Справа № 2-664/2006 p..  Справа
№ 2-28/ 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 року                                         Криворізький
районний суд

Дніпропетровської області

у складі головуючого судді   Бондарчук Г.Д.

при секретарі                                                 Ференц І.З.

позивача                                                        ОСОБА_1

за участю представника позивача              ОСОБА_2

представника відповідача                            Кудісова Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до комунального трамвайно - тролейбусного
підприємства "Криворіжелектротранс" про поновлення на роботі, стягнення
оплати за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористану
відпустку і недорахованої суми по лікарняному листу, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з названим позовом, в судовому
засіданні свої позовні вимоги уточнив, в їх обґрунтування посилаючись на те, що
з ІНФОРМАЦІЯ_1 він
працював на посаді ІНФОРМАЦІЯ_2 комунального трамвайно - тролейбусного
підприємства "Криворіжелектротранс". ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач був
звільнений з роботи в порядку ст. 40 ч.4 КЗпП України - за прогули без поважних
причин, про що він дізнався лише 12.04.2006 року, що він вважає незаконним, та
заперечував факт наявності в нього прогулів, оскільки він з ІНФОРМАЦІЯ_3 він
перебував у відпустці без збереження заробітку за його усною заявою та домовленістю
з директором бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_4" його сестрою ОСОБА_3, і в
цей період він захищав диплом, а з 13-го
по 17-го березня 2006 року хворів, але
до лікаря не звертався. Був присутній на роботі та виконував свої посадові
обов'язки до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Крім того, в порушення ст. 43 ч. 1 КзПП України, його було звільнено
без згоди на те профспілкового органу. При цьому наказ про звільнення датовано 11.04.2006 року, в той час як його звільнено з ІНФОРМАЦІЯ_3, а копію наказу
він отримав в липні 2006
року, і таким чином троку до звернення
до суд не пропустив. Крім того, при звільненні було недорахована оплата за його
перебування на лікарняному в сумі 29,43
грн., та не була виплачена а невикористану відпустку за 2006 рік. Втрата
робота в такий спосіб, неотримання належних йому сум грошей призвели до
порушення нормальних життєвих зв'язків позивача, істотних змін у життєвих та виробничих стосунках, необхідності звернення до
суду, що завдало йому моральних страждань.

Позивач просить суд поновити йому трок на звернення до суду, визнати наказ
КП "Криворіжелектрртранс" ІНФОРМАЦІЯ_6
незаконним, поновити його на роботі на посаді слюсаря-ремонтника на базі
відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_4", стягнути з відповідача на його користь
середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 4008, 56 грн.,
компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 135,12 грн., не донараховані лікарняні в розмірі 29,43 грн., моральну
шкоду в розмірі 3000 грн., та
судові витрати у вигляді оплати послуг адвоката в розмірі 1000 грн.

Представник позивача - ОСОБА_2
вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі. Вважала,
що позивача з бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_4 " звільнено незаконно. Пояснила, що
його необґрунтовано звинуватили у зловживанні алкоголем та прогулах без
поважних причин, оскільки на підприємстві допускаються грубі порушення
трудового законодавства, робочі працюють по 24 години без; перерви, заробітної платні вчасно

не отримують, і з цього приводу позивач подавав скарги до
управління підприємства, що і стала реальною причиною його звільнення з
роботи.

Представник відповідача позовних
вимог не визнав. Суду пояснив, що позивача було звільнено на
законних підставах, оскільки з ІНФОРМАЦІЯ_3 він
допустив прогули, так як заяви про надання йому відпустки без збереження
заробітку від нього не надходило, і відповідного наказу по підприємству не
видавалося. На підставі ст. 40
КЗпП його було звільнено за прогули ІНФОРМАЦІЯ_3, при
цьому дійсно помилково не було враховане те, що він перебував в цій час на
лікарняному, у зв'язку з чим розрахунки за лікарняний були проведені
ІНФОРМАЦІЯ_7. Права на компенсацію за невикористану відпустку позивач не має,
так як свою відпустку використав. Вважав, що так як позивача звільнено без
порушення КЗпП, в задоволенні вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди
також слід відмовити.

Суд, вислухавши сторони, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку про те, що уточнені
позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно ст. 40 ч.4 КЗпП
України, трудовий договір на невизначений строк може бути розірваний власником
або уповноваженим ним органом у випадку прогулу без поважних причин.

В силу ст. 43 КЗпП країни, розірвання трудового
договору на підставі ст.40 ч.4 КЗпП України може бути проведене лише за
попередньою згодою профспілкового органу.

Суд установив, що позивач, як вбачається з його трудової
книжки серії НОМЕР_1
(а.с. 5-6) 15.03.2002 року був прийнятий на роботу до бази відпочинку
комунального трамвайно -
тролейбусного підприємства "Криворіжелектротранс" на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_2, та був звільнений ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі п.4 ст.40 КЗпП України відповідно до
наказу ІНФОРМАЦІЯ_6(а.с.7).

З протоколу робочих зборів бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_4" слідує,
що позивач неналежно виконує свої трудові обов'язки, на робочі збори не
з'явився, хоча і був попереджений про їх проведення належним чином; зборами
прийнято рішення про звільнення позивача з посади (а.с. 9-10). Крім того,
адміністрацією підприємства -
директором та начальником відділу
кадрів КТТП "Криворіжелектротранс" 06.04.2006 року до профкому КТТП "Криворіжелектротранс"
було внесене подання про звільнення позивача з роботи у зв'язку із прогулом без
поважної причини з ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 40).

Згода на звільнення позивача з посади ІНФОРМАЦІЯ_2 комунального трамвайно - тролейбусного
підприємства "Криворіжелектротранс"
за поданням начальника бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_4" ОСОБА_7
була надана профспілковим комітетом 11.04.2006
року, що підтверджується випискою з протоколу НОМЕР_2 засідання
профспілкового комітету КТТП "Криворіжелектротранс" (а.с. 11).

Факт відсутності позивача на робочому місці з ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується
табелем обліку робочого часу за березень 2006
року, а також службовою запискою начальника бази відпочинку
"ІНФОРМАЦІЯ_4" до директора КТТП "Криворіжелектротранс"
від ІНФОРМАЦІЯ_10, та пояснювальною самого позивача
від 19.03.2006
року (а.с.
41,42,48).

Відповідно до повідомлення комунального закладу
"Міська лікарня ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 12), позивач з ІНФОРМАЦІЯ_10 по ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходився на
лікуванні у дільничного лікаря комунального закладу "ІНФОРМАЦІЯ_9" с діагнозом
"ІНФОРМАЦІЯ_11".

З довідки про заробітну плату та інші доходи за 2005-2006 роки (а.с. 33), видно, що в
квітні 2006 року
позивачеві було нарахована заробітна плата в розмірі 264, 85 грн. за
лікарняний лист з ІНФОРМАЦІЯ_10 по 30.03.2006 року, що з
розрахунку 264, 85грн. : 9 днів складає 29,43 грн. в день.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що позивач є її рідним братом.
Факт надання нею дозволу позивачеві на невихід на роботу з ІНФОРМАЦІЯ_3 заперечувала.
Пояснила, що вона є директором бази відпочинку "ІНФОРМАЦІЯ_4"
комунального трамвайно -тролейбусного
підприємства "Криворіжелектротранс", і відпустки на базі відпочинку
всім

працівникам без виключення
надаються лише за їх письмовою заявою згідно чинного законодавства. Проводила з
позивачем бесіди щодо недопустимості подібної поведінки, прогулів, невиконання
своїх посадових обов'язків, але позитивного результату це не принесло. В період
з ІНФОРМАЦІЯ_3
позивачем було допущено прогул без поважних причин, виправдувальних документів
він не надав, за що його було звільнено з роботи в порядку п.4 ст.40 КЗпП на
підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_6, що
було узгоджено з профспілковим комітетом 11.04.2006
року.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила,
що працює на посаді підсобної робочої на базі відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_4» КТТП
«Криворіжелектротранс» та знає позивача. Він приходив на роботу нерегулярно, два рази на місяці, а якщо
приходив, то часто займався своїми особистими справами. В березні 2006 року він на
роботу не виходив. Директором ОСОБА_3 неодноразово
робилися йому зауваження з цього приводу, але він на них не реагував. На збори,
про проведення яких він був попереджений , але не з'явився, і вони були проведені без нього. Вважаю
що позивача звільнено справедливо, на законних підставах.

Свідок ОСОБА_5
пояснення свідків ОСОБА_3,ОСОБА_4 та той факт, що позивач відвідував роботу
нерегулярно, часто був відсутній без поважних причин, а на роботі займався
особистими справами, підтвердила в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_6
суду пояснив, що він є постійним клієнтом бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_4» та
часто відвідує її зі своєю родиною. Декілька разів в будиночку, який він
найняв, була зламана електрична розетка, і він звертався до директора бази
відпочинку з проханням її відремонтувати, на що остання відповідала, що на базі
відпочинку відсутній електрик. Влітку він відпочивав на базі відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_4» три тижні підряд але позивач був присутній на роботі тільки
одного разу.

Як видно з акту
ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с. 44),
позивач забрати з КТТП "Криворіжелектротранс" свою трудову книжку
відмовився до отримання ним повного розрахунку з підприємством.

Дослідивши всі
надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, вимоги позивача в частині
поновлення йому строку на звернення до суду та стягнення з відповідача на його
користь 29, 43 грн. в
рахунок оплати лікарняного листа за ІНФОРМАЦІЯ_3 суд
вважає такими, що підлягають задоволенню.

В задоволенні
іншої частини позову суд позивачеві відмовляє, оскільки вимоги позивача щодо
поновлення його на роботі, виплати йому середнього заробітку, компенсації за
невикористану відпустку, моральної шкоди та судових витрат в розмірі 1000 грн. є
необгрунтованими, так як його звільнення з посади на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України (за
прогул без поважної причини) є законним та таким, що має під собою реальні
обґрунтовані та мотивовані підстави.

На підставі ст. 88 ч.3 ЦПК України,
якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої
частини вимог. Зважаючи на те, що позов ОСОБА_1, звільненого від сплати державного мита в силу ст. 4 п. Декрету Кабінету
Міністрів України «Про державне митю, задоволено частково, з відповідача на
користь держави підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволено
частини позовних вимог, що складає 51
грн. судового збору та 30
грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду цивільної
справи.

На підставі ст. 40 п.4 КЗпП
України, п.24 Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду
судами трудових спорів" №
9 від 06.11.1992 року (із
змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного суду України № 4 від 01.04.1994 року, № 18 від 26.10.1995 року, № 15 від 25.05.1998 року) та
керуючись ст. 4,7,10,11,
60, 88 ч.2, 208
ч.1 п.2, 213,215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до комунального трамвайно - тролейбусного
підприємства "Криворіжелектротранс" про поновлення на роботі,
стягнення оплати за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за
невикористану відпустку і недорахованої суми по лікарняному листу, моральної
шкоди - задовольнити
частково.

Вважати ОСОБА_1
звільненим з ІНФОРМАЦІЯ_13.

Стягнути з комунального трамвайно - тролейбусного
підприємства "Криворіжелектротранс" на користь ОСОБА_1 29 (двадцять
дев'ять) грн. 43 коп.

Стягнути з комунального трамвайно - тролейбусного
підприємства "Криворіжелектротранс"
на користь держави судовий збір в розмірі 51 (п'ятдесят однієї) грн.

Стягнути з комунального трамвайно -
тролейбусного підприємства "Криворіжелектротранс" на користь
держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи
в розмірі 30 (тридцяти) грн.

В іншій частині
позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, або шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.