Справа № 22ц - 1533/07       Головуючий першої інстанції: Ьатчснко
Категорія: 23                                                                Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базонкіна Т.М.
РІШЕННЯ

Іменем   України

6   вересня
2007 року                    колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючого:
Галущенка О.І.,

суддів:             Довжук Т.С.,

Базовкіної Т.М.,

при секретарі судового засідання:                                                                         Варміш
О.С.,

за участю
представників сторін: ОСОБА_2., ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні  в місті
Миколаєві  цивільну справу за

апеляційною
скаргою               представника  ОСОБА_1 -

ОСОБА_2на
рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2007 року,
ухвалене за позовом  ОСОБА_1 до  акціонерного
товариства "Страхова компанія "Інспол" про стягнення сум
за договором страхування, відшкодування збитків та моральної шкоди,

встановила:

В серпні 2006 р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства
"Страхова компанія "Інспол'" (далі - Компанія) про стягнення сум
за договором страхування, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивач вказував, що 30 січня 2004 р. уклав з відповідачем договір
страхування наземного транспортного засобу: належного йому на праві власності
автомобілю ВАЗ 21099.

Підпунктом "В" п. 2.2 договору сторонами визначено страховий випадок
у вигляді незаконного заволодіння автомобілем (крадіжка, грабіж, розбій)

2 грудня 2004 р. невстановлені особи у м. Херсоні викрали належний
позивачеві автомобіль, про що було повідомлено відповідача. Порушену за цім
фактом кримінальну справу зупинено у зв'язку з не встановленням особи, яка
скоїла крадіжку.

Відповідачем відмовлено у здійсненні страхової виплати у зв'язку з
відсутністю постанови слідчого або рішення суду про відсутність з боку позивача
навмисних дій, направлених на завдання шкоди, що позивач вважає неправомірним.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути 34902 грн. 90
коп. страхової виплати за договором, пеню у розмірі 0,1 % від невиплаченої суми
за кожен день відповідно до п. 5.6 договору, що за 365 днів складає 12738 грн.
50 коп., а також 3% річних від суми боргу (949 грн. 55 коп.) та збитки у
зв'язку з інфляцією на підставі ст. 625 ЦК
України (2582 грн. 81 коп.), а також 5000 грн. у відшкодування моральної
шкоди, завданої тривалим невиконанням умов договору.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2007 р.
позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з Товариства на користь ОСОБА_1
34902 грн. 90 коп. страхового відшкодування та 379 грн. судових витрат.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача посилається на
невідповідність висновків суду нормам матеріального права в частині відмови у
стягненні пені, суми страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції,
3% річних та моральної шкоди й просить в цій частині рішення скасувати,
ухвалити нове про задоволення вказаних вимог.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково із таких підстав.

Суд в межах заявлених вимог, на підставі наданих
сторонами доказів правильно встановив, що 30 січня 2004 р. між сторонами
укладено договір страхування наземного транспорту, відповідно до якого ОСОБА_1 передав, а
Компанія прийняла на страхування автомобіль ВАЗ 2109 9 2003 р. випуску вартістю
37530 грн. та зобов'язувалась при настанні страхового випадку, до якого
віднесено в тому числі й пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу
внаслідок крадіжки, виплатити позивачеві страхове відшкодування.

2 грудня 2004 р. в м.
Херсоні по вул. Перекопській, 1 невстановлені особи викрали належний позивачеві
автомобіль, у зв'язку з чим СВ Суворівського ВМ ХГВ УМВС України в Херсонській
області порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 289 КК України, котра зупинена
на підставі п. З ст. 206 КПК України до встановлення особи, яка скоїла злочин.

Таким чином сталася страхова подія, передбачена підпунктом "В" п.
2.2 Договору, після чого позивач у встановленому договором порядку повідомив
Компанію про її настання.

Відповідачем відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з
призупиненням досудового слідства по кримінальній справі, порушеній за фактом
незаконного заволодіння належного позивачу автомобіля, та страхувальником не
надано доказів (постанови слідчого або рішення суду), які б підтвердили
відсутність його навмисних дій, направлених на спричинення шкоди (а.с. 46).

За такого суд обґрунтовано вважав, що відсутні передбачені договором
страхування підстави для відмови у проведенні страхового відшкодування, а тому
правильно стягнув з відповідача 34902 грн. 90 коп.

Відмовляючи в задоволення вимог в частині стягнення вказаної суми
страхового відшкодування з врахуванням індексу інфляції, а також передбаченої
п.5.6 Договору пені за невиконання грошового зобов'язання, суд вважав, що
ОСОБА_1 не доведено наявність умислу відповідача щодо порушень вимог діючого
законодавства.

Однак такий висновок суперечить нормам матеріального права, регулюючим
спірні правовідносини, а тому рішення у зазначеній частині необхідно скасувати,
ухваливши нове про задоволення вказанбих вимог.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відсутні встановлені п. 4.4
Договору підстави для відмови у виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування.
Навпаки з постанови про зупинення досудового слідства вбачається, що вини
страхувальника в спричиненні шкоди не має. Враховуючи таке, відповідачем
безпідставно порушено встановлений п. 4.5 Договору строк прийняття рішення про
виплату цього відшкодування, підстави для такого тривалого відстрочення виплати
також відсутні, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача
встановлену п. 5.6 Договору пеню за невиконання грошового зобов'язання в
розмірі 0,1% за кожен день прострочки, що з врахуванням положень п. 2 ч. 2 ст.
258 ЦК України
становить 12738 грн. 50 коп. (3492 грн. 90 коп. х 0,1% х 365 днів = 12738 грн.
50 коп.).

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України у зв'язку з порушенням
відповідачем умов виконання грошового зобов'язання з останнього необхідно також
стягнути заборговану суму страхового відшкодування з урахуванням індексу
інфляції, що за період з вересня 2005 р. по липень 2006 р. складає 2582 грн. 81
коп.

В той же час колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано
відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у зв'язку з
невиконання відповідачем грошового зобов'язання та моральної шкоди, враховуюче
таке.

Ч. 2 ст. 625 ЦК
України встановлено обов'язок сплатити 3% річних від простроченої суми,
якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

З вище наведеного вбачається, що п. 5.6 Договору
встановлено іншій розмір процентів за порушення зобов'язання, а тому відсутні
підстави для стягнення поряд з встановленим Договором розміром пені ще й
передбачений ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

Оскільки Договором не передбачено відшкодування моральної
шкоди за невиконання або неналежне виконання його умов, суд вірно відмовив у
задоволенні таких вимог.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16
травня 2007 року в частині відмови в стягнення пені за невиконання зобов'язань,
збитків від інфляції та судових витрат скасувати , ухвалити в цій частині нове
рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення пені за
невиконання зобов'язань та збитків від інфляції задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інспол" на користь ОСОБА_1 12738 (дванадцять тисяч сімсот
тридцять вісім) грн. 50 коп. пені у зв'язку з невиконанням договору 2582 (дві
тисячі п'ятсот вісімдесят дві) грн. 81 коп. збитків від інфляції та 531
(п'ятсот тридцять одну) грн. 97 коп. судових витрат.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.