Справа  №  2-12/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                УКРАЇНИ

22   січня  2007  року                                                           Золотоніський

міськрайонний  суд                                                            Черкаської   області

в  складі:   головуючого
судді:                                Орла  СІ.,

при  секретарі:                                                          Біліченко  СВ.

з  участю  позивача:                                                 ОСОБА_1

відповідача:                                                              ОСОБА_2

прокурора:                                                                Хлівненко  Л.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та
зобов'язання звільнити земельну  ділянку  від
поставленої  огорожі,   -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов'язати звільнити
земельну  ділянку  від
поставленої  огорожі.

Свою позовну
заяву позивач пояснює тим, що відповідно до рішення Чапаєвської сільської ради
від 19 серпня 1997 року НОМЕР_1 отримала у власність земельну ділянку площею 600 м2 садівничого
товариства „Дніпро" №
63, що знаходиться в
адміністративних межах Чапаєвської сільської ради. Без відома позивачки та в
порушення п.п. (л) п.З
статуту садівничого товариства „Дніпро" власник сусідньої земельної
ділянки № 109 відповідач - ОСОБА_2 встановила паркан на земельній ділянці, що
належить позивачу. Проведені робочою групою спеціалістів Черкаського обласного
головного управління земельних ресурсів та Золотоніського районного відділу
земельних ресурсів обміри земельної ділянки відповідачки встановили, що площа
земельної ділянки відповідачки ОСОБА_2 на 32 м2 більше облікованої,
чим порушено право позивачки на користування земельною ділянкою. Тому позивачка
просила суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що належить їй
на праві власності та зобов'язати відповідача
ОСОБА_2   звільнити  поставлену
нею  огорожу.

В судовому
засіданні позивачка та її представник наполягали на задоволенні позовних вимог
та просили суд винести рішення за яким зобов'язати відповідача усунути
перешкоди в користуванні земельної ділянки і звільнити земельну ділянку від
поставленої   огорожі.

Відповідачка в
судовому засіданні позов не визнала та пояснила суду, що вона не чинить
перешкод позивачці у користуванні земельною ділянкою, оскільки паркан був
встановлений по червоній лінії для розмежування земельних ділянок, а збільшила
свою земельну ділянку за рахунок захвату проїжджої  частини.

Суд вислухавши
доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав:

З показів свідка
ОСОБА_3 допитаного зі сторони позивача вбачається,    що
вона   разом   із
позивачкою   в    1988    році   отримали

2

земельну
ділянку      в      садівничому  товаристві,
пізніше   провели водопровід  по
якому  і  проходить
межа  між  земельними
ділянками.

З показів
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 допитаних зі
сторони відповідача вбачається, що металева сітка яка розділяє виділені
земельні ділянки всіх членів кооперативу була поставлена по червоній лінії
земельних ділянок для їх розмежування в 1994
році, відповідачка не чинила ніяких перешкод позивачці і не захвачувала її
земельної ділянки, а збільшила свою земельну ділянку на 1 м по всій ширині
за рахунок самовільного захвату проїжджої частини дороги, тому у неї  збільшилась
земельна  ділянка.

Згідно рішення
Чапаєвської сільської ради НОМЕР_1 від 19 серпня 1997 року позивачка являється
власником земельної ділянки № 196 площею 0,06
га садівничого товариства „Дніпро" с. Чапаєвка, Золотоніського району, Черкаської області.

Згідно   членської
книжки   садівника   НОМЕР_2    від   11   жовтня 1988
року  виданої  садівничим  товариством
„Дніпро"  тресту  «Черкасиводбуд"      позивачка      прийнята      в
члени      даного садівничого  товариства
з   11  жовтня   1988   року. З статуту                             садівничого  товариства                                „Дніпро"
зареєстрованого за НОМЕР_3 від 11 травня 1987 року у
виконавчому комітеті Золотоніської районної ради не вбачається заборони на
побудову паркану між земельними ділянками
даного  товариства.

З відповіді на
запит НОМЕР_4 від 01 грудня 2005 року виданого Черкаським обласним головним
управлінням земельних ресурсів, вбачається, що відповідно до генерального плану
забудови садівничого товариства „Дніпро" с. Чапаєвка, Золотоніського
району, Черкаської області довжина земельної ділянки ОСОБА_1 №63 по східній
межі становить 32,50 м. , і в ОСОБА_2
№ 109 становить 32,50 м. При
проведенні обмірів у червні 2005 року дані розміри становлять ОСОБА_1- 31,75 м.
, а  ОСОБА_2   -33,67  м.

Відповідно
до   довідки   виданої
садівничим   товариством   „
Дніпро"      управління      „Черкасиводгосп"      вбачається,       що заборона   спорудження
огорожі  між  земельними
ділянками   в статуті  даного
товариства  не  зафіксована.

Відповідно     до
висновку    судової     будівельно     -
технічної експертизи   №365   -
БТ   від   11
жовтня   2006   року
земельна   ділянка, яка  перебуває
в   користуванні   позивача
ОСОБА_1   має  розміри
по правій    межі:31,67    м. ;     зі    сторони
садової    вулиці:28,00    м.;по лівій      межі
31,25      м.;тильна
межа      з      земельною      ділянкою відповідача   -   27,31
м.    Площа   фактичного
користування    870
м2., що
на   333
м2
більше   від   виділеної
генеральним  планом   забудови.

Земельна     ділянка,     яка
перебуває     в     користуванні     відповідача

Бондаренко  В. В.
має  розміри  по
правій  межі:33,50
м. ;   зі
сторони

садової    вулиці:18,00   м.;по   лівій   межі
33,74    м.,"тильна   межа
з

земельною  ділянкою
№63   -
18,17   м.   Площа
фактичного   користування

608    м2,    що
на    8    м2    більше
від    виділеної    генеральним    планом

забудови.

Розміри
земельної ділянки № 63 не
відповідають генеральному плану забудови садівничого товариства „Дніпро"
по правій межі згідно плану: 32,5
м. фактично -31,67 м. ; по лівій
межі:   по  плану  -
27,5  м.   фактично   -   31,25  м.;   зі
сторони  вулиці

з

по
плану   -13,52   м.    фактично
-28,00м.;    тильна
межа,    зі   сторони відповідача  по
плану  -
18,52  м.   фактично  27,31  м.

Розміри земельної ділянки № 109 не відповідають генеральному плану забудови садівничого
товариства „Дніпро" по правій межі: згідно плану: 27,5 м. фактично -33,50 м. ; по лівій межі:
по плану - 32,5 м. фактично - 33,74
м. ; зі
сторони вулиці по плану -13,86
м. фактично -18,00
м. ; тильна
межа, зі сторони відповідача  по  плану  -
18,86  м.   фактично   18,17
м.

З висновку судової будівельно - технічної експертизи вбачається, що розміри
земельної ділянки позивачки шляхом встановлення паркану між земельними
ділянками № 53 та № 10 9 не порушено.

Межа між земельними ділянками була встановлена, ще в 1994 році для їх
розмежування у вигляді сітки рябиці і по даний час не  змінювалась.

Таким чином розміри земельної ділянки позивачки шляхом
встановлення паркану між земельними ділянками №63 та №
109 не порушено,   оскільки:

центральний
водопровід знаходиться на межі між земельними
ділянками  №63
та  №109; паркан у
вигляді металевої сітки проходить по лінії розділу між садовими і не виступає
за лінію огорож  сусідніх  земельних
ділянок; огорожі   земельних  ділянок
№64,65,66   знаходяться  на одній
лінії,       огорожа      земельної      ділянки      №63
перенесена    на    відстань
1,53    м.     в
бік    земельної ділянки  позивача,
що  зменшує  її
довжину  на   0,83  м.

Допитана     в      судовому     засіданні      експерт     ОСОБА_7 пояснила     суду,
що     відповідачка     не
заступила     на     земельну ділянку        позивачки,     оскільки        земельні        ділянки        членів кооперативу    розділяє
поставлена    по    червоній
лінії    по    всій відстані   металеву
сітку,    а   відповідач
збільшив   собі   земельну ділянку   за
рахунок   самозахвату   на
1   м   по
всій   відстані   його земельної   ділянки
проїжджої   частини  дороги.
Таким  чином   судом встановлено,      що
відповідачкою     не      було
порушено      право власності      позивача,       оскільки      встановлення      паркану      між земельними   ділянками
№63   та
№   109   не   порушує
право   власності позивача.

З протоколу виїзного судового засідання, який підтвердив
висновок експерта вбачається, що відповідачка не заступила на земельну ділянку
позивачки, оскільки земельні ділянки членів кооперативу розділяє поставлена по
червоній лінії по всій відстані металева сітка ще з 1994 року, а
відповідачка збільшила собі земельну ділянку за рахунок самозахвату на 1 м по всій
відстані її земельної ділянки проїжджої частини дороги.

У відповідності до ст.60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачка не
довела факту порушення права на користування земельною ділянкою,   тому
суд   відмовляє   в
задоволенні   позовних   вимог.

Оскільки позивач являється інвалідом ІІ-ої групи, відповідно до довідки
МСЕК №039822 від 15.04.2004 року, тому
суд  звільняє   її
від  сплати   судових
витрат.

Керуючись ст.158 ЗК ст.ст. 10,11,60,88,212,213,215 ЦПК
України,   -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов'язані звільнити
земельну ділянку від поставленої
огорожі  -
відмовити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної
скарги  протягом  двадцяти днів
після  попереднього  подання
заяви.

Суддя

Орел  СІ