У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 грудня 2007 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Берднік І.С.,
Григор'євої Л.І., -

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в
с т а н о в и л а:

У вересні 2005 року ОСОБА_1,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначала, що з квітня 2005 року по
теперішній час відповідачі пишуть у різні інстанції листи і скарги, які містять
про неї недостовірну інформацію. Всі ці звернення були перевірені компетентними
органами і викладена в них інформація про зайняття нею злочинною діяльністю не
знайшла свого підтвердження.

Посилаючись на викладене, просила
визнати розповсюджену про неї інформацію такою, що не відповідає дійсності,
принижує її честь, гідність і ділову репутацію та спростувати її; визнати
неправомірними дії відповідачів по розповсюдженню листівок, які принижують її
честь, гідність і ділову репутацію; стягнути на відшкодування моральної шкоди з
ОСОБА_3 - 15000 грн., з ОСОБА_2 - 9000 грн., з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 2000 грн. з кожного; зобов'язати відповідачів оприлюднити в
районній газеті “Советская новь” вибачення за розповсюдження недостовірної
інформації та заподіяння моральної шкоди.

Рішенням
Саратського районного суду Одеської області від 24 квітня 2007 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від                  18 липня 2007 року, позов
задоволено частково. Визнано недостовірною та такою, що принижує честь,
гідність та
ділову репутацію ОСОБА_1 та спростовано інформацію,
викладену: ОСОБА_3 в заяві від 23 березня 2005 року на ім'я прокурора Саратського району Одеської
області та прокурора Одеської області; ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 в
колективній скарзі від 31 березня 2005 року; ОСОБА_3 в скарзі від 17 листопада 2005 року, про те, що "ОСОБА_1, працюючи
головою Кривобалківської сільської ради, будучі посадовою особою і
представником влади, зловживаючи наданими їй
владними повноваженнями і службовим становищем, всупереч інтересам служби, в
період з 2002 по 2004 роки, щорічно збирала в приміщенні сільради підприємців,
де шляхом обману та зловживання довірою, вводячи їх в оману про справжні
свої наміри, під виглядом виплати податку за розміщення торгової точки, вимагала сплатити в касу сільської ради гроші в
сумі 340 гривень з кожного. Сплачені підприємцями
кошти в сумі 340 гривень з кожного, приймала бухгалтер Кривобалківської
сільської ради ОСОБА_7, яка, знаходячись в службовій залежності, була втягнута ОСОБА_1 у свою злочинну діяльність. Отримані
грошові суми ОСОБА_7, згідно прямої вказівки ОСОБА_1, по бухгалтерським
документам не обліковувались, по касовій
книзі сільської ради не проводились, а передавались готівкою ОСОБА_1,
яка систематично їх привласнювала і обертала на свою користь. Замість отриманих
грошових коштів, з метою приховування вчиненого корисливого злочину, бухгалтер
ОСОБА_7, по прямій вказівці ОСОБА_1, видавала підприємцям виписані нею завідомо
підроблені квитанції до прибуткових касових ордерів з відбитком печатки
Кривобалківської сільради. В діях вищевказаних осіб вбачаються всі ознаки
злочинів, передбачених ст.ст. 364, 190, 366 КК України."

Визнано
недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1
та спростовано інформацію, викладену ОСОБА_3 в заяві від
26 липня 2005 року на ім'я начальника
УМВС України в Одеській
області та викладену ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в колективній заяві від 18
серпня 2005 року на ім'я начальника УМВС
України в Одеській області про те, що заяви не треба направляти "на
розгляд Саратського РВ УМВС України в Одеській області, оскільки адвокат
ОСОБА_1 і її нинішній співмешканець - ОСОБА_8, раніше працював начальником
Саратського РВ УМВС України в Одеській області і може вчинити достатній вплив
на його співробітників і викладена в заяві інформація не буде використана для проведення раптової перевірки і
фіксування слідів корупційного діяння по бухгалтерській   документації
Кривобалківської  сільської  ради,
а  буде   незаконно доведена до ОСОБА_1.."

Стягнуто  на
користь  ОСОБА_1 на відшкодування
моральної  шкоди з ОСОБА_3 - 3000 грн., з
ОСОБА_2 - 1700 грн., з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 по 500 грн. з кожного. В іншій
частині позову відмовлено.

У касаційних скаргах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_2 просять зазначені рішення суду
скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційних скарг не вбачається порушення судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Саратського районного суду Одеської
області від 24 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області
від 18 липня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

Л.І. Григор'єва