Справа №22-1381/07                                                      Головуючий
П.П. Суддя-доповідач: Приймак В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року                                                                                 м.
Запоріжжя

Колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі

Головуючого:
Приймака В.М.

судців:                       ПодлїяновоїГ.С.

Осоцького
І.І.

при
секретарі: Винник І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1на ухвалу судді Запорізького районного суду Запорізької області
від 08 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1до Державної виконавчої
служби у Запорізькому районі, Запорізької державної нотаріальної контори, третя
особа - ОСОБА_2, про виключення нерухомого майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
Запорізького районного суду Запорізької області від 27 лютого 2006 року
задоволено заяву про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2. до
ОСОБА_1 про
стягнення боргу. Накладено арешт на жилий будинок АДРЕСА_1, що належитьОСОБА_1

31 березня 2006 року згідно постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної ДВС Запорізького
РУЮ, накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1., а саме, на житловий
будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області
від 26 квітня 2006 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. суму основного
боргу в розмірі 72544 грн. 39 коп., 726 грн. - суми судового збору, а всього
73270 грн. 39 коп.

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до Державної виконавчої служби у Запорізькому районі, Запорізької державної
нотаріальної контори, третя особа -ОСОБА_2., в якому просив виключити з-під
арешту житловий будинок АДРЕСА_1, на який постановою ДВС у Запорізькому районі
АА № 721861 від 13.03.2006 року було накладено арешт. Свої вимоги обґрунтовував
тим, що ухвалою суду від 27.02.2006 року накладено арешт на майно ОСОБА_1, а
рішення суду від 26.04.2006 року ухвалено відносно ОСОБА_1

2

В ході судового
розгляду справи від ОСОБА_2. надійшло клопотання про зупинення провадження
у справі за позовом ОСОБА_1. до Державної виконавчої служби у Запорізькому
районі, Запорізької державної нотаріальної контори, третя особа -ОСОБА_2 про
виключення нерухомого майна з - під арешту до розгляду справи про встановлення
факту, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією особою.

Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької
області від 08.122006 року клопотання ОСОБА_2. задоволено, провадження по
справі зупинено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою судді, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права,
просить скасувати ухвалу судді, справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції..

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в
межах доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п2 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду
першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено
судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі,
суд першої інстанції посилався на п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, яка передбачає
обов'язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї
справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного
судочинства.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він
суперечить діючому цивільно-процесуальному законодавству.

Стаття 202 ЦПК України визначає строк, на який
зупиняється провадження у справі, тобто зазначається подія у майбутньому, яка
настане в даному випадку.

Судом першої інстанції зазначені вимоги процесуального
законодавства проігноровані.

З матеріалів справи вбачається, що заявник, звертаючись
із клопотанням про зупинення провадження у справі, не додав відповідні доказів,
які б свідчили про те, що має місце розгляд будь-якої справи за участю сторін
по справі у будь-якому із передбачених законодавством проваджень.

Крім того, відповідно до п.6 ст.235 ЦПК України не
підлягають розгляду в порядку окремого провадження спори про право.

З матеріалів справи вбачається, що спір, який виник між
сторонами, випливає з рішення суду про стягнення заборгованості за договором
позики.

За таких підстав, колегія суддів вважає за необхідне
оскаржувану ухвалу скасувати та

постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні
клопотання ОСОБА_2. про

зупинення провадження у справі, а справу направити до
суду першої інстанції для розгляду

по суті.

Керуючись
ст.ст. 307,312,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу судді Запорізького районного суду Запорізької
області від 08 грудня 2006 року по цій справі скасувати.

Постановити нову ухвалу наступного змісту: „Відмовити
ОСОБА_2у задоволенні клопотання про зупинення провадження по цій справі".

Справу
направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.