У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28
лютого 2007 року                                                             м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Григор'євої Л.І.,
Балюка М.І.,  Гуменюка В.І., Барсукової
В.М.,  -

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх
неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації, третя особа орган опіки і піклування Голосіївського
району м. Києва про визнання ордера недійсним, виселення, визнання права
користування жилою кімнатою,

в с т а н о в и л а:

У січні 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 звернулись із зазначеним позовом, у
якому просили визнати недійсним ордер, виданий ОСОБА_5 на зайняття кімнати
площею 14,1 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1, виданий Голосіївською районною державною
адміністрацією м. Києва, виселити ОСОБА_5 з двома неповнолітніми дітьми із
вказаної кімнати та зобов'язати Голосіївську районну державну адміністрацію
надати цю кімнату їхній сім'ї.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 5 квітня 2006 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2006 року рішення
Голосіївського районного суду м. Києва від 5 квітня 2006 року скасовано і
ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задоволено частково. Визнано недійсним ордер, виданий 21 грудня 2004 року
Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією ОСОБА_5 на зайняття
кімнати площею 14,1 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_5 з двома
неповнолітніми дітьми з кімнати площею 14,1 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1.
Зобов'язано Голосіївську районну у м. Києві державну адміністрацію надати
ОСОБА_5 на сім'ю із трьох осіб жиле приміщення площею не менше 14,1 кв.м. У
задоволенні решти вимог відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалене рішення апеляційного суду,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що спірною є квартира АДРЕСА_1, яка є комунальною і
складається із чотирьох кімнат, три з яких займає сім'я позивачів. В кімнаті
площею 14,1 кв.м. з 1958 року проживала та мала постійну реєстрацію ОСОБА_8,
яка знята з реєстрації за даною адресою 7 липня 2005 року в зв'язку з наданням
їй іншого житла. На цю ж кімнату 21 грудня 2004 року Голосіївською райдержадміністрацією
м. Києва ОСОБА_5, яка раніше проживала в квартирі АДРЕСА_2, на сім'ю із трьох
осіб був виданий ордер за номером НОМЕР_1.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд послався на
неправильне застосування ст.ст. 54, 59 ЖК України.

Проте, з таким висновком погодитись не можна, оскільки позивач ОСОБА_2 на
момент видачі ордеру не була доцентом, а стала ним лише 16 червня 2005 року, на
квартирному обліку не перебувала, постановлена на квартирний облік 21 вересня
2005 року, тобто після отримання ордеру ОСОБА_5.

У відповідності до ст. 54 ЖК України ізольоване жиле приміщення, що
звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання
наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття
34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві,
який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не
повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім
випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу.
Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для
надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на
його прохання.

Враховуючи викладене, у сім'ї позивачів на час надання ордеру відповідачці
не було правових підстав для отримання житла.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення першої інстанції не врахував
вказаних вимог закону.

Згідно зі ст. 339 ЦПК України суд касаційної інстанції установивши, що
апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом,
скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення
суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і зібраним
матеріалам.

Підстав для його зміни або скасування не встановлено.

Керуючись
ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення
апеляційного суду м. Києва від 30 травня 2006 року скасувати, залишивши в силі
рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 5 квітня 2006 року.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                               А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                          М.І.
Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

Л.І. Григор'єва