Справа №2-42/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня
2007р.             Орджонікідзевський
районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі - Гапоненко В.О.

за участю адвокатів -ОСОБА_5, ОСОБА_6

позивача -ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача -ОСОБА_2

представників відповідача -ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове майно за заповітом і за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 p., посилаючись
на те, що до складу спадкового майна, окрім зазначеної квартири, входить
житловий будинок з надвірними будівлями в селі Молодова Вовчанського району
Харківської області і грошовий внесок на ім'я спадкодавця у філії 327 Ощадбанку в
м.Харкові, які необхідно, на думку позивача, залишити у власності чоловіка
ОСОБА_7- ОСОБА_2, що пережив, який має право на обов'язкову частку. В
обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що за декілька років до
смерті своєї дружини, відповідач вигнав її з житлового будинку в с.Молодова, де
вони проживали, жодного разу не відвідав її в квартирі, не підтримував морально
та матеріально, хоча ОСОБА_7, у серпні 2003
p., перенесла інсульт, була паралізована і за станом здоров'я
потребувала постійного і стороннього догляду. Весь цей час позивачка-сусідка
ОСОБА_1 здійснювала за нею необхідний догляд, набувала продукти харчування,
ліки, за особисті кошти поховала і встановила пам'ятник. У зв'язку з
несумлінним відношенням відповідача до своєї дружини, який самоусунувся від
турботи про неї, позивач вважає за можливе і просить суд зменшити розмір
обов'язкової частки ОСОБА_2 у спадщині.

Відповідач проти
позову заперечував в частині зменшення його обов'язкової частки, указуючи, що
перебував з ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбі з 4.06.83 p., після її смерті фактично прийняв спадщину, тому як
проживав в будинку в с.Молодова, має право на обов'язкову частку на все
спадкове майно, а саме на 5/6
частин житлового будинку, 212/300
частин квартири в м. Харкові, 5/6
частин грошового внеску з відповідними відсотками. Відповідач оспорює
вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру обов'язкової частки внаслідок відсутності
законних підстав і посилається на те, що не мав можливості здійснювати догляд
за дружиною, оскільки сам потребував такого догляду після перенесеної їм
ампутації ноги, залишився калікою, тому дружина кинула його і виїхала проживати
в свою

2

міську квартиру. В своїх позовних вимогах ОСОБА_2   також претендує на визначення його частки , як чоловіка, в
спільному сумісному майні подружжя.

Вислухавши
пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи і оцінивши
зібрані докази, суд приходить до наступного.

ОСОБА_7 і
ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 4.06.83 р.( а.с. 22,
45). В період шлюбу вони проживали в житловому будинку АДРЕСА_1, який набули 15.11 1983 р. за договором
купівлі-продажу. Вказаний житловий будинок з надвірними будівлями
зареєстрований за ОСОБА_2 (
а.с. 39, 50) На ім'я
ОСОБА_1 мається грошовий внесок на рахунку НОМЕР_1 у філії Ощадбанку №
327 м. Харкова в сумі 1262
грн. 65 коп. з
відсотками (а.с. 7-12).

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб
та сім'ю України (в ред.
1969 p.) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю. Розмір часток кожного з подружжя визнаються рівними
відповідно до ст. 28 Кодексу
про шлюб та сім'ю України .
Отже, частка ОСОБА_1 в спільному сумісному майні подружжя складає 1/2 частину
житлового будинку в с Молодова,
а ОСОБА_2 належить 1/2 частина
грошового вкладу, внесеного на ім'я ОСОБА_1

Судом
встановлено, що ОСОБА_7 є членом житлово-будівельного кооперативу «Топаз» з 1973 р. і згідно
реєстраційного посвідчення, виданого 07.02.94
р. КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації »- власником
однокімнатної АДРЕСА_1, де і була зареєстрована на день смерті ( а.с. 16, 18, 21, 25,26,28-29).

З довідки ЖБК
«Топаз» вбачається, що балансова вартість квартири складає 3806 руб. 57 коп. У 1973 р. ОСОБА_7
внесла перший пайовий внесок в сумі 1566
руб. Починаючи з квітня 1975
р. по березень 1989 р.
ОСОБА_7 було погашене 1307
руб, з них з червня 1983
р. по березень 1989 p.,
тобто в період шлюбу, внесено 933
руб. (а.с.20, 27,
38).

Ст. 24 Кодексу про шлюб
та сім'ю України визначає, що майно, яке належить кожному з подружжя до
одруження є власністю кожного з них. Кожний з подружжя самостійно володіє,
користується і розпоряджається роздільним майном, що належить йому. Виходячи з
наведеного випливає, що ОСОБА_2 має право лише на частку в погашенні
банківського кредиту- 466
руб. 50 коп., а
тому за ним визначається право, як чоловіка, на 12/100 частин паю. Решта частина квартири-88/100 її частин є
власністю спадкодавця.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_7
померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть ( а.с. 15). Спадкове майно
складається з 1/2 частини
житлового будинку в с.Молодова, 1/2
частини грошового вкладу і 88/100
частин однокімнатної ізольованої квартири в м. Харкові.

Єдиним
спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_1 є її чоловік ОСОБА_2, який
відповідно до ст. 549 ЦК
України ( в ред. 1963 p.) прийняв
спадщину, фактично вступив в управління і володіння спадковим майном,
залишаючись проживати в житловому будинку в с.Молодова, а також подав заяву, як
пенсіонер за віком, про прийняття спадщини згідно ст. 535 ЦК України.

За життя ОСОБА_7
склала заповіт, посвідчений 14.09.2001
р. 4-ю Харківською
державною нотаріальною конторою м.Харкова, за яким    вона розпорядилася

3

своєю частиною майна і заповідала
його, у тому числі і належну на праві особистої власності квартиру - ОСОБА_1( а.с. 23).

Повідомленням 4-ї Харківської
державної нотаріальної контори підтверджено, що ОСОБА_1 звернулася до
нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і спадкову справу
заведено у 2003 р.(а.с. 33).

Виходячи із
вимог ст.ст. 4, 5 Прикінцевих
та перехідних положень Цивільного Кодексу України, який набув чинності з 01.01.2004 p., правила
книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються до спадщини, яка
відкрилася, але небула прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим
Кодексом. Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, сторони
прийняли спадщину у 2003
p., тобто до вступу в законну силу Цивільного Кодексу
України, а тому до виниклих правовідносин по спадкуванню застосовується
Цивільний Кодекс України в редакції 1963
р.

Відповідно до
ст. 535 ЦК України ( у ред. 1963 p.) непрацездатний
чоловік померлого успадковує, незалежно від змісту заповіту, не менше двох
третин частки, яка належала б йому при спадкоємстві за законом (обов'язкова
частка). Приймаючи
до уваги, що ОСОБА_2 є пенсіонером за віком (1939 р. народження) він успадковує обов'язкову частку в
спадщині, а саме 1/3 частину
житлового будинку в с.Молодова (1/2
х 2/3), 1/3 частину
грошового внеску на ім'я ОСОБА_1, а також 176/300
частин квартири (
88/100 х 2/3).

Таким чином,
вимоги ОСОБА_2 в частині визнання за ним права власності в порядку спадкування
за законом ( обов'язкову
частку) після смерті ОСОБА_7. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні,
є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 про зменшення розміру обов'язкової частки не підлягають задоволення,
оскільки таке положення передбачене ст. 1241
ЦК України, що набув чинності з 01.01.2004
p., тоді як Цивільний Кодекс України( у ред. 1963 p.), яким
керується суд стосовно конкретних правовідносин, такої норми не містить.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст. 10,
11, 15, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 529,
534, 535, 549 ЦК України (
в ред. 1963 р.), ст.
ст. 22, 24 Кодексу про шлюб та
сім'ю України ( в ред.
1969 р.). ст.ст. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 р., суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності в порядку спільного сумісного майна подружжя відповідно
до ст. 22 Кодексу
про шлюб та сім'ю України на 1/2
частину грошового внеску у філії Ощадбанку України на рахунку НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_7
і на 12/100 частин
квартири АДРЕСА_1 в ЖБК
«Топаз». Визнати за ОСОБА_7 право власності в порядку ст. 22 Кодексу про шлюб
та сім'ю України на 1/2 частину
житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1

Визнати за
ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка) після смерті
дружини ОСОБА_7, яка померла

4

ІНФОРМАЦІЯ_1
р., на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 і на 1/3 частину
грошового внеску з відсотками на особовому рахунку ОСОБА_7 НОМЕР_1 філії Ощадбанку № 327 м. Харкова і
вважати, що частка ОСОБА_2 складатиме 5/6
частин зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями і 5/6 частин грошового
внеску.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом (обов'язкова
частка) після смерті дружини ОСОБА_7 на 176/300
частин однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 в ЖБК «Топаз» і вважати, що частка ОСОБА_2 в праві
власності на квартиру складатиме-212/300
частин.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності за заповітом після смерті ОСОБА_7, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 р., на:

·
1/6
частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1;

·
1/6
частину грошового внеску з відповідними відсотками у філії 327 Ощадбанку
України в м. Харкові на особовому рахунку ОСОБА_7 НОМЕР_1;

-88/300 частин
однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 в ЖБК
«Топаз».

В решті частині
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до 17
травня 2007 р. через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 цпк.
України

СУДЦЯ