У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року                                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого        Гнатенка А.В.,

суддів:                 Барсукової
В.М.,
Балюка М.І.,

Данчука В.Г.,         Григор'євої Л.І. , -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Оратівському
районі Вінницької області про перерахунок пенсії як учасникам війни,

в с т а н о
в и л а:

У вересні 2006 року позивачі, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначали, що вони визнані учасниками війни у встановленому порядку і їм видані
відповідні посвідчення.

Згідно абзацу 4 п. 20 ст. 14 Закону України “По статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” передбачено, що учасникам війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищується на 50% мінімальної пенсії за віком.

Однак відповідач, в порушення зазначеного закону, вказану надбавку не
виплачує, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня
2002 року “Про підвищення розміру пенсії і інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету України”, і розрахунок підвищень проводить з розміру - 19
грн. 91 коп.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 02 жовтня 2006
року позов задоволено в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 29 листопада 2006 року
зазначене судове рішення частково скасоване. Позов задоволено частково.
Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Оратівського району Вінницької
області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, ОСОБА_2 з вересня 2003 року з урахуванням
підвищення на 50% мінімальної пенсії за віком і встановленої законодавством
України, враховуючи коефіцієнт інфляції і в подальшому враховувати підвищення
пенсії на 50% мінімальної пенсії. В іншій частині рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України
Оратівського району Вінницької області просить вказані судові рішення
скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з тим, що справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс
адміністративного судочинства України (далі - Кодекс), призначення якого
полягає у визначенні повноважень адміністративних судів щодо розгляду справ
адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і
порядок здійснення адміністративного судочинства.

Частиною 2 ст. 4 Кодексу визначено, що
юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори,
крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 17 Кодексу
компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень, відповідно до
п. 7 ч. 1 ст. 3 Кодексу
,
є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій
на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративні справи, у яких однією із
сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова
особа органу місцевого самоврядування, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 18
Кодексу, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам (п. 2 ч. 1
ст. 3 Кодексу).

Отже спір, що виник між сторонами, є
публічно-правовим і відноситься до адміністративної юрисдикції, а тому його
розгляд як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції повинен
був здійснюватися за нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Як убачається з матеріалів справи, суди
розглянули справу після 1 вересня 2005 року, однак за правилами, встановленими
Цивільним процесуальним Кодексом України (далі - ЦПК).

Оскільки суди дійшли помилкового висновку про
наявність цивільно-правового спору і помилково розглянули вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 за правилами ЦПК України, тобто допустили порушення норм процесуального
права, яке призвело до неправильного вирішення справи, судові рішення
підлягають скасуванню з направленням справи на судовий розгляд до суду першої
інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України, для розгляду в
порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Оратівського району
Вінницької області задовольнити частково.

Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 02 жовтня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 29 листопада 2006 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для
розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий                                                       А.В.Гнатенко

Судді:                                                                 В.М.
Барсукова

Л.І.Григор'єва

М.І. Балюк

В.Г. Данчук