РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року липня
місяця 16 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді   Яковенко Л.Г.

суддів:   Синельщікової
О.В. Куриленка О.С.

при
секретарі   Гребенніковій Н.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

за
апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 -ОСОБА_3 на рішення Центрального
районного суду містаСімферополя Автономної Республіки Крим від 22 березня 2007
року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним
рішенням Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 22 березня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено. З
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнена сума боргу у розмірі 176750 грн., судовий
збір у розмірі 1767 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 30 грн., а всього 178547 грн.

Ухвалою
Центрального районного суду м. Сімферополя від 30 березня 2007 року задоволено
заяву представника ОСОБА_1 -ОСОБА_4 про виправлення описки. Постановлено:
правильно вказати у резолютивній частині рішення Центрального районного суду м.
Сімферополя від 22.03.2007 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
по-батькові відповідачки ІНФОРМАЦІЯ_1замість ІНФОРМАЦІЯ_2

В
апеляційній скарзі представник відповідачки ставить питання про скасування
рішення суду і просить ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду незаконне і необгрунтоване,
ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що
судрм неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, і висновки
суду не відповідають обставинам справи. Посилається на те, що в порушення
статті 60 Цивільного процесуального кодексу України позивачкою не були надані
належні докази того, що: в неї в наявності була вказана в розписці сума грошей,
померлим були витрачені вказані в розписці гроші на лікування, а також того, що
ОСОБА_5. мав намір продати квартиру, щоб повернути їй борг. Вважає, що суд не
прийняв до уваги письмові докази, доводи і пояснення зі сторони відповідачки.
Крім того, вказує, що судом не взято до уваги, що згідно зі статтею 1281
Цивільного кодексу України кредиторові спадкодавця належало протягом шести
місяців від дня, коли вона

Справа №
22-ц-3503/2007 р.     Головуючий в першій
інстанції Тимошенко К.Г.

Доповідач    Синельщікова О.В.

дізналася або
могла дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. ОСОБА_1 не
пред'явила такої вимоги до спадкоємців у встановлені строки, тому вона
позбавляється права вимоги. З матеріалів справи вбачається, що 1-2 січня 2006
року позивачка дізналася, що боржник помер, за таких обставин, в позові
необхідно відмовити.

В
запереченнях на апеляційну скаргу представник позивачки просить рішення суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що рішення
законне і обгрунтоване, а доводи апеляційної скарги надумані і не заслуговують
на увагу суду апеляційної інстанції.

Заслухавши
суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга є обгрунтованою і підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5. за життя був
винен позивачці суму боргу 35000 доларів США,
та після його смерті спадкоємиця боржника відповідачка ОСОБА_2 повинна
відповідати за борги свого батька.

Колегія
суддів апеляційного суду не може погодитися з таким рішенням суду, вважає Його
невідповідним обставинам справи, вимогам матеріального закону.

Із
матеріалів справи вбачається, що, звернувшись з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу, позивачка надала розписку, за якою ОСОБА_5 31 липня 2004
року отримав від ОСОБА_1 у борг 35000 доларів США та зобов'язався повернути зазначену суму до 31 грудня

2005     року. Розписка виконана
печатним текстом та має лише написані від руки

підпис від імені ОСОБА_5., а також підписи та прізвища свідків (а.с.35).

ОСОБА_5
померІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.31). Після смерті ОСОБА_5. його єдиною спадкоємицею є
відповідачка по справі ОСОБА_2 - дочка спадкодавця.

Рішенням
Центрального районного суду м. Сімферополя від 25 липня

2006     року вирішено спір між спадкоємцями
ОСОБА_5. першої та другої черги - ОСОБА_2 та ОСОБА_6. - відповідно його дочкою
та сестрою. За ОСОБА_2 визнано право власності на кв. АДРЕСА_1. Зазначене
рішення суду залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 16 січня 2007 року (а.с.6- 8,32-33).

Відповідно
до частин 2,4 статті 1281 Цивільного кодексу України кредиторові спадкодавця
належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися
про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не
пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у встановлені строки,
позбавляється права вимоги.

При
розгляді справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 дізналася про смерть свого
боржника, яка насталаІНФОРМАЦІЯ_3, наприкінці грудня 2005 року - на початку
січня 2006 року, як вона зазначила в своїй позовній заяві (а.с.3) та у судовому
засіданні 22 березня 2007 року (а.с.57).

Таким чином,
свої вимоги до спадкоємців боржника вона була повинна заявити протягом шести
місяців від зазначеного часу, а саме від грудня місяця 2005 року - січня 2006
року, відповідно до вимог частини 2 статті 1281 Цивільного кодексу України
незалежно від наявності та результатів вирішення спору  між спадкоємицями.

Із
матеріалів справи вбачається, що з вимогами про стягнення боргу ОСОБА_1 вперше
звернулася 18 січня 2007 року, подавши до суду позовну заяву до ОСОБА_2

Таким
чином, позивачка пропустила встановлений законом строк для пред'явлення
кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців. Зазначений строк є припиняючим,
він не підлягає продовженню або поновленню. Його перебіг починається саме від
дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, та
непов'язаний з настанням інших подій.

За таких
обставин, колегія судців апеляційного суду вважає, що позивачка ОСОБА_1
втратила право вимоги відповідно до частини 4 статті 1281 Цивільного кодексу
України, і її позов про стягнення з відповідачки суми боргу не може бути
задоволений.

Колегія
суддів апеляційного суду вважає, що положення частини 3 статті 1281 Цивільного
кодексу України спірні правовідносини не регулюють.

Суд
першої інстанції вказаних обставин не врахував і ухвалив помилкове рішення, яке
підлягає скасуванню.

Крім
того, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про недоведеність самого
факту укладення договору позики.

Позивачка
не підтвердила наявність в неї відповідної значної суми грошей для передачі у
борг на строк у 1,5 роки.

Також при
розгляді справи не знайшли підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5. мав потребу
у зазначеній сумі грошей, був платоспроможним з урахуванням стану його
здоров'я, доходів, належного майна.

Покази
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9(а.с.39-40,58-59), які підтвердили у судовому
засіданні суду першої інстанції передачу грошей у борг, апеляційний суд не
приймає до уваги, тому що ОСОБА_7
є зацікавленою особою у спорі, а інші свідки не навели суттєвих обставин
передачі грошей ОСОБА_1 у борг ОСОБА_5., що виключало б можливість сумніватися
в їх свідченнях.

У
зв'язку з викладеним, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції за
підставами статті 309 Цивільного процесуального кодексу України і ухвалює нове
рішення про відмову у позові.

Виходячи
з наведеного та керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_2 -ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення
Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 22
березня 2007 року скасувати.

Ухвалити
по справі нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовити у позові до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення
може бути оскаржено протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної інстанції.