УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"16"
серпня 2007 року

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в
складі:

Головуючого
Кузьми P.M.

Суддів Шевчук
Г.М. ,  Паламарчук Г.В.

при секретарі
Любчик Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Чортківського районного суду від 20.06.2007 року по справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
з участю третіх осіб,
Чортківської районної державної нотаріальної контори,  приватного нотаріуса Чортківського районного
округу про встановлення факту прийняття спадщини,  визнання свідоцтва про право на спадщину
частково недійсним,  визнання права
власності,  визнання частково недійсним
договору дарування,  визнання недійсним
свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Чортківського районного суду від 20.06.2007 року відмовлено в задоволенні
позовів ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про :

·
встановлення факту прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4 ,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. на
13/36 ідеальної долі в будинковолодінні,
в межах шести місяців з дня відкриття спадщини,  тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1р. по 13.01.2001 p.,
шляхом вчинення дій,
що свідчать про прийняття спадщини;

·
в визнанні свідоцтва про право на спадщину за заповітом
частково недійсним на 13/36 ідеальної долі в будинковолодінні,  яке видане 16.04.2004 р. Чортківською
райдержконторою на ім'я ОСОБА_2;

Справа
№22а-739                                 Головуючий
у 1-й інстанції - Тесля О.П.

Категорія
- 26                                        Доповідач
- Шевчук Г.М.

в
визнанні права власності
на 13/36 ідеальної долі в будинковолодінні за ОСОБА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_4 ,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р;

в
визнання частково недійсним договору дарування житлового будинку від 13.06.2006
р. посвідченого державним нотаріусом Чортківської районної державної
нотаріальної контори;

в
визнанні недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно ,  яке видане 24.06.2006 р. Чортківською міською
радою на ім'я ОСОБА_2

В апеляційній
скарзі апелянт ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне,  оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Відповідачі
апеляційну скаргу заперечили,
вважають,  що рішення суду є
законним і обгрунтованим.

Заслухавши
сторони,  перевіривши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи,  судова
|колегія вважає,  що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає.

Судом
встановлено,  що батько позивача ОСОБА_1
був власником 1/3 будинковолодіння вАДРЕСА_1 в порядку спадкування,  що підтверджується свідоцтвом про право
власності на будівлі від 26.12.1953 р.

Згідно
договору купівлі-продажу від 03.11.1997 р. ОСОБА_5 став власником 1/6 житлового
будинку з відповідною частиною господарських будівель по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2
р. ОСОБА_5 помер (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 видане Чортківським відділом paгс від
27.04.1999 р.)

За життя
ОСОБА_5 06.02.1998 р. склав заповіт на все належне йому майно в користь
відповідачки по справі ОСОБА_2
(дочки).

06.10.1999
р. відповідачка прийняла спадщину за заповітом,
що підтверджується поданою заявою в Чортківську державну нотаріальну
кантору.

06.10.1999
р. ОСОБА_6 -дружина померлого подала в Чортківську державну нотаріальну кантору
заяву в якій відмовилась від частини належній їй спадщини згідно  ст.
535 ЦК України.

З
матеріалів справи вбачається,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_6 - мати сторін по справі померла (згідно свідоцтва про
смерть).

Судом
встановлено,  щоОСОБА_2 згідно свідоцтва
на про право на спадщину за заповітом,
від 14.04.2004 р. посвідченого державним нотаріусом Чортківської
районної нотаріальної кантори стала власником спадкового майна 1/2 частини
житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд,  що знаходяться в АДРЕСА_1,  що належав померлому ОСОБА_5

Відповідно
до договору дарування від 13 червня 2006 року посвідченого державним нотаріусом
Чортківської районної держаної нотаріальної контори ОСОБА_3  прийняла дар від ОСОБА_2 житловий будинок
з господарськими будівлями під АДРЕСА_1. ОСОБА_3  провела реєстрації акту права власності на
нерухоме майно 14.06.2006 року.

Судова
колегія вважає,  що суд першої інстанції
вірно відмовив позивачу в задоволені позовних вимог,  виходячи з наступних підстав.

Згідно  ст.
535 ЦК України
(в редакції 1963 р.) ОСОБА_4  дружина
померлого ОСОБА_5 мала право на обов'язкову долю в спадщині.

Однак в
поданій заяві в державну нотаріальну кантору від 06.10.1999 р. ОСОБА_4  відмовилась від належної їй обов'язкової
частки.

Таким
чином ма^ги позивача не прийняла спадкового майна та не оформляла свої
спадкові; права.

Цивільним
кодексам України в редакції 1963 р. не міститься заборони,  щодо відмови від обов'язкової частки в
спадщині.

Посилання
апелянта на те,  що він є спадкоємцем 2/3
долі спадкового майна,  яке мало б
належати його матері є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

Крім
того,  право на обов'язкову долю носить
особистий характер,  воно напряму
пов'язано з особою спадкоємця,  тому
право на обов'язкову долю не передається в порядку спадкування після смерті
спадкоємця в даному випадку матері позивача,
якщо вона не прийняла спадщину.

З
матеріалів справи вбачається,  що батьки
сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_4  уклали шлюб
04.10.1942 р.

Під час
шлюбу ОСОБА_5 став власником 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 згідно
договору купівлі-продажу від 03.11.1997 р

Згідно  ст.  22
КпШС України ( в редакції 1969 р.) майно нажите подружжям є його спільною
сумісною власністю.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_4  після смерті чоловіка ОСОБА_5 відмовилась від
видачі свідоцтва про право власності на майно згідне-е-т.г 22 КЗпШЗ України
(про що свідчить заява від 06.10.1999 p.).

Колегія
суддів вважає,  що дана відмова не
позбавила її права на половину 1/6 частини будинку як спільної сумісної
власності подружжя.

Після
смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. відкрилась спадщина на 1/12 частину будинку
АДРЕСА_1.

Згідно    ст.
549   ЦК
України   (   в
редакції   1963   р.)
визнається,    що

спадкоємець
прийняв спадщину:

1)якщо він
фактично вступив в управління,  або
володіння майном;

2)якщо   він
подав   в   державну
нотаріальну   кантору   по
місцю   відкриття спадщини заяву
про прийняття спадщини.

З
матеріалів справи вбачається,  що в
шестимісячний термін після смерті ОСОБА_4
жодних дій передбачених  ст.  549 ЦК
України позивач не вчинив.

Посилання
апелянта на те,  що він прийняв спадщину
є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З
матеріалів справи вбачається,  що заяву в
нотаріальну контору в шестимісячний термін про прийняття спадщини після смерті
матері ОСОБА_1не подавав,  що не
заперечив в суді апеляційної інстанції.

Згідно  ст.  60
ЦЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається,  як на підставу своїх вимог і заперечень.

Не
представлено повивачем та не здобуто судом доказів,  щодо фактичного вступу або володіння спадковим
майном після смерті матері останнім.

Посилання
апелянта на те,  що доказом прийняття
спадщини в шестимісячний термін є кошторис на ремонтно-будівельні роботи на
загальну суму 2207 грн. в якому зазначено об'єм виконаних робіт в спірному
будинку,  а саме роботи по перекриттю
даху,  заміні дверних блоків,  вікон,
влаштування стічних ринв,  судова
колегія не бере до уваги,  оскільки вони
не грунтуються на матеріалах справи.

Так
представлений позивачем кошторис та накладна не свідчить про прийняття ним
спадщини,  оскільки фактично не
відображає проведені роботи в спірному будинку та час їх виконання. Підстави
прийняття спадщини позивач обгрунтував тільки власними показами та не
представив доказів,  які б свідчили,  що він вступив в управління або володіння
майном.

В суді
апеляційної інстанції апелянт не заперечив той факт,  що кошторис складений в 2006 році і
установа,  яка склала кошторис
будівельних робіт не проводила.

Відповідачі
як в суді першої інстанції,  так і в суді
апеляційної інстанції заперечували факт прийняття спадщини позивачем.     &

Так,  відповідачка ОСОБА_2 в суді апеляційної
інстанції вказала.,  що позивач ніяких
дій по прийняттю спадщини не приймав,  а
його допомога в перекритті даху після смерті матері була пов'язана з усуненням
наслідків урагану та допомоги їй як сестрі,
оскільки вони були в дружніх стосунках.

Шифер
для перекриття були виділені державою,  а
вартість проведених робіт вона оплачувала з власних коштів,  оскільки є власником будинку по заповіту
після смерті батька.

В суді
апеляційної   інстанції ОСОБА_1не
заперечив той факт,  що

ураган пошкодив спірний
будинок в липні 2000 року за життя матері,
однак вважає,  що його участь в
перекритті даху була спрямована на прийняття спадщини.

З
довідки Тернопільського обласного центру з гідрометеорології вбачається,  що в ніч з 4 на 5.07.2000 року в
Чортківському районі утворився "вибуховий циклон",  який пронісся з швидкістю 100 км/год,  спричинивши руйнування.

З
довідки Чортківської міської ради від 5 липня 2000 р. вбачається,  що була створена комісія по обстеженню
наслідків стихійного лиха по дільницях АДРЕСА_1.

З
представлених накладних від 31 липня 2000 року та 16 липня 2000 р.
вбачається,  що ОСОБА_4 - матері сторін
видано 59 листків шиферу.

Допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_6,  ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8. ,  ОСОБА_9 не підтвердили
факт прийняття спадщини

позивачем.

Таким    чином
позивач    не    довів
факт    прийняття    спадщини
в   * шестимісячний термін після
смерті матері в липні 2000 року.

Суд
вірно відмовив позивачу в решті позовних вимог,
оскільки права позивача порушено не було.

Враховуючи
вищенаведене,  судова колегія приходить
до висновку,  що рішення судом прийнято
без порушення норм матеріального і процесуального права,  а томі підстав для його скасування немає.

Керуючись  ст.
ст.  308, 314, 315 ЦПК
України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Чортківського районного суду від 20.06.2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак на протязі двох місяців може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України шляхом
прдачі касаційної скарги.