УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„12"
квітня 2007р.                                                                     м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                                      Бойчука
І.В.,

суддів                                                                 Ясеновенко
Л.В.,  Мелінишин Г.П.,

секретаря                                                           Пожар
Р.В.,

розглянувши  у
відкритому  судовому
засіданні  справу за  апеляційною
скаргою  ОСОБА_1 на рішення
Надвірнянського районного суду від 09 лютого 2007 року, -

встановила:

Рішенням
Надвірнянського районного суду від 09 лютого 2007р. відмовлено за безпідставністю
позовних вимог ОСОБА_1 до приватного підприємства „Комфорт-сервіс",  третьої особи ОСОБА_2  про поновлення на роботі,  стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПП „Комфорт-сервіс" про стягнення
заробітної плати відмовлено за недоведеністю.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав,  що
рішення є неправильним,  оскільки прогулу
він не вчиняв,  а 01.09.2006р. за
розпорядженням директора підприємства залишив робоче місце.

У цей
день він був зранку на роботі. Акт про його відсутність склали 04.09.2006
року,  а не 01.09.2006р. Крім цього,  у нього не відбиралося пояснення про причини
відсутності на роботі. Факт відсутності його на роботі з поважних причин
ствердили в суді свідки. Судом неналежно оцінено докази,  здобуті в судовому засіданні.

Також
неправильно суд відмовив йому у стягненні неповно нарахованої заробітної плати
в сумі 696, 35 грн.,  порушивши
вимоги  ст.  116 КЗпП України. У серпні 2006 року він
пропрацював 13 робочих днів і заробітна плата його має становити 1078, 35
грн.,  а йому виплачено лише 382 грн.
Недоплата становить 696, 35 грн. Дана обставина також стверджується показами
свідків,  яких суд до уваги не взяв.

Просить рішення
скасувати,  ухваливши нове,  яким задовольнити його позовні вимоги.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги з
мотивів,  наведених у ній.

Представник
ПП „Комфорт-сервіс" та ОСОБА_2  не
з'явилися в судове засідання,  хоча
належним чином повідомлені про час і місце слухання справи.

Вислухавши
доповідь судді,  пояснення ОСОБА_1,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що з 01.03.2006р. позивач
працював у відповідача слюсарем з механоскладальних робіт цеху ПВХ. Згідно
штатного розкладу його посадовий оклад становить 453 грн.

Справа №
22-ц-492/2007р.                                 Головуючий
у 1 інстанції Вінтоняк М. Б.

Категорія
40                                                            Доповідач
Бойчук І.В.

2

04.09.2006р.
позивача звільнено із займаної посади за
ст.  40 п.3 КЗпП України за
прогули без поважних причин згідно наказу №51 від 04.09.2006 року,  оскільки він 01.09.2006р. повний робочий день
і 4.09.2006р. з 09 год.
до 12 год. був
відсутній на роботі.

Щодо
вчиненого ним прогулу складено акт,  з
яким позивач відмовився ознайомлюватись. В цей же день йому було видано трудову
книжку та заробітну плату за серпень 2006р. в розмірі посадового окладу 382
грн. 28 коп.

Оскільки
у відповідача відсутня профспілкова організація,  то його звільнення проведено без попередньої
згоди профспілкового органу.

При
цьому суд першої інстанції дав належну оцінку доводам апелянта в тій
частині,  що прогул ним вчинено з
поважних причин.

Оскільки
згідно штатного розпису посадовий оклад ОСОБА_1 складав 453 грн.,  то йому за серпень місяць 2006 року правильно
нарахована зарплата в розмірі 382 грн. 28 коп. Така заробітна плата йому
виплачувалася на протязі березня-серпня 2006 року. Тому недоведеними суд визнав
доводи,  що заробітна плата позивача у серпні
2006 року повинна бути в розмірі 1078 грн. 35 коп.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що судом
першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права,  тому підстав для
його скасування з мотивів,  наведених у
скарзі,  не встановлено.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-315,  317 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Надвірнянського районного суду від 09 лютого 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців у касаційному
порядку.