вул. Вакуленчука, З тіл.:(0692) 24-32-59, 24-03-41
код суду 27-02
справа №2-6176/05
справа №2-675/06
Справа №2-173/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007року                                                                Гагарінський
районний суд

міста
Севастополя

в складі: головуючого судді БессарабЛ.М. при
секретарі   Лавріщевій О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дружини

ВСТАНОВИВ

Позивачка звернулася в червні 2005
року до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє
утримання у розмірі 500 грн
щомісячно по тих підставах, що від сумісного життя з відповідачем має на своєму
утриманні неповнолітню дитину у віці до 6
років. Дитина страждає поряд захворювань, а саме - хронічним рецидивуючим
обструктивним бронхітом, предастмой, алергодерматитом, має дискінезію
жовчовивідних шляхів з деформацією желчого міхура, синдром Жільбера,
иммунодефицитний стан, функціональну кардіопатію, функционально-сеастомический
шум, аномально розташовану хорду.

В судовому засіданні позивачка і її представник
неодноразово міняли свої позовні вимоги і остаточно їх уточнивши, представник
позивачки просить стягнути з відповідача аліменти за період з 21 лютого 2005
року по 04 серпня 2005 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку як
матусі, що має на утриманні дитину у віці до 6 років, а за період з ЗО
листопаду 2005 року по
теперішній час - аліменти
в твердій сумі - у
розмірі 500 грн щомісячно
як на дружину, що має інвалідність. Свої доводи мотивували тим, що позивачка за
станом свого здоров 'я не може працювати в повну силу, оскільки їй встановлено 2 групу
інвалідності, а відповідач добровільно не бажає надавати їй матеріальну
допомогу.

Відповідач і його представник в судовому засіданні позов
не визнали і пояснили, що позовні вимоги в першій частині не визнають по тих
підставах, що у вказаний позивачкою період сторони проживали сумісно, вели
загальне господарство і дитина не знаходилась на утриманні тільки позивачки, в
її утриманні також брав участь і відповідач. Крім того, відповідач в даний час
має невисокий заробіток, до того ж виплачує за рішенням Гагарінського районного
суду аліменти на утримання своєї дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, а також виплачує аліменти на утримання свій матері в розмірі 1/4
частини заробітку.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали цивільної
справи і надані суду докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню по наступних підставах.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що
сторони від сумісного життя мають дочку ОСОБА_3, яка згідно довідці ВКК№79 від 19.02.2005 року потребує
домашнього відходу. На підставі вказаної довідки, позивачка знаходилася у
відпустці без збереження заробітної платні по догляду за дитиною, яка потребує
домашнього відходу - в період
з 21 лютого 2005 року по 31 серпня 2005 року. Згідно
ст.84 СК України, той з подружжя, який має на своєму утриманні дитину у віці до
6 років,
потребуючого за станом свого здоров'я домашнього відходу, має право на
утримання від чоловіка. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів
на своє утримання до досягнення дитиною віку 6 років суд вважає обгрунтованими, оскільки стан здоров'я
дитини підтверджений доказами, що є в матеріалах справи. Проте, суд вважає, що
аліменти повинні бути стягнути з дня звернення позивачки до суду - тобто з 21 червня 2005 року, а не з 21 лютого 2005 року, що
відповідає вимогам ст. СК України. Вимоги позивачки про стягнення аліментів на
своє утримання в твердій сумі також підлягають частковому задоволенню, оскільки
з представлених суду доказів встановлено, що сторони з 20 листопаду 1998 року
знаходилися в шлюбі, з ЗО листопаду 2006 року позивачеві встановлена друга
група інвалідності по загальному захворюванню, яка продовжена до 2008 року, що
підтверджено довідками МСЕК і пенсійним посвідченням НОМЕР_1. З
представлених суду доказів судом встановлено, що позивачка має невисокі доходи.
Згідно ст. 75 СК України, той з подружжя, що став інвалідом під час шлюбу або
протягом одного року    після його
розірвання, згідно вимог ст.76 СК України, має право на утримання від другого
подружжя за умови, що останній в змозі таку допомогу надавати. Дослідивши довідки
про доходи відповідача, копії рішень Гагарінського районного суду міста
Севастополя про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 1/4 частини всіх
видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини і матері, суд вважає, що
доводи представника відповідача про те, що неможливо стягати з відповідача
аліменти на утримання позивачки тому, що це буде складати більш 50% від його
заробітку суд вважає необгрунтованими, оскільки у відповідача є можливість
звернутися до суду із заявою про зниженні раніше встановленого розміру
аліментів на утримання вказаних осіб. В той же час суд вважає завишеною вимоги
позивачки про стягнення на її користь аліментів у розмірі 500 грн, оскільки
виплачувати таку суму щомісячно у відповідача дійсно немає можливості. При визначенні
розміру аліментів суд повинен враховувати всі обставини, що мають істотне
значення по справі, і дослідивши їх, а саме - довідку з місця роботи
відповідача, позивачки, копії рішення Гагарінського районного суду міста
Севастополя, суд приходить до висновку, що з відповідача можливо стягнути
аліменти на користь позивачки у розмірі 100 грн щомісячно.

На підставі висловленого, керуючись ст.75, 76, 79, 84 СК України, ст. 10,12,
79, 212, 214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь
ОСОБА_1 на її утримання за період з 21
червня 2005 року по 04 серпня 2005 року у розмірі 1/9 частини всіх
видів заробітку, як такій, що утримає дитину, яка має фізичні порушення стану
здоров'я і яка не досягла 6-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1
аліменти у розмірі 100 грн
щомісячно, починаючи з 01
грудня 2005 року, як
такій, що має 2 групу
інвалідності-до
закінчення строку інвалідності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито у
розмірі 102 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційну інстанцію через Гагарінський
районний суд шляхом подачі протягом 10
днів після оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з її копіями в апеляційну інстанцію або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя             Л.М.Бессараб