УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

02    квітня 2007 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді   Панкова М.В. суддів   Белинчук Т.Г. Ісаєва Г.А. при секретарі   Іванові O.K., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за позовом Закритого акціонерного
товариства «Страхова група ТАС» до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1. на рішення Білогірського районного суду
АР Крим від 11 січня 2007 року,

встановила:

ЗАТ «Страхова група ТАС» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1. про відшкодування матеріальної шкоди. Вимоги мотивовані тим, що 27.12.2004 року
з вини відповідача відбулася дорожньо-транспортна подія, в результаті якої був
пошкоджений автомобіль «Рено», що належить
ОСОБА_2., який був застрахований в ЗАТ «Страхова
група ТАС» за договором добровільного страхування. Страховиком страхувальнику була виплачена страхова суму у розмірі
2424 грн. 58 коп. і вказана сума відповідно до вимог ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» підлягає
стягненню з відповідача, як з особи, винної в ДТП.

Рішенням Білогірського районного суду АР Крим від 11 січня 2007 року позов
задоволений. Суд стягнув з ОСОБА_1. на користь ЗАТ «Страхова група ТАС» 2424 грн. 58
коп. і судові витрати у справі.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на
відсутність його вини в ДТП. Відповідач вказує, що постанову
Білогірського районного суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху було
скасовано головою Апеляційного суду АР Крим і
адміністративна справа відносно нього закрита.

Заслухав судцю доповідача, вислухавши ОСОБА_1., його представника, представника ЗАТ «Страхова група ТАС», перевіривши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги і стягуючи з відповідача на користь страхової
компанії матеріальну шкоду, суд першої інстанції виходив з того, що ДТП відбулося з вини відповідача, а заподіяна з його
вини шкода відшкодована страховою компанією. В цьому випадку, відповідач відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про
страхування» зобов'язаний відшкодувати
матеріальну шкоду, в межах сум, виплачених страховою компанією
страхувальнику.

3 такими
висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки

вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Справа № 22-ц-2678/2007 року                                  Головуючий у першій

інстанції_________________ Куртлушаев М.І.

Доповідач                               Ісаєв Г.А.

2

Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Згідно вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом встановлено, що 27.12.2004 року в м. Сімферополі відбулося ДТП за участю автомобілів «Рено» який належав
ОСОБА_2. та «ІЖ-2125», який належав ОСОБА_1

Автомобіль «Рено» був застрахований в ЗАТ «Страхова група ТАС» за договором
добровільного страхування і відповідно до п. 1.1
Договору одним із страхових випадків при якому
страховик виплачував страхове відшкодування було «пошкодження або знищення транспортного засобу внаслідок
дорожньо-транспортної події», (а.с. 14)

Відповідно до договору страхування позивач виплатив страхувальнику суму страхового
відшкодування у розмірі 2424 грн. 58 коп. (а.с. 12)

Вина відповідача, встановлена постановою голови Апеляційного суду АР Крим
від 21 грудня 2005 року, яка набрала законної сили.

Голова Апеляційного суду, скасоваючи постанову Білогірського районного суду
про притягнення ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності,
вказав, що його вина знайшла своє підтвердження в
матеріалах адміністративної справи, а постанову було скасовано у зв'язку з
порушенням судом процедури розгляду адміністративної справи.

Відповідно до вимог п. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини вини ОСОБА_1встановлені постановою голови Апеляційного суду АР Крим від 21.12.2005 року і доводи відповідача про
те, що суд зобов'язаний був призначити автотехнічну експертизу
для визначення його вини в ДТП суперечать вимогам процесуального
закону.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач зобов'язаний відшкодувати страховій компанії
заподіяну з його вини шкоду.

Рішення суду відповідає закону і підстав для його скасування колегія суддів
не вбачає.

На підставі викладеного і керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Білогірського районного суду АР Крим від 11 січня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку у
Верховний Суд України

протягом двох місяців.