АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2007
року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого -
судді: Головчук С. В.

суддів:
Олексієнка М. М. ,  Забродського М. І.

при секретарі Лаговській 0.0. розглянув у відкритому судовому засіданні в
м.  Житомирі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва на спадщину за
законом,  встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності на належну Ч частину спадкового
майна,  за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_3

на  рішення
Коростенського
міськрайонного  суду  Житомирської області від 4 липня 2007
року,  -

встановив   :

в травні
2007 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання частково
недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом,  встановлення факту прийняття спадщини та
визнання права власності на Ч частини спадкового майна. Зазначав,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4
після чого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Він,  як спадкоємець першої черги за законом,  фактично прийняв спадщину,  оскільки вступив у володіння спадковим майном
проживаючи там до 2004 року.

4
листопада 2005 року його сестра,
ОСОБА_2,  отримала свідоцтво на
спадщину,  а саме на квартиру матері,  позбавивши його права на належну йому Ч  частину її.

Рішенням
Коростенського міськрайонного суду,  від
4 липня 2007 року,  в задоволенні позову
відмовлено за безпідставністю.

В
апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати
та постановити нове,  яким задоволити
позов ОСОБА_1

Вважає,  що висновок суду не відповідає обставинам
справи внаслідок   чого   було
порушено   норми   матеріального   та процесуального права. Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах

Справа №
22ц/1786                  Головуючий у
суді 1-ої інстанції Ольшевська Н.В.

Категорія
26                                   Суддя-доповідач
Забродський М. І.

доводів  апеляційної
скарги,   суд  вважає,
що  скарга  підлягає задоволенню.

Відмовляючи
у задоволенні позову,  суд першої інстанції
виходив з того,  що ОСОБА_1 не зробив
будь-яких дій,  що свідчать про прийняття
ним спадщини,  яка відкрилась після
смерті його мами. А саме: на день смерті її він у спірній квартирі не
проживав,  ніяким майном померлої не
користувався,  комунальні послуги не
сплачував.

Проте з таким
висновком апеляційний суд не погоджується.

З
матеріалів справи видно,  що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_4,  яка була матір'ю
позивача. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до  ст.  549 ЦК України (1963 року) визнається,  що спадкоємець прийняв спадщину,  якщо він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном,  або якщо він
подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Зазначені
в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Матеріалами
справи встановлено,  що позивач,  на час смерті матері і по даний час
прописаний у квартирі АДРЕСА_1 (а. с.
23) . Разом з матір'ю,  яка була власником квартири,  проживав у ній,  як член сім'ї власника ( ст.  ст.
156, 64 ЖК України). Його право на проживання в цій квартирі у
встановленому порядку на час розгляду справи не оспорено.

Заперечуючи
проти позову,  відповідачка
зазначала,  що перед вселенням у спірну
квартиру,  між померлою та
позивачем,  був укладений договір найму
жилого приміщення № 127 за змістом якого ОСОБА_1 вселений для проживання на
період з 14 березня 1997 року по 14 березня 1998 року.

Проте ці
доводи ОСОБА_2 апеляційний суд не приймає до уваги,  оскільки зазначений договір не підписаний
сторонами та не зареєстрований у виконавчому комітеті місцевої ради,  як того вимагає  ст. 158 ЖК України.

Та
обставина,  що позивач не оплачував
комунальні послуги і ці витрати несла власник квартири,  не свідчить про його не проживання у
квартирі.

Виходячи
з наведеного,  апеляційний суд
вважає,  що в справі відсутні докази про
те,  що позивач втратив право
користування квартирою померлої на час відкриття спадщини. Тому він фактично
прийняв спадщину,  як спадкоємець першої
черги на рівні з відповідачкою.

За таких
обставин,  рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись  ст.
ст.  529,   548,
549 ЦК України
(1963 р) ,   ст.  ст.
209, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України,  апеляційний суд-

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_3 задоволити.

Рішення
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 4 липня 2007 року
скасувати та постановити нове.

Встановити факт
прийняття спадщини ОСОБА_1,  яка
відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті його мами ОСОБА_4.

Визнати
право власності за ОСОБА_1 на Ч частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати
недійсним в Ч частині свідоцтво про право на спадщину за законом видане 4
листопада 2005 року на ім'я ОСОБА_2.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене
безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців.