Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2006 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Тернівка (далі-відділення
Фонду) про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що в 1982 році з
ним стався нещасний випадок на виробництві, у результаті якого висновком МСЕК
від 17 жовтня 2002 року йому встановлено 50% втрати професійної працездатності,
визнано інвалідом 3 групи; ушкодженням здоров'я йому заподіяна моральна шкода.
Позивач просив стягнути          64000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Тернівського міського суду від 4 серпня 2006
року позов задоволено частково, постановлено стягнути з відділення Фонду на
користь позивача 2500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від
28 грудня 2006 року рішення суду першої інстанції скасоване та постановлене
нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційного суду та задовольнити його вимоги, посилаючись на порушення судами
його прав, законів та Конституції України.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що скасовуючи
рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний
суд виходив із того, що вперше втрата працездатності та інвалідність у зв'язку
з травмою була встановлена позивачу висновком МСЕК у 1983 році, на той час
законодавством не була передбачена можливість відшкодування моральної шкоди
особі у зв'язку з травмою на виробництві.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного рішення також не
дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Тернівка про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2006 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін