АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем       України

26
квітня  2007    року
апеляційний  суд  Житомирської
області в  складі:    головуючої
-  судді        Косигіної  Л.М.

суддів:                                    Жигановської  О.С.,   Олексієнко
М.М.

при  секретарі                       Хоменко  Р.В.

з участю: апелянтів ОСОБА_2., ОСОБА_3., їх адвоката ОСОБА_6.,
третьої  особи  ОСОБА_7.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі цивільну  справу

за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2,

ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Овруцького міжрайонного управління воднрго господарства,

виконкому
Овруцької міської ради, Коростенського міжміського бюро

технічної
інвентаризації, відділу приватизації Овруцької міської ради

про скасування
наказу № 44 від 21.06.2002 року про надання
згоди на

приватизацію
житла, визнання незаконним свідоцтва №
4154 про право

власності    на             житло,     внесення
змін    в    технічний
паспорт,     усунення

перешкод в користуванні житлом,
приведення квартири в попередній стан, вселення

за зустрічним позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Овруцького міжрайонного управління водного
господарства, виконкому Овруцької міської ради, третіх осіб із самостійними
вимогами ОСОБА_1, ОСОБА_7 про визнання ордеру недійсним, про визнання
незаконними наказу начальника Овруцького УОС № 132 від 02.11.1999
р. та рішення виконкому №
327 від 18.11.1999 року, -за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Овруцького районного суду Житомирської області
від 10 листопада    2006  року,   -

встановив   :

В квітні 2005 року
ОСОБА_1. звернувся до суду з
позовом, в

обґрунтування якого зазначив, що 11
липня 1994 року на
підставі рішення

Овруцького виконкому та адміністрації профкому Овруцького управління

осушувальних систем йому був виданий одер № 1 на зайняття житлової площі

в гуртожитку по АДРЕСА_1. Після отримання ордеру

він    прописався в
кімнаті,     але    вселитися
не    міг,     оскільки
сім'я

ОСОБА_2., яка проживала в кімнаті № 2 розібрала
перегородку між кімнатами і зайняла його жилплощу. 22.03.2005 року гуртожиток
переданий в комунальну власність міськраді. Відповідачі приватизували 12
частини квартири, чим порушили його житлові права. В зв'язку з цим позивач
ОСОБА_1. просив зобов'язати відповідачів ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.
не чинити йому перешкоди в користуванні кімнатою площею 8,1 кв.м., кухнею, сінцями квартири № 2, будинку АДРЕСА_1та
вселити його в цю кімнату.

Справа  №  22-ц/7 64                                        Головуючий  у
суді   1-ї   інстанції  Білоусенко
І.В.

Категорія  10                                                      Суддя-доповідач  Косигіна  Л.М.

05.12.2005    року
ОСОБА_1. уточнив свої вимоги ас.
70-71 та

просив  суд:

·
скасувати наказ Овруцького управління осушувальних систем
№ 44 від 21.06.2002 року про надання
згоди на приватизацію житла ОСОБА_2.
в  будинку  АДРЕСА_1;

·
визнати незаконним свідоцтво про право власності на житло
№ 4154 від 13.09.2002 року, видане
відділом приватизації Овруцької міськради на ім'я
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.;

·
зобов'язати Коростенське міжміське бюро технічної
інвентаризації внести зміни в технічний паспорт на спірну квартиру, вказавши,
що дане  житло  є
гуртожитком;

·
зобов'язати ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. привести
квартиру в попередній стан приміщення гуртожитку згідно  плану,
ізолювавши  кімнату  8,1  кв.м.,

·
вселити  його  в
кімнату  8,1
кв.м.

Ухвалою
Овруцького районного суду від 12.02.2006
року відділ приватизації Овруцької міської ради притягнутий до участі у
справі в якості  співвідповідача  а.с.   77.

14.04.2006     року
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

ОСОБА_5. звернулись до суду із зустрічним позовом а.с. 80-81.

Зазначили, що на балансі Овруцького управління осушувальних систем

знаходився двоквартирний будинок №
АДРЕСА_1.

В 1990 році їм
на сім'ю з п'яти осіб була виділена квартира № 2, а в

квартирі № 1 проживала
ОСОБА_7., яка в 1998 році отримала

свідоцтво про право власності на своє житло. Тобто на момент видачі

ОСОБА_1. ордеру, будинок АДРЕСА_1
не був гуртожитком. 02.11.1999
року

наказом начальника Овруцького УОС за №
132 вирішено звернутися до

виконкому про реєстрацію вказаного будинку як гуртожитку. Рішенням

виконкому Овруцької міськради від 18.11.1999
року за № 327 квартири
№ 1

і 2 в
будинку № АДРЕСА_1зареєстровані

гуртожитком. В подальшому наказом №
44 від 21.06.2002 р.
начальника

Овруцького УОС позивачам наданий дозвіл на приватизацію їх квартири, а

13.09.2002 року вони
отримали свідоцтво про право власності за №
4151 на

своє житло. Позивачі також зазначили, що про реєстрацію будинку як

гуртожитку вони дізнались тільки під час розгляду справи в суді,

оскільки вважали, що квартира належить їм на праві власності. Крім того

наказом № 538-6 від 26.12.2002 року Державним
комітетом України по

водному господарству будинок №
АДРЕСА_1

знятий з обліку основних засобів Овруцького УОС систем в зв'язку з

відчуженням  квартир.

Враховуючи
наведене, позивачі ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. просили
визнати ордер № 1 від 11.07.1994 р.
недійсним та визнати незаконними наказ начальника Овруцького УОС № 132
від  02.11.1999
р.   та  рішення
виконкому  №
327  від  18.11.1999  року.

Рішенням
Овруцького районного суду Житомирської ,
області від 10.011.2006  року  позов  ОСОБА_1.   задоволено.

Визнані
незаконними наказ Овруцького управління осушувальних систем № 44 від 21.06.2002 року та
свідоцтво про право власності на житло №
4154 від 13.09.2002 року.
ОСОБА_1. вселений в кімнату площею 8,1 кв.м. гуртожитку
Овруцького УОС, за адресою АДРЕСА_1 Позивачів ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4.
та ОСОБА_5. зобов'язано не чинити йому перешкоди в користуванні вказаним   приміщенням.    В
задоволенні    позову   ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.,     ОСОБА_4.,     ОСОБА_5.
відмовлено    за    безпідставністю заявлених  вимог.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2. та ОСОБА_3. просять
скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким задовольнити їх позов
та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1. Апелянти посилаються на порушення
судом норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши
справу в межах визначених ст. 303
ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню  з  наступних
підстав.

Відповідно до
вимог ст.ст. 127-129 ЖК
України жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті
районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Жила площа в
гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та
відповідного профспілкового комітету. На підставі такого рішення адміністрація
підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який
є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

З п.п. З, 7 Примірного
Положення про гуртожитки, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 р. вбачається,
що під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї
мети жилі будинки. Переобладнання жилих будинків під гуртожитки
провадиться з дозволу виконавчого комітету обласної, міської (міста
республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів. Не
допускається використання під гуртожитки приміщень у жилих будинках,
призначених для постійного проживання громадян. Заселення гуртожитків
провадиться після створення в них необхідних житлово-побутових умов для
проживання  й  одержання
дозволу  санітарно-епідеміологічної,  станції.

Встановлено, що
ОСОБА_1. на підставі спільного
рішення адміністрації і профкому Овруцького управління осушувальних систем від 11.07.1994 року протокол
№ 3 а.с. 52
виданий ордер № 1 на право
зайняття жилої площі в АДРЕСА_1,
кімната № 1 м. Овруч
а.с. 7, 20. Однак вищезазначене приміщення на час видачі ордеру не
було зареєстровано як гуртожиток. Дозволу на переобладнання вказаного жилого
приміщення під гуртожиток відповідним органом також надано не було. Тільки 18.11.1999 року виконкомом
Овруцької міськради винесено рішення за №
327 про реєстрацію гуртожитком квартир № 1 і 2
в будинку № АДРЕСА_1а.с.46. Крім того згідно даних авізо № 2 за 1994 рік,
Коростенське управління осушувальних систем передало безкоштовно на баланс
Овруцькому УОС два жилих будинки в м. Овручі а.с. 57 . Отже, за
таких обставин Овруцьке управління осушувальних систем безпідставно видало
ОСОБА_1. ордер на зайняття
вищезазначеної  жилої  площі
в  помешканні,   названому
гуртожитком.

Відповідно
до вимог ст. 129 ЖК
України, п. 10 Примірного
Положення про гуртожитки, ордер може видаватись тільки на вільну жилу площу.
Однак в судовому засіданні встановлено, що ордер ОСОБА_1. виданий на зайняття
кімнати № 1 в
квартирі № 1 по
АДРЕСА_1, де він і
прописався 15 липня 1994 а.с. 4-5,
17-18, 20. Однак дану
квартиру, на час видачі ордеру ОСОБА_1.,
на відповідній правовій підставі більше 30 років займала ОСОБА_7., до якої позивач позов не заявляв. Відповідачі
же ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. проживають в
квартирі № 2 по
АДРЕСА_1, м.
Овруч,   Житомирської  області.

З     огляду     на
наведене,      позовні      вимоги
ОСОБА_1.      є
безпідставними.   Тому  рішення
суду  про  їх
задоволення  підлягає  скасуванню з
ухваленням  нового  рішення
в  порядку  п.   4
ч.   1
ст.   309
ЦПК  України.

Частиною 1 ст. З ЦПК
України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх  порушених,   невизнаних
або  оспорюваних  прав,
свобод  чи  інтересів.

Як вже
зазначалося вище, сім'я ОСОБА_2. займає квартиру № 2 в будинку АДРЕСА_1. Позов ними
заявлений про визнання недійсним ордеру, який виданий ОСОБА_1. на кімнату № 1 квартири №
1 даного будинку. За таких обставин житлові права позивачів не порушуються, а
тому позов про визнання ордеру №
1 від 11.07.1994 року
не  підлягає  задоволенню.

Встановлено
також, що 06.05.1998 року
ОСОБА_7. отримала свідоцтво №
2292 про право власності на квартиру № 1, будинку АДРЕСА_1а.с. 173,
175-181. Згідно довідки характеристики № 3170 від 01.02.1999
р. а.с. 174, виданої
Коростенським міжміськім бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_7. на праві
власності належить 12 частина будинку АДРЕСА_1, а
інша 12 частина зареєстрований за Овруцькою міськрадою.

За таких
обставин є незаконними наказ начальника Овруцького УОС за № 132 від 02.11.1999 року та рішення
виконкому Овруцької міськради від 18.11.1999
р. за № 327 а.с. 4б щодо
реєстрації гуртожитком квартири №
1  і
2  в  будинку  АДРЕСА_1.

Незаконність
зазначених документів підтверджується також і подальшим наданням згоди
Овруцьким УОС наказом №
44 від 21.06..2002 року про надання
ОСОБА_2. дозволу на приватизацію їх
квартири, внаслідок чого 13.09.2002
року він разом з сім'єю на законних підставах отримав свідоцтво про право
власності на житло за №
4151 а.с. 11,
12-15,   ЗО,   47,   48.

Враховуючи
наведене позов ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5. в цій частині підлягає задоволенню, а рішення суду
першої  інстанції  скасуванню.

Керуючись ст.
ст. 209, 218, 303, 307,
309, 313, 314, 316, 317, 319,   324,   325  ЦПК  України,
апеляційний  суд,   -

вирішив   :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити  частково.

Скасувати
рішення Овруцького районного суду Житомирської області від  10  листопада    2006
року  та  ухвалити
нове  рішення.

Відмовити за
безпідставністю заявлених вимог в задоволенні позову ОСОБА_1. до ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., Овруцького міжрайонного управління водного
господарства, виконкому Овруцької міської ради, Коростенського міжміського бюро
технічної інвентаризації, відділу приватизації Овруцької міської ради про
скасування наказу № 44 від 21.06.2002 року про надання
згоди на приватизацію житла, визнання незаконним свідоцтва № 4154 про право
власності на житло, внесення змін в технічний паспорт, усунення перешкод в
користуванні житлом, приведення квартири в попередній стан та вселення.

Зустрічний    позов
ОСОБА_2,    ОСОБА_3,    ОСОБА_4 та    ОСОБА_5

задовольнити   частково.   Визнати
незаконними   наказ   начальника
Овруцького управління
осушувальних    систем    №    132
від    02.11.1999
р.     та    рішення виконкому  Овруцької
міськради   №
327   від   18.11.1999  року  щодо  реєстрації гуртожитком   квартир
№   1   і   2   в
будинку   АДРЕСА_1.   В
задоволенні  решти  вимог
відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним законної  сили.