Справа № 22-ц-1168/2007                              Головуючий у першій інстанції ЖОВТОК Є.А,
Категорія - цивільна                                                                           Доповідач - ІВАНЕНКО Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007 року                                                                                                                  м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:       ІВАНЕНКО Л.В.,

суддів:                          СТРАШНОГО М.М.,
ШАРАПОВОЇ О.Л.

при секретарі:    ІВАНОВІЙ Н.Б.,

заучастю:                   ОСОБА_1., ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 червня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 червня 2007 року в задоволенні позовуОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову,
посилаючись на те, що судом не враховано того, що ОСОБА_2
постійно порушуючи з 2000 р. правила добросусідства,
проводячи самовільні добудови і споруди по межі без рішення виконкому селищної ради на дозвіл цих забудов, а також
без проектної документації, яка б погоджувалась в
райархітектурі, безпідставно звернулась до суду з позовом до неї про відновлення межі, від якого згодом відмовилась, ініціювала
довготривалу судову процедуру, в ході якої проводилась землевпорядча експертизи, чим завдала їй моральної шкоди. Вказувала на
те, що суд безпідставно застосував до її спору ст. З ЦПК України, оскільки в
позові заявлялись вимоги за ст. 158
ЗК України, судом порушені її права передбачені ст.ст. 32 та 41
Конституції України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи №
2-10/07 за позовом ОСОБА_2 доОСОБА_1. про відновлення
межі, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, що суть вимогОСОБА_1. полягає в тому, що в ході розгляду в Ріпкинському районному суді іншої
цивільної справи за позовом ОСОБА_2 доОСОБА_1. про відновлення
межі їй було завдано моральної шкоди.

Як встановлено з оглянутої в засіданні апеляційного суду справи № 2-10/07
за позовом ОСОБА_2 доОСОБА_1. про відновлення межі, в листопаді 2006 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом доОСОБА_1.
про відновлення межі, під час розгляду справи ОСОБА_2
відмовилась від позову і

2

ухвалою
Ріпкинського районного суду від 3 квітня 2007 р. провадження по справі було
закрито.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_2 звертаючись до суду з позовом доОСОБА_1.
діяла в межах прав, наданих їй ст. З ЦПК
України, підстави для покладення на неї обов'язку по відшкодуванні
моральної шкоди відсутні.

Такий висновок суду відповідає
матеріалам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст.
23 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України
особа має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Частина перша статті З ЦПК України передбачає, що
кожна особа має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Законодавство України не передбачає покладення на особу, яка звернулась до суду з безпідставними вимогами або відмовилась від
своїх вимог в процесі розгляду справи обов'язку
відшкодувати моральну шкоду іншій стороні по справі, а тому виходячи з вимог вищенаведених правових норм, положень статей 27, 31
ЦПК України щодо права учасників судового розгляду
відмовитись від позову, апеляційний суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовивОСОБА_1.
у задоволенні позову.

Доводи апелянта, викладені в скарзі, не спростовують висновків суду, а тому не
є підставою для скасування рішення суду.

Враховуючи те, що рішення суду постановлене відповідно до вимог чинного законодавства України, апеляційний суд вважає, що
апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1-
відхилити.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 червня 2007
року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців,
з дня її проголошення.