Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

18 січня 2007 року Оболонський районний суд м. Києва у складі: головуючого
судді Маринченко М.М., при секретарі Пахар Ю.С.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів. В обгрунтування своїх вимог посилалась на те, що між нею та відповідачем
14 травня 1994 року у відділі запису актів громадянського стану Мінської
районної державної адміністрації м. Києва зареєстровано шлюб, актовий запис №
НОМЕР_1. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.
Сімейне життя у неї з відповідачем не склалось, починаючи з 2001 року відповідач
проживає окремо, спільного господарства вони не ведуть. Відповідач неофіційно
працює на ринку, де отримує нерегулярний
дохід, який повністю витрачає на свої потреби, матеріальної допомоги не
надає, ухиляючись від свого обов'язку утримувати неповнолітнього сина, який
проживає разом з нею.

У зв'язку з цим
просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем, та стягнути аліменти на утримання дитини у твердій
грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

В попередньому
судовому засіданні позивачка уточнила вказані позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просила стягнути з відповідача
на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій
грошовій сумі у розмірі 300 грн. Позовні
вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі.

Відповідач в
попередньому судовому засіданні уточнений позов визнав в повному обсязі, просив
розірвати шлюб, укладений між ним та позивачкою та не заперечував проти
стягнення з нього на користь позивачки на утримання їхньої неповнолітньої
дитини аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 112 Сімейного
кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову
про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини
інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного
з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом
встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 14 травня 1994
року у відділі запису актів громадянського стану Мінської районної
державної адміністрації м. Києва, актовий запис № НОМЕР_1. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

З пояснень
сторін та матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю
та не ведуть спільного господарства з 2001
року, взаємного  піклування  один
про  одного  не
здійснюють,   шлюбні  стосунки
не підтримують, відповідач проживає за іншою адресою. Відповідач ухиляється
від свого обов'язку утримувати дитину. Примирення між сторонами неможливе.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що подальше спільне життя подружжя та збереження
шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, відповідача та їхньої
неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.
180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного
кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій
сумі.

Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного
кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що постійного
місця роботи та стабільного доходу відповідач
не має. З його пояснень вбачається, що він офіційно ніде не працює, а допомагає
своїй матері, яка працює на ринку «Дарницький», має нерегулярний заробіток.
Непрацездатних батьків на утриманні відповідач не має. Стан його здоров'я
задовільний. За таких обставин, виходячи з матеріального становища сторін, суд вважає обрунтованими позовні вимоги
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, який проживає разом з матір'ю, до досягнення ним повноліття з
відповідача на користь позивачки у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень
щомісяця, проти чого не заперечує й сам відповідач.

На підставі ст.
ст. 105, 110, 112,
180-184 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 15, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК
України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований 14
травня 1994 року
відділом запису актів громадянського стану Мінської районної державної
адміністрації м. Києва, актовий запис №
НОМЕР_1, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану
стягнути з ОСОБА_2державне мито у розмірі 17 (сімнадцять) гривень, ОСОБА_1від сплати мита звільнити.

Стягнути з
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця м. Києва, проживаючого та
зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1аліменти на утримання дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісяця починаючи з 15 грудня 2006 року до
досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові витрати: судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2в дохід держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 7
грн. 50 коп.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня подачі
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в двадцятиденний строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя               M.M.
Маринченко