Справа №2-737/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

м.
Ковель                                                                                                  12
квітня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Лапіна О.Ф., за
участю секретаря  Зикової М.В.,

відповідачів ОСОБА_2., ОСОБА_3., розглянувши у.
відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3про визнання права власності на гараж в порядку успадкування,-

встановив:

ОСОБА_1звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання права власності на гараж НОМЕР_1,
розміром 4,5 X 9,0 кв.м., розміщений в кварталі АДРЕСА_1, - в порядку
успадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивача - ОСОБА_4та після
її смерті відкрилася спадщина на все належне останній майно в тому числі й на
гараж НОМЕР_1, розміром 4,5 X 9,0 кв.м., розміщений в кварталі АДРЕСА_1. Позивач
вказує, що заповіт померлою не посвідчувався, а право на спадщину за законом
виникло у нього, як сина померлої та його батька та сестри, а відповідно -
чоловіка та доньки померлої, -співвідповідачів по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Також вказує, що своїми діями прийняв спадщину після померлої ОСОБА_4., оскільки
користувався гаражем, а відповідачі по справі на дане спадкове майно не
претендують. Вказує, що офіційно оформити право власності на гараж не зміг
через відсутність правовстановлюючих документів за померлою.

У попередній розгляд справи позивач не з'явився, подав суду письмову заяву,
зі змісту якої вбачається, що останній просить справу слухати у його
відсутності та заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2та
ОСОБА_3, кожний зокрема, у судовому засіданні при попередньому розгляді справи
позов визнали та пояснили, що вони дійсно відмовляється від належної їм частки
у гаражі після померлої ОСОБА_4 на
користь позивача.

Крім того, ОСОБА_2вказав,
що не ставить питання про визначення частки спільної подружньої власності у
даному нерухомому майні, оскільки будівництво гаража здійснювалось дружиною за
власні кошти та не заперечує проти визнання права власності на цілий гараж за
сином - позивачем у справі - ОСОБА_1.

Відповідно до ч.4 ст.
130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Заслухавши доводи відповідачів та дослідивши матеріали цивільної справи,
суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про смертьНОМЕР_1 виданого 15.04.2005 року відділом РАЦСу
по м. Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції, вбачається, що
ОСОБА_4померла ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с. 10/.

Після смерті ОСОБА_4.
відкрилася спадщина на все належне останній майно, в тому числі й на гараж
НОМЕР_1, розміром 4,5 X 9,0 кв.м., розміщений в кварталі АДРЕСА_1.

Як стверджено сторонами у справі заповіт ОСОБА_4. не укладався, а право на
спадщину за законом виникло у спадкоємців першої черги - сина померлої, а
позивача по справі ОСОБА_1( до переміни прізвища та імені, вчинених відділом
РАЦСу Ковельського міського управління юстиції за актовим записом № 41 від
14.08.2002 року - ОСОБА_5) та чоловіка і дочки померлої - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Вказані обставини в ході судового розгляду визнані стороною відповідача.

Як вбачається з копії технічної документації / а.с. 4-7/ та витягу з
рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 17.07.03 № 297 / а.с.
8/ гараж НОМЕР_1, розміром 4,5 X 9,0 кв.м., розміщений в кварталі АДРЕСА_1 дійсно
належить на праві власності ОСОБА_4. Крім
того, в ході судового розгляду із пояснень відповідача ОСОБА_2. встановлено, що
гараж побудований останньою за власні кошти, а отже не є спільною подружньою
власністю.

Таким чином, спадкове майно після померлої ОСОБА_4. складає цілий гараж НОМЕР_1, розміром 4,5 X 9,0
кв.м., розміщений в кварталі АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків
(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за
заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України
вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в
якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обов'язкову частку у
спадщині, незалежно від заповіту.

Відповідачами стверджено, що заповіт ОСОБА_4. не укладався.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України
позивач ОСОБА_1( до переміни прізвища та імені, вчинених відділом РАЦСу
Ковельсокго міського управління юстиції за актовим записом № 41 від 14.08.2002
року - ОСОБА_5), - має право першої черги спадкування за законом після померлої
ОСОБА_4, як її син, що стверджується письмовими доказами у справі / а.с. 9/.
Право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4. також має чоловік та дочка
останньої, а відповідачі по справі -ОСОБА_2та ОСОБА_3/ а.с. 11, 12-15/. Відповідачами
стверджено, що інших спадкоємців за законом після померлої немає.

Статтею 1268 ЦК
України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття
спадщини він не заявив про відмову від неї.

На момент відкриття спадщини позивач - ОСОБА_1. проживав разом із
спадкодавцем; про відмову від спадщини не заявляв та, напроти - своїми
фактичними діями прийняв спадщину після померлої ОСОБА_4.; інші спадкоємці за законом - відповідачі по справі ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
відмовились від прийняття даного спадкового майна та не заперечують проти
визнання права власності на дане нерухоме майно за позивачем по справі.

Таким чином визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи встановлені факти, та
відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку про підставність вимог
позивача про визнання за ним права власності на цілий гараж НОМЕР_1, розміром
4,5 X 9,0 кв.м., розміщений в кварталі АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_4.

Судові витрати
віднести за рахунок позивача за його клопотанням.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215
ЦПК України ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1261,1268 ЦК України,-

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий гараж НОМЕР_1, розміром 4,5 X 9,0
кв.м., розміщений в кварталі АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом
подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,
встановленого для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 цього
Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.