Справа №2-3158 2006 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

/заочне /

20 лютого 2007 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-
судді-  Шереметьєвої Л. А.

при секретарі-                  Волковій В.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом Прокурора Солом"янського
р-ну м.Києва в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-і особи: Головне управління юстиції в м.Киеві, Орган опіки та піклування Солом"янської районної
в м.Киеві державної адміністрації, державний нотаріус Краснолуцької державної нотаріальної контори Рожко Леонід Миколайович, головний
лікар міської лікарні»Краснолуцька» Полеводін Олександр Євгенович, ОСОБА_8 про
визнання заповіту та Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2006 року Прокурор Солом»янського р-ну м.Києва звернувся до суду з
позовом в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і просить визнати недійним заповіт від імені
ОСОБА_5-їх бабусі, на ім"я відповідачки недійсним.

Посилається в позові на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, яка була власником квартири АДРЕСА_1.

Після її смерті 9-ю Київською державною нотаріальною конторою була заведена
спадкова справа і 24.06.2005 року видано Свідоцтво право право на спадщину
на ім."я відповідачки.

В ході проведеної прокуратурою району перевірки було встановлено, що заповіт від імені померлої надійшов до 9-ї Київської
державної нотаріальної контори 20.0L2004 року від Краснолуцької держанвої нотаріальної контори Луганської обл., посвідчений головним лікарем
лікарні ш.»Краснолуцька» Полеводіним О.Є.

Матеріалами перевірки проведеної в межах даної справи встановлено, що померла
в 2003 році в даній лікарні не перебувала, заповіт від її імені головним лікарем Полеводіним О.Є не посвідчувався,
до місцевої нотаріальної контори надійшов поштою.

Виходячи з цього, просить
задовольнити позов.

В судовому засіданні представник позивача доповнила пред»явлені вимоги і просить також визнати недійсним Свідоцтво про право на
спадщину, видане на ім.»я відповідачки 24.06.2005
року на підставі даного заповіту.

2

Відповідачка в
судове засідання неодноразово не заявлялася, про час розгляду справи
сповіщалася належним чином. Прію причину неявки суд до відома не поставила.
Судові повістки, що направлялися їй на адресу спірної квартири, поверталися до
суду без вручення.

Відповідно до
ст.77 ЦПК України відповідачка про зміну місця проживання суд не повідомила, її
місцезнаходження невідоме, а тому суд, заслухавши думку представника позивача,
вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

3-і особи в
судове засідання також не з"явилися, просять розглядати справу в їх
відсутності.

Заслухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов
обґрунтованим, виходячи з наступного.

Встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, яка була власником квартир АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2
померла її донька ОСОБА_6, мати трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які з 15.11.2004 року перебували на повному державному утриманні в
Бучанській спеціалізованій ЗОШ- інтернату для дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування, т.я. батько дітей ОСОБА_7 також помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Розпорядженням
№392 Сихівської райдержадміністрації Львівської міськради від 19.05.2005 року
встановлено піклування ОСОБА_8/сестри батька дітей/ над трьома неповнолітніми
дітьми.

20.01.2004 року
до 9-ї Київської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини
надійшов заповіт від імені ОСОБА_5 на ім.»я відповідачки , надісланий державною
нотаріальною конторою м. Красний Луч Луганської обл., з якого вбачається, що
посвідчений він головним лікарем лікарні ш."Краснолуцька" м. Красний
Луч Луганської обл. Полеводним О.Є.

Згідно з даним
заповітом померла заповідала все своє майно ОСОБА_4

6.11.2003 року
ОСОБА_4 розірвала шлюб і після розірвання шлюбу взяла прізвище ОСОБА_9.

/а.с.5-13/

Відповідно до
ст.ст.534 ЦК України
1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його
частину одній або кільком особам, як тим, що входять ,так і тим, що не входять
до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним,
кооперативним та іншим громадським організаціям.

Ст.542 цього ж
кодексу передбачено, що до нотаріально посвідчених заповітів прирівнюються
заповіти громадян, які перебувають на лікуванні в лікарнях, інших стаціонарних
лікувально-профілактичних закладах, санаторіях або проживають у будинках для
престарілих та інвалідів, посвідчені головними лікарями, або їх заступниками по
медичній частині або черговими лікарями цих лікарень, лікувальних закладів,
санаторіїв, а також директорами і головними лікарями зазначених будинків для
престарілих та інвалідів.

3

Зі спадкової справи №417 від ІНФОРМАЦІЯ_1, заведеної на підставі заяви відповідачки, вбачається, що заповіт від імені померлої
посвідчений головним лікарем лікарні ш.»Краснолуцька» Полеводіним О.Є.

На підставі даного заповіту 24.06.2005 року 9-ю Київською державною нотаріальною конторою відповідачці видано Свідоцтво про
право на спадщину за заповітом.

Згідно з
повідомленням головного лікаря міської лікарні »Краснолуцька»/колишня назва лікарні ш.»Краснолуцька»/ померла ОСОБА_5 в період часу з 1.05.2003 по 31.05.2003 року на
лікуванні та обстеженні в даній установі не знаходилася.

/а.с.14-16/

Допитаний в порядку окремого доручення 3-я особа Полеводін О.Є -головний лікар міської лікарні «Краснолуцька» підтвердив
дану обставину. Доповнив, що ним заповіт від імені
ОСОБА_5 в травні 2003 року не посвідчувався. В заповіті, який
надавався йому для огляду працівниками СБУ м.Києва стоїть не його підпис і заповіт складений не по встановленій формі.

Допитаний в
такому ж порядку зав. Краснолуцькою державною нотаріальною
конторою Рожко Л.Мпояснив, що заповіт від імені ОСОБА_5 надійшов до
нотаріальної контори поштою, сумнівів у нього не викликав, т.я. був оформлений
належним чином^

Т.я. спадкодавець проживав в м.Києві, даний заповіт був направлений до 9-ї Київської
державної нотаріальної контори відповідно до Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій.

Відповідно до ст.48 ЦК україни 1963 року недійсною є та угода, яка не відповідає вимогам закону, в т.ч. ущемлює особисті або
майнові права неповнолітніх дітей.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що, як заповіт від імені ОСОБА_5 на ім.»я відповідачки, так і Свідоцтво
про право на спадщину за заповітом не
відповідають вимогам закону, а тому вважає вимоги прокурора
обґрунтованими.

Керуючись
ст.ст.47-48,524, 534,541-542 ЦК України 1963 року, ст.ст. 57-60, 209,
212-214,224 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати
недійсним заповіт від 28.05.2003 року від імені ОСОБА_5 на ім"я ОСОБА_4.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.06.2005
року на ім.»я ОСОБА_9.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 8гр.50 коп. судового збору та 7гр.50коп.витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення може бути оскаржено на протязі 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

4

Рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, на підставі письмової заяви відповідача, яка подається протягом 10
днів з дня його отримання.