АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ
Справа № 22ц-32 2007року                                  Головуючий у 1 -й інстанції Мельник В.В.
категорія 39,40                                                                              Доповідач М.М. Суржик
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

24 січня 2007року

Судова палата в цивільних справах
Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого : Кіселика С А,

суддів : Франко В.А., Суржик М.М.,

при секретарі Салабай М.В.,

розглянула    у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за

апеляційною скаргою Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради на
рішення

Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13 вересня 2006року,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2006 року до суду з позовом до
Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради ( далі виконкому) про визнання незаконним та скасування
розпорядження виконкому про його звільнення,
поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди звернувся ОСОБА_1.

30 серпня 2006 року ухвалою суду було притягнуто в
якості співвідповідача Кіровоградську міську раду (далі міськрада).

Рішенням суду позов було задоволено частково, визнано незаконним
розпорядження виконкому про звільнення позивача, поновлено його на роботі,
стягнуто з виконкому на користь позивача 5000грн. моральної шкоди та на користь
держави судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що висновки суду
не відповідають фактичним обставинам справи, не
з'ясовані обставини, що мають значення для справи,
при постановленні рішення судом не застосовані норми матеріального права, порушені норми процесуального права. Зокрема, зазначили,
що після залучення до справи в якості співвідповідача міськради
представнику міськради не було надано можливості висловитись з приводу позову,
і в рішенні взагалі ця сторона не зазначена, висновки суду відносно міськради відсутні; під час розгляду справи не
досліджувались письмові докази; безпідставно судом зроблені
висновки, що позивач був звільнений під час перебування на лікарняному. Просили
рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляції та матеріали справи
колегія суддів дійшла висновку, що апеляція
підлягає задоволенню частково.

Згідно ст..216 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення на користь кількох
позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині
рішення стосується кожного з них, або зазначити, що
обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Як вбачається з матеріалів справи, за клопотанням сторін по справі ухвалою
суду від 30 серпня 2006 року було притягнуто в якості співвідповідача
Кіровоградську міську раду (а.с.46). Однак ні в вступній, ні в мотивувальній,
ні в резолютивній частині рішення суду першої
інстанції відсутні посилання на те, що міськрада є стороною по справі, відсутні
висновки суду, чи є міськрада стороною
правовідносин по даному спору, не вирішені її права та обов*язки. Однак, з вступної та резолютивної частини рішення,
проголошеного 13 вересня 2006 року, вбачається, що на міськраду було покладено
обов'язок відшкодувати витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляції стосовно відсутності
посилання в рішенні суду 1-ої інстанції на норми матеріального права, оскільки судом
дійсно норми матеріального права застосовані не були.

Крім того, судом 1-ої інстанції порушені вимоги ст.. 185 ЦПК України, оскільки не були досліджені письмові докази, що колегія суддів також вважає порушенням
норм процесуального права.

Поряд з цим, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду в частині поновлення
позивача на посаді є правильним.

Так, апеляційним судом встановлено, що 01 червня 2004 року між Кіровоградською міською радою в особі міського голови Чигирина М.С. та
позивачем було укладено контракт про призначення позивача
на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі контракт) на термін з 01 червня 2004 року по 10 червня 2008 року (а.с.7). Розпорядженням виконкому, підписаним секретарем міськради ОСОБА_2,
позивача було звільнено з посади відповідно до п.8
ст.36 КЗпП України у зв'язку з порушеннями умов контракту.

Колегія суддів вважає, що
звільнення позивача є незаконним з наступних підстав.

Згідно з п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового
договору є підстави, передбачені контрактом.

Відповідно до п.2.6 контракту, власник має право звільняти керівника у
випадку порушень законодавства та умов контракту.

Відповідно до ч.З ст.40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника
з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в
період його тимчасової непрацездатності.

Таким чином, право звільнення позивача з посади належить виключно
міськраді, а не виконкому, які є самостійними
юридичними особами, підпорядкованими міському голові та секретарю міськради, що не заперечується представником відповідача.
Звільнення ж позивача було проведено виконкомом, тобто, неповноважною особою, а
також в період знаходження позивача на лікарняному, про що свідчить
розпорядження виконкому НОМЕР_1(а.с.37).

В матеріалах справи (а.с.33) мається довіреність надана міськрадою,
виконана на бланку міськради. Тому колегія
суддів не погоджується з твердженнями представника відповідача, що
розпорядження підписано секретарем міськради на бланку виконкому, оскільки бланк міськради взагалі не існує і міськрада
використовує бланки виконкому, а тому треба вважати, що звільнений позивач був саме
міськрадою.

Критично відноситься колегія суддів до тверджень представника відповідача,
що представник міськради не приймав участь у розгляді справи, не давав
пояснень, оскільки представник виконкому ОСОБА_3 представляла інтереси і виконкому і міськради, про що в справі
мається довіреність (а.с.33).

Відповідно до п.4 ч.І, ч.ч.2,3 ст.309 ЦПК України, підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Норми
матеріального права вважаються порушеними або
неправильно незастосованими, якщо застосовано закон, який не
поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для скасування або зміни
рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що судом 1-ої інстанції не було застосовано
норми матеріального права, порушені норми процесуального права, однак рішення суду в частині поновлення позивача на посаді є
правильним.

Незаконним звільненням позивачу була спричинена моральна шкода, яка
передбачена ст..237-1 КЗпП України. Зважаючи на
обставини справи, виходячи з засад виваженості, справедливості та розумності, колегія суддів встановлює розмір моральної
шкоди в сумі 1000грн., яка і підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст..79,88 ЦК України колегія суддів покладає судові витрати
на виконавчий комітет Кіровоградської міської ради.

В частині поновлення на роботі позивача рішення підлягає негайному
виконанню згідно з 4.5
ст.235 КЗпП України.

На підставі ст..36,40,232,235,237-1 КЗпП України, керуючись
ст.ст.307,309,313,311,316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляцію задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13 вересня 2006 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради та Кіровоградської міської ради про поновлення на
роботі та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати незаконним розпорядження виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради НОМЕР_1 Про звільнення ОСОБА_1 з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасувати це розпорядження.

Поновити ОСОБА_1 на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з виконавчого комітету Кіровоградської міської ради на користь
ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1000 (одна тис.)грн..

Стягнути з виконавчого комітету Кіровоградської міської ради на користь
держави 8(вісім)грн..50коп. державного мита
та 7(сім)грн..50коп. на інформаційно-технічне забезпечення, а
всього 16(шістнадцять)грн..

В позові ОСОБА_1 до Кіровоградської
міської ради відмовити.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1
підлягає

негайномувиконанню.                                                                                '

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено до Верховного
Суду України протягом двох місяців.