школи
опалював дві пічки сільської ради, при цьому було спалено вугілля марки ГЖКОМ в
кількості 13620 кг...". Ці факти не відповідають дійсності і були
спростовані в господарському суді. Також посилається на те, що ОСОБА_2 в
письмовій формі листом до прокурора Кіцманського району за № 202 від 03 травня
2006 року звинуватив його в незаконному безоплатному використанні
електроенергії та вугілля з лімітів школи для потреб сільської ради. Цим листом
відповідач принизив його честь і гідність та ділову репутацію, недостовірна
інформація набрала великого розголосу, про це знав майже кожен односельчанин.
Його авторитет як сільського голови і престиж сільської ради був підірваний, а
тому просить постановити рішення, яким зобов"язати відповідачів
спростувати в районній газеті „Вільне життя" відомості, що не відповідають
дійсності і порочать його честь і гідність та ділову репутацію про те, що він
незаконно безоплатно використовував електроенергію та вугілля з лімітів школи.

Крім цього,
внаслідок дій відповідачів йому була завдана моральна шкода. Дані звинувачення
привели до втрати його авторитету серед жителів села, він втратив душевну
рівновагу і спокій, душевно страждав через думки про безпідставне звинувачення,
і моральну шкоду оцінює в сумі 9430 грн., яку просить стягнути з відповідачів
на його користь.

Відповідачі та
їх представники ОСОБА_3 та ОСОБА_2
в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, пояснили, що ніякої
недостовірної інформації щодо позивача вони ніде не розповсюджували. Матеріали
перевірки КРУ були
направлені в прокуратуру Кіцманського району, а прокурор подав позов до суду
про стягнення коштів за незаконне використання енергії та вугілля в сумі 9430
грн.. Позивач є публічною особою, який повинен бути готовий до критики, вони не
вчиняли дій, які можуть принизити честь, гідність і ділову репутацію сільського
голови, а тому просили в позові відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги
не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до
положень ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 277 ЦК України кожному
гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про
себе, а також право на відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням такої
недостовірної інформації.

Як роз'яснив
Пленум Верховного Суду України у п.п.3, 17 постанови від 28 вересня 1990 p. N 7
"Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності
і ділової репутації громадян та організацій", при розгляді цивільних
справ, порушених у порядку ст. 7 ЦК
(1963 p.),
суди повинні з'ясовувати, чи було поширено відомості, про спростування яких
пред'явлено позов, чи порочать вони честь, гідність і ділову репутацію позивача
та чи відповідають вони дійсності. Під поширенням відомостей слід розуміти
опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, використання інших
засобів масової інформації, викладення в характеристиках, заявах, листах,
адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій
формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині.

Судом
встановлено, що 03 травня 2006 року начальник відділу освіти ОСОБА_2 звернувся
до прокуратури Кіцманського району із заявою, вказуючи на те, що в ході
перевірки КРУ роботи
Хлівищанського ЗНЗ виявлено незаконне безоплатне використання електроенергії та
вугілля з лімітів школи головою села ОСОБА_1 для потреб сільської ради,
оскільки вона знаходиться в приміщенні школи...

Як видно із
змісту листа, ці відомості повідомлялися з метою їх перевірки посадовими
особами прокуратури, а не доведення таких відомостей до громадськості чи окремих
громадян, а тому, виходячи із зазначених вище роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України, таке звернення не може вважатися поширенням відомостей, які
порочать честь, гідність чи ділову репутацію.

З матеріалів
справи також вбачається, що в січні 2007 року прокурор Кіцманського району в
інтересах держави в особі відділу освіти Кіцманської райдержадміністрації в
Чернівецькій області звернувся до суду з позовом до Хлівищанської сільської
ради Кіцманського району про стягнення коштів за незаконне використання
електроенергії та вугілля. Постановою господарського суду Чернівецької області
від 23 квітня 2007 року у задоволенні даного позову відмовлено, а ухвалою
колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня
2007 року дану постанову залишено без змін.

Отже, враховуючи
те, що доказів, які б свідчили про поширення відповідачами відомостей, що не
відповідають дійсності, не встановлено, а дані відомості, які просить
спростувати позивач, повідомлялися посадовою особою з метою їх перевірки
уповноваженими на це законом іншими посадовими особами, і є судове рішення, що
набрало законної сили, яким у задоволенні позову прокурора Кіцманського району
в інтересах держави в особі відділу освіти Кіцманської райдержадміністрації до
Хлівищанської сільської ради про стягнення коштів за незаконне використання
електроенергії і вугілля в сумі 9430 грн. відмовлено, тобто, дані відомості
спростовані вищевказаними судовими рішеннями і ділова репутація позивача не
постраждала, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення
позову.

Крім того,
відповідно до ст. 12 Закону України від 21 травня 1997 року „Про місцеве
самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова є головною
посадовою особою територіальної громади відповідно села, селища, міста.

Застосовуючи
положення ст. 10 Конвенції, Європейський суд підкреслює (справа Лінгенс проти
Австрії), що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть
бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян. На
відміну від останніх, публічна особа неминуче і свідомо відкривається для
прискіпливого аналізу кожного свого слова і вчинку як з боку журналістів, так і
громадського загалу і, як наслідок, повинен виявляти до цього більше
терпимості.

Враховуючи вищевикладене,
суд вважає, що позивачем не доведено факту приниження його честі, гідності та
ділової репутації, а також і заподіяння моральної шкоди.

На підставі
викладеного, ст. 32 Конституції України, ст. 10 Європейської конвенції з прав
людини, яка ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p.,
ст.ст. 23, 277, 297 ЦК України, п.п.3, 17 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 28 вересня 1990 p. N 7 "Про застосування судами законодавства, що
регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та
організацій", керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212, 214, 215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У позові.
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,
відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
передбачений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана до Кіцманського районного суду
протягом десяти днів з дня його проголошення, а апеляційна скарга - протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного
суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.