АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа №
22ц- 2423 / 2007                                           Головуючий
- 29                                                                  Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007
року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
-Глущенко Н.Г.

суддів - Григорченка
Е.І.,  Прозорової М. Л.

при секретарі - Білоконь Н.В.

з участю
адвоката ОСОБА_1
розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні   в
м.    Дніпропетровську  цивільну
справу  за апеляційною скаргою

ОСОБА_2
на рішення Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 27 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_6,
треті особи - КЖЄП №21 Індустріального району міста
Дніпропетровська,  відділ опіки та
піклування виконкому Індустріальної районної в місті Дніпропетровську ради про
визначення порядку користування житловим приміщенням,  зміну договору найму житлового приміщення та
зобов'язання не чинити перешкоду користуванні ним , -

встановила:

ОСОБА_2
звернулася з апеляційною скаргою на рішення Індустріального районного суду
м.  Дніпропетровська від 27 грудня 2006 року,  де ставить питання про скасування рішення
суду,  посилаючись на те,  що воно незаконне і необгрунтоване.

Зазначеним
рішенням відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 . про визначення
порядку користування житловим приміщенням,
зміну договору найму житлового приміщення та зобов'язання не чинити
перешкод у користуванні   (а.с. 122-124).

Як на
підставі апеляційної скарги ОСОБА_2 посилалася на те,  судом першої інстанції не дана належна
правова оцінка обставинам по справі (а.с.
127-129).

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і
заявлених вимог,  колегія суддів не
находить підстав для задоволення апеляційної скарги,  з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що спірна
двокімнатна квартира АДРЕСА_1,  житловою площею 27, 25 кв.м.  була надана ОСОБА_3,  який є відповідачем по цієї справі. Разом з
ним у квартиру посилилися та прописалися його жінка - ОСОБА_4 (відповідачка) та
дві дочки: ОСОБА_6 (позивачка) та ОСОБА_7 (відповідачка ОСОБА_6) /а.с.  110-111/.

На цей
час в квартирі зареєстровано та фактично мешкає шестеро осіб: ОСОБА_6,  ОСОБА_4,
ОСОБА_6 з малолітньою донькою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_6 з малолітнім сином ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2

В
судовому засіданні позивачка не заперечувала,
що разом з донькою займає ізольовану кімнату площею 12, 1 кв.м,  а відповідачі ОСОБА_6,  ОСОБА_4 а ОСОБА_6 з сином займають ізольовану
кімнату площею 15, 5 кв.м.

2

За таких обставин,  в
силу діючого законодавства,  зокрема  ст. 47, 48, 61 ЖК України,  суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про те що
укладення окремого договору
найму житла з позивачкою,  та виділення їй
ізольованої кімнати площею 12, 1 кв.м.
має бути значним обмеженням житлових прав наймача ОСОБА_6,  та членів його сім'ї і правомірно відмовив
ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про визначення порядку користування
житловим приміщенням та зміну договору найму житлового приміщення .

Правильним
є рішення в частині відмови у позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання
відповідачів не чинити перешкод у користуванні спірним житловим
приміщенням,  оскільки позивачка користується
частиною житлової площі та усіма службовими приміщеннями на рівні з іншими
мешканцями квартири і доказів про перешкоду не суду не надала /а.с.  94/.

Доводи
позивачки,  приведені в апеляційній
скарзі є безпідставними,  до того ж вони
зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до  ст.  212
ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду,  який

має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням,  що ґрунтується на всебічному,  повному

та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності,  керуючись

законом.

З'ясувавши
в досить повному обсязі права та обов'язки сторін,  обставини справи,  перевіривши доводи сторін і давши їм правову
оцінку,  суд ухвалив рішення,  що відповідає вимогам закону,  висновки суду досить обґрунтовані і
підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями самих
сторін.

Судом
апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального
закону,  які могли б потягти за собою
скасування рішення суду першої інстанції.

Таким
чином,  доводи апеляційної скарги є
необгрунтовані,  а рішення суду
відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись  ст.
ст.  303,
307,  308 ЦПК
України,  колегія судів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 27
грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
набуває законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.