УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» березня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого судді Іващенко В.В.

Суддів                       Летягіної
О. В.

Сінані О.М.

При секретарі  Іванові O.K.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку, та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду АР
Крим від 21 листопада
2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила суд стягнути з
відповідачки на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 567,60грн., у
відшкодування моральної шкоди 2000,00грн. та судові витрати.

Вимоги
мотивовані тим, що 02 червня 2006 року собака
відповідачки загризла 21
індичку, курку квочку, з'їла 19
штук яєць, що належали позивачці. В результаті цього їй заподіяні
матеріальні збитки, а також моральна шкода, яка виразилася в тому, що вона
залишилася без птаха, якого мала намір заготовити на зиму для їжі. Також
вказує, що відповідачка постійно ображає її, обзиває, принижує.

Рішенням
Красногвардійського районного суду АР Крим від 21 листопада 2006
року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 398грн., у відшкодування моральної
шкоди 200грн., витрати на ІТЗ 15грн.

На зазначене
рішення суду ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про
скасування рішення суду від 29.11.2006
року, як необгрунтоване, та ухвалення нового рішення про відмову в позові.

Апелянт вважає,
що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, досліджені докази, які
мають значення для справи. Суд не прийняв до уваги, що собака не могла
потрапити у двір до позивачки, оскільки двір огороджений з усіх сторін
парканом, а всі калитки та ворота були зачинені. Також, суд не урахував, що у
дворі позивачки також знаходиться великий собака, який також міг погризти
індичат. Свідки, які давали пояснення в судовому засіданні, не бачили, яка саме
собака їх погризла, а бачили тільки результат.

Дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення
сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Справа № 22-1049/2007 р.               Головуючий у першій інстанції
Дегтярьова В.Ю.

Доповідач
Летягіна О.В.

2

Відповідно до
статті 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи
частково позовні вимоги, суд виходив з того, що ОСОБА_1 визнала той факт, що її
собака задушила птахів, у зв'язку з чим написала розписку на ім'я позивачки про
відшкодування завданої шкоди. Судом першої інстанції встановлено, що у
відношенні ОСОБА_1 13.06.2006
року була складена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи по
ст.194 КК України, і матеріали направлені до суду для залучення відповідачки по
ст. 154 ч.2 КК
України. Згідно постанови Красногвардійського районного суду від 11.07.2006 року, яка була
залишена без змін постановою Апеляційного суду АР Крим від 30.08.2006 року, ОСОБА_1
притягнута до адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Вартість птахів
підтверджена довідкою Красногвардійського РАЙПО, і суд визначив суму
матеріальної шкоди, виходячи з зазначеної вартості.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів у
цивільних справах.

Згідно статті 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з утриманням диких
звірів, службових собак, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб. Збитки, заподіяні джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовуються особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
об'єктом підвищеної небезпеки.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 не заперечувала, що є власницею собаки, яка заподіяла ОСОБА_2
матеріальні збитки. її розписка від 02.06.2006
року (а.с.24) свідчить про те, що відповідачка визнала свою провину і
зобов'язалася відшкодувати позивачці шкоду. Доводи ОСОБА_1 про те, що розписка
написана нею під тиском ОСОБА_2 та її чоловіка, не можуть бути прийняті до
уваги колегією суддів, адже вони не містять під собою ніяких доказів.

Таким чином,
судова колегія з цивільних справ вважає, що доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Виходячи з
наведеного та керуючись статтями 303,
304, п.1 ст.307, 308,
313, п.1 ст.314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Красногвардійського районного суду АР Крим від 21 листопада 2006
року - залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили безпосередньо до Верховного суду України.

Доповідач
Летягіна О.В.