Справа №2-504/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23
серпня 2007 року                                                                                                  м.  Галич

Галицький
районний суд,  Івано-Франківської області
в складі:

головуючого    судді                    Клюби В.В.

секретаря                                       Днесь X.В.

з
участю:      позивача                   ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду в місті Галичі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою,  що втратила право користування житлом,  -

встановив.

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом і просить визнати ОСОБА_3 таким,  що втратив право користування житлом -
АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і пояснила,  що з відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 1985 року,  від
якого у них народилося троє дітей,  двоє
з яких на сьогоднішній день є неповнолітніми. В даний час вони,  а також відповідач зареєстровані у
АДРЕСА_1,  проте проживають у квартирі
тільки вона з дітьми,  відповідач,  який фактично не проживає у спірному
житлі,  у яке вони вселилися у березні
2004 року. Тобто відповідач не користується житлом,  так як не вселявся у квартиру,  проте залишається зареєстрованим у квартирі.
При цьому відповідач не несе витрат по утриманню житла. Вважає,  що відповідач втратив право на житло,
оскільки понад шість місяців не користується житлом без поважних причин.

Просить позов
задовольнити.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  хоча у
встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового
засідання. При цьому відповідач не повідомив про причини неявки і від нього не
надійшло клопотання про відкладення справи. В зв'язку з цим справа
розглядається відповідно до  ст.  ст. 224,
225 ЦПК України.

Заслухавши
в судовому засіданні доводи позивача,
показання свідків та дослідивши докази по справі суд вважає,  що позовні підставні і підлягають до
задоволення.

Судом
встановлено,  що відповідач є колишнім
чоловіком позивача,  з якою розірвав шлюб
04 листопада 2002 року. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей і у 2004 році
вони з позивачем,  а також відповідач
отримали ордер на АДРЕСА_1,  у яку
фактично вселилися тільки позивач із трьома дггьми. Відповідач у спірній
квартирі не проживає,  хоча в даний час
залишається зареєстрованим.  При цьому
відповідач не проживає в житловому приміщенні без поважних причин,  оскільки позивач не чинить йому перешкод в
користуванні житлом.

Наведені
факти підтверджуються поясненням позивача; даними паспорта позивача НОМЕР_1від
11 липня 1997 року; Свідоцтвами про народження НОМЕР_1 від 17 липня 1985
року,  НОМЕР_2 від 22
вересня 1992 року та НОМЕР_3 від 05 листопада 1993 року; Свідоцтвом про
розірвання шлюбу НОМЕР_4 від 04 листопада 2002 року; ордером №4 від 15 січня
2004 року на АДРЕСА_1; довідкою комунального підприємства «Житловик» №1942 від
13 березня 2007 року; актами комісії від 27 серпня та 26 листопада 2006
року,  28 лютого 2007 року,  які,
зокрема стверджують доводи позивача про відсутність відповідача по місцю
постійного проживання без поважних причин понад встановлений  ст. 71 Житлового кодексу України строк,  що відповідно до  ст. 72 Житлового кодексу України є підставою
для визнання відповідача таким,  що
втратив право користування вказаним житлом.

Свідки
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дали показання в судовому засіданні,  що вони є сусідами позивача і перебувають з
нею в дружніх стосунках. У АДРЕСА_1 вселялася тільки позивач та її діти,  які в даний час там проживають. Інші особи в
квартирі не проживають.

Тобто в
судовому засіданні доводи позивача щодо втрати права на житло відповідачем
підтвердилися.

В зв'язку з цим
суд приходить до висновку,  що вимоги позивача
слід задовольнити.

На
підставі вищевикладеного,   ст.  ст. 71,
72,  191 Житлового кодексу
України,  керуючись  ст.
ст. 209,  213-215,  223,
226 - 228 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позов
задовольнити.

ОСОБА_2
визнати такими,  що втратив право
користування житлом - АДРЕСА_1.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

У разі
подання заяви про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк,  рішення суду набуває законної сили після
закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Галицький районний суд.

Протягом
десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення відповідачем може бути
подано заяву про перегляд заочного рішення.