У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 березня 2007 року                                                              м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.

суддів:

Лященко Н.П.,            Тітова Ю.Г.,

Костенка А.В.             Прокопчука Ю.В.

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Одеської міської ради, управління
земельних ресурсів Одеської міської ради, третя особа - комунальне підприємство
“Земельно-кадастрове бюро при управлінні земельних ресурсів”, про визнання
недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та
встановлення факту користування земельною ділянкою учасниками спільної
власності відповідно до встановленого порядку,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2003 року ОСОБА_1 звернулася з указаним позовом, мотивуючи тим,
27 червня 1958 року рішенням Іллічівської ради депутатів трудящих м. Одеси
НОМЕР_1 ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку площею 532 квадратних метри по
АДРЕСА_1 для будівництва будинку. На даній земельній ділянці ОСОБА_3 та його
брат ОСОБА_4 побудували будинок.

16 листопада 1964 року ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 отримали свідоцтво про право власності на зазначений будинок в рівних
частках.

18 травня 1966 року за договором міни
ОСОБА_4 передав належну йому 1/2 частину будинку  ОСОБА_5 В подальшому зазначену частку будинку
успадкував ОСОБА_2.

16 липня 2001 року помер її батько
ОСОБА_3, у зв'язку
з чим вона стала власником іншої частини будинку.

Після прийняття спадщини їй стало
відомо, що відповідач ОСОБА_2. отримав державний акт про право приватної
власності на землю, відповідно до якого йому була виділена у власність земельна
ділянка площею 0,0717 гектара.

Посилаючись на зазначені обставини, а
також на те, що розмір земельної ділянки повинен відповідати розміру частки
отриманого нею у спадщину будинку, позивачка просила про задоволення позовних
вимог.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 2 березня 2004 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 червня
2004 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування зазначених
судових рішень у зв'язку з тим, що вони не відповідають вимогам закону.

Касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що судові рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані судові рішення відповідають
вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи є
необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалені в справі рішення є законними та обґрунтованими, тому колегія
суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 2 березня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2004 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     М.В. Патрюк

Судді:                                                                Ю.Г. Тітов

Ю.В. Прокопчук

Н.П. Лященко

А.В. Костенко