overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-1267/2006
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

19 січня 2007 року Новоазовський районний суд Донецької області в складі

головуючого-судді                                                            Бельченко Л.А.

при секретарі                                                                    Андріановій Т.І.

розглянув у відкритому попередньому
судовому засіданні в м.Новоазовські цивільну справу за позовом ОСОБА_1
доОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з
вказаним позовом.

На зазначення
заявлених вимог вказав, що знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому
шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Від
подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3-ІНФОРМАЦІЯ_2року народження та ОСОБА_4- ІНФОРМАЦІЯ_3року народження.

Подружні
стосунки між ними припиненні з 2003 року у зв*яку з неприязними стосунками
та психологічною та фізіологічною несумісністю.

В наступний
час позивач фактично створив їхну родину і примирення вже не відбудеться. Спору по розділу майна та місця проживання
дітей не має.

Просе шлюб з відповідачкою розірвати,
сплату держмита покласти на нього.

Відповідачка позов визнала, не
заперечує проти розірвання шлюбу, бо він їх пов*язує
формально.

Суд, заслухав сторони ,дослідивши
письмові докази по справі,вважає,що позов підлягає
задоволенню.

У судовому засіданні встановленого
сторони перебувають у шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1року,зареєстрованному
виконкомом Борщєвської сільської ради Балаклейського району
Харьковської області, актовий запис НОМЕР_1.

Від
подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачкою.

Подружні стосунки між сторінами
припинені,на примирення позивач не згоден, наполягає на розірванні шлюбу,бо вже фактично- має іншу родину.

Відповідно до
вимог ст.112 СК України суд постановлює рішення
про розірвання шлюбу,якщо збереження його суперечить інтересам сторін.

У судовому засіданні встановленого
сторони

подружні
стосунки не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка також згодна на розірвання шлюбу. За таких обставин суд
вважає,що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами.

Сплату держмита суд покладає на
позивача..

Керуючись ст.ст.10,61,174,213-215 ЦПК
Украши,ст.ст.1 04.112,114 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб зареєстрованийІНФОРМАЦІЯ_1року
виконкомом Борщєвської сільської ради Балаклійського району Харьковської
області міжОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4року народження та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5року народження, актовий
запис НОМЕР_1 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу
стягнутиОСОБА_1.. держмито на користь держави у
розмірі-17грн.,ОСОБА_2 від сплати держмита
звільнити.

На рішення
може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області протягом 20 днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду, яка подається протягом 10 днів після
оголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення
строку на подачу заяви про апеляційне оскарження.
Справа
№2-369/07 p. РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Лаврік В.В..
при секретарі       Вишняк Л.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про        розірвання шлюбу,-
Позивачка звернулась
до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з
відповідачем не підтримує подружніх стосунків , не веде
спільного господарства, проживає
В      судовому
засіданні    позивачка    підтримала    свої позовні вимоги, і пояснила, що
фактично сім"я розпалась,через різні характери та
погляди на життя, і примирення не
В    судовому
засіданні   позивачка   підтримала
свої позовні вимоги, і пояснила, що ,вже
сорок років з відповідачем не проживають однією
сім"єю,   фактично сім"я
примирення не можливо.
Відповідач в судове засідання не з"явився, про день
слухання справи повідомлений.
Судом встановлено, що 08.09.1962 року в В.Снітинській сільській Раді Фастівського району
Київської області був зареєстрований шлюб між
позивачкою   та відповідачем, від якого
сторони мають двоє повнолітніх дітей.
Сторони не проживають разом, не    ведуть спільного господарства,не спілкуються,
підтримують подружніх стосунків.
Таким чином,   суд
приходить до висновку, що сім"я розпалась і подальше збереження її є
Відповідно до ст. 112
Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей,
що мають істотне значення.
При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає задоволенню в
Керуючись ст.ст.  10,11. ч.4 ,209,212-220 ЦПК України,
ст.110, 112 Сімейного
України, суд,-
ВИРІШИВ: Позов задовільнити.
Шлюб, зареєстрований 08 вересня 1962 року року в
В.Снітинській сільській раді Фастівського району Київської області актова запис
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
При видачі свідоцтва про розірвання
шлюбу стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в розмірі 17 грн. звільнивши
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції.
Справа: № 2-1106/ 2007р.
РІШЕННЯ Іменем
України

02 лютого 2007 року Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської

області в складі:                 головуючого - судді - ЗємцоваВ.В.

при секретарі                 - Галайчук Н.І.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконкому Кременчуцької міської Ради
про визначення часток майна у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року до суду звернувся ОСОБА_1. з
вказаним позовом.

Зазначав, що згідно свідоцтва про право власності
йому -
ОСОБА_1. та померлій 16.06.2006 року ОСОБА_2 належить квартира № АДРЕСА_1 у м. Кременчуці, після смерті якої спадкоємцем за законом
є він позивач - ОСОБА_1.

Спадщину прийняла, але отримати
свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки не визначені частки його та
померлої ОСОБА_2. на вказану квартиру.

Просив визначити частки кожного у спільній
сумісній власності на вказану квартиру.

У судовому засіданні позивач позов підтримав,
просив задовольнити, посилаючись на обставини і
підстави, викладені у позовній заяві.

Представники відповідача - Виконкому Кременчуцької міської Ради та третьої особи - Першої державної нотконтори м. Кременчука в судове
засідання не прибули. Адміністрації вказаних осіб просили розглянути справу без
їх участі.

Третя особа - ОСОБА_3.
проти позову не заперечував, третя особа -ОСОБА_3. в судове засідання не прибув у зв'язку
з дальністю проживання.

Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи,
вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

4.2 ст. 372 ЦК України встановлено, що частки
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо
інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом достовірно встановлено, що
ОСОБА_1 та померлій 16 червня 2006 року ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира №АДРЕСА_1 у М.Кременчуці.

Перша державна нотаріальна контора
м. Кременчука відмовила спадкоємцю за законом
ОСОБА_1. у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не визначена частка померлої ОСОБА_2. та інших у спільній
сумісній власності на квартиру.

Домовленості про визначення часток у спірній
сумісній власності між позивачем та померлою ОСОБА_2. не було.

За таких обставин частки визнаються рівними, а тому позов підлягає
задоволенню.

Необхідно визначити, що ОСОБА_1 та померлій 16 червня 2006 р. ОСОБА_2 належить кожному по 1/2 ідеальної частки квартири № АДРЕСА_1 у м. Кременчуці.

2

Керуючись ст. 372 ЦК України, ст. ст.
14,57-59, ч. 4. ст.130,174,208,209,212-215,218
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1. - задовольнити.
Визначити, що ОСОБА_1    та померлій  16
червня 2006 р. ОСОБА_2 належить кожному по 1/2 ідеальної частки квартири № АДРЕСА_1 у м. Кременчуці.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:
У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

1 березня 2007 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Ленінського районного суду м. Севастополя від 12 жовтня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду м. Севастополя від 18 січня 2007 року, у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні
підсобним приміщенням,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. У
встановленому законом порядку вона отримала дозвіл на реконструкцію існуючої
прибудови та в грудні 2004 року приступила до будівельних робіт. 5 грудня 2004
року відповідачка зламала обладнані робітниками сходи до підвального приміщення
чим спричинила їй матеріальний збиток, що складався з вартості будівельних
матеріалів та проведених робіт. Крім того, неправомірними діями відповідачки їй
спричинена моральна шкода, яку вона оцінила у 1000 грн.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом,
посилаючись на те, що ОСОБА_1 розпочала ремонті роботи без належного дозволу й
тим самим перегородила прохід у підвальне приміщення, в якому у мешканців
будинку знаходяться сараї. З цього приводу у ОСОБА_1 та інших мешканців будинку
виникають конфлікти. Просила зобов'язати ОСОБА_1 демонтувати зведену нею стіну,
відновити кам'яні сходи, що ведуть у підвальне приміщення та відшкодувати
моральну шкоду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 12
жовтня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Севастополя
від 18 січня 2007 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а позов
ОСОБА_2 задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення суду з підстав порушеннями судами
норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні
підсобним приміщенням відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк
Справа №2-1205/2007 рік (заочне)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09 СІЧНЯ 2007 року                       Ніжинський міськрайонний суд

Чернігівської області в
складі: головуючої судді Хандоги В.М. при секретарі Калюжній Ю.О. за участю позивача ОСОБА_1 розглянувши в
судовому засіданні   в залі суду в м.
Ніжині цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3    про розірвання
шлюбу,

встановив:

позивачка звернулася до суду з позовною заявою до
відповідача про розірвання шлюбу
з ним. В судовому засіданні позивачка пояснила, що шлюб між ними був укладений 03 вересня 1975 року. Від шлюбу мають
двох повнолітніх дітей: ОСОБА_4, та ОСОБА_5. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися у липні 1986 року з тієї причини, що
відповідач належним чином не виконував
свої сімейні обов'язки, не піклувався інтересами сім"ї, не допомагав по господарству. На даний час відповідач проживає з
іншою жінкою, вона теж має намір зареєструвати шлюб з іншим чоловіком.
Примирення між ними неможливе. Спору про спільне сумістне
майно не має.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали
справи, приходить до висновку про
необхідність розірвання шлюбу сторін, оскільки подружжя фактично припинило сімейні відношення, на примирення не
згодне, спору про майно та про дітей не мають. Суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу, зазначені
позивачкою і вважає, що подальше сімейне життя
подружжя суперечить їх інтересам та інтересам дітей..

Керуючись ст. ст. 209, 213-215 ЦПК, ст. ст. 105, ПО, 112
Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Розірвати шлюб, укладений в відділі реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міського управління юстиції
Чернігівської області між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, актовий запис НОМЕР_1.

Витрати при оформленні розірвання шлюбу в органах РАЦСу
покласти на позивачку в розмірі 17 (сімнадцять)
гр., звільнити від сплати такого ОСОБА_3.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга
подані після закінчення строків,
встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що постановляється ухвала

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційнне
оскарження якщо її не було подано Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в
строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення суду, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя                                                                                              В.М.
Хандога.
Справа№2-бб/2007 року РІШЕННЯ
17 січня .2007 року                                               м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд в складі: головуючого -судді
Ковальової Т.Г., при секретарі - Кравцовій О.В., з участю сторін/
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом. ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 19
травня 1995 року з ОСОБА_2 , посилаючись на те, що від шлюбу вони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3, який є
інвалідом дитинства, а подружнє життя з відповідачем вони припинили в
1999 році по тій причині, ідо відповідач не приймає участі у вихованні та
лікуванні сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання з 2004 року і відновлення їх сімейно-шлюбних стосунків
В судовому засіданні позивачка підтримала позов за вищевикладених обставин.
Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу,
не погодившись з причинами розпаду їх сім*ї, і пояснив, що вони дійсно не
проживають разом з 1999 року, але їх сім*я розпалась з вини позивачки, яка не
бажала зберегти сім*ю і не приділяла йому належної увага,, проявляючи інтерес
тільки до грошей, які він їй привозив, працюючи до 2004 року в Росії на
Заслухавши сторони та дослідивши усі докази по справі, суд відповідно до ст.112
Сімейного кодексу України .з*ясував фактичні взаємини, подружжя,
дійсні причини' позову про розірвання шлюбу І дійшов висновку, що подальше
спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечить їх інтересам і їх фомально
існуючий шлюб необхідно розірвати, поклавши
витрати на позивачку і відповідача.
Керуючись ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.
60, 212-215 ЦПК України, суд .
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 19 травня 1995 року у
відділі реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області за актовим
При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 15 (п*ятнадцять) гривень держмита на користь держави та стягнути з ОСОБА_1 8(вісім) грн„50
коп. держмита на користь держави.
Заяву про апеляційне оскарження рішення .суду може бути подано апеляційному суду Чернігівської області
через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. На рішення
може бути подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку

>

подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано .Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга.не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя        Ковальова
Т.Х.
Справа №2=77/2007 року УХВАЛА іменем України
17 січня 2007 року                       м.Ніжнн
Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Ковальової Т.Г., при секретарі - Кравцовій О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ВАТ
«Чернігівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованноєті за спожитий природний
Відкрите акціонерне товариство «Чернігівгаз» звернулось до суду з позовом
про стягнення з ОСОБА_1 заборгованноєті за спожитий природний газ в сумі 154
грн.19 коп., посилаючись на те, що відповідачка, споживаючі природний газ, які
вони їй надають за місцем її проживання АДРЕСА_1, своєчасно не вносить за нього
плату, внаслідок чого за період з березня
2004 року по листопад 2006 р. заборгувала вказану суму.
В судове засіданні представник позивача не з*явивея, надавши до суду
письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності і про відмову від позову у
зв*язку зі сплатою відповідачкою боргу та
стягнення з неї понесених витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи у сумі 30 грн., так як відповідачкою позовні вимоги
задоволені після пред*явлення ними позову.
Відповідачка в судове засідання не з*явилась.
За таких обставин, суд вважає за необхідне прийняти відмову від позову
відповідно до ст. 174 ЦПК України, так як ці діі позивача не суперечать закону
та не порушують права, свободи і інтереси інших осіб, та закрити провадження у
справі згідно ст.205 ч.І п.З ЦПК України.
На користь позивача необхідно стягнути з ОСОБА_1 витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30
грн., які згідно ст. 83 ЦПК України не підлягають поверненню позивачу за
таких обставин закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 174,205 ч.І п.З, ст.206, S3 ЦПК України,
суд
Закрити провадження у справі за позовом ВАТ «Чернігівгаз» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованноєті за спожитий природний газ за період з березня 2004
року по листопад 2006 року в сумі 154 грн.19 коп. в зв*язку з відмовою позивача
від позову і прийняття відмови судом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Чернігівгаз» 30 (тридцять) гривень
витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.
Заява про апеляційне оскарження ухвали може бути подана протягом п*яти днів
з дня її оголошення. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд
протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскаржених, якщо таку заяву не було подано. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, ухвала набирає законної сили після
закінчення цього строку.    У
разі   подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя                           (підпис)        Ковальова Т.Г.
№ 2-249/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

09 січня 2007 року Центрально - Міський районний
суд м. Макіївки Донецької області в складі:

головуючого судді                                                    Міронової
Г. М.

при секретарі                                                            Улещенко
Г.В.

за участю представника позивача                          Дрозд Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Макіївки цивільну справу за позовом КП «Макіївтепломережа» до ОСОБА_1 про
стягнення суми боргу за відпущену теплову енергію, за участю позивача,

Встановив:

КП
«Макіївтепломережа» звернулося до суду з позовом про стягнення суми боргу за
відпущену теплову енергію в сумі 3469,94
грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачу, що є споживачем
теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 була відпущена теплова енергія, яку відповідач був
зобов'язаний вчасно оплатити. Оплата відповідачем зроблена не була, у зв'язку
із чим за період з ІНФОРМАЦІЯ_1
утворилася заборгованість у сумі 3469,94
грн. Позивач просив стягнути зазначену суму на його користь.

Представник
позивача, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримав
заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідач до
зали судового засідання не з'явився, але надав лист з проханням розглядати
справу у його відсутність. Позов визнав у межах строків позовної давності

Суд, вислухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до
висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за
наступними підставами.

Відповідно до
розрахунку, наданому позивачем, відшкодуванню підлягає заборгованість
відповідача перед позивачем за період з ІНФОРМАЦІЯ_1
що становить 3469,94
грн. (а. с. 5-13).

Суд вважає, що
позовна давність у даному конкретному випадку повинна бути застосована на
підставі п. З ст. 267 ГК
України, стягненню підлягає сума 1883,85
грн., як заявлена в межах строків позовної давності.

Крім того, з
відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справу на користь позивача у
відповідності зі ст. ст. 81,
88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.
60, 81, 88, 209, 212-215
ЦПК України, ст. 267
ЦК України, ст.ст. 67,
68 ЖК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги КП «Макіївтепломережа» задовольнити
частково.

Стягнути з
ОСОБА_1, 1952 року
народження, на користь КП «Макіївтепломережа» заборгованість за відпущену
теплову енергію за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1883,85 грн., а також
витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а разом 1913,85 грн., в іншій
частині позову відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 51 грн. на користь
держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України

Суддя                                                                                                Г.
М. Міронова