АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20
червня 2007 року                                                                                          м.  Чернівці

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької
області у складі:

головуючого:
Чміля І.Х.

суддів: Міцнея
В.Ф.,  Перепелюк Л.М.

секретаря:
Скрипник С. В.

за
участю:ОСОБА_1,  ОСОБА_2.,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,

ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні квартирою,
вселення та відшкодування моральної шкоди і за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в здійсненні права власності,  визнання відповідача таким,  що втратив право користування жилим приміщенням,  за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (за
довіреністю діє ОСОБА_2.) на рішення Шевченківського районного суду м.  Чернівці від 12 лютого 2007 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006
року ОСОБА_1 звернувся
до суду з цим позовом.

Посилався
на те,  що відповідачка ОСОБА_3 є
власницею квартири АДРЕСА_1. З 1995 року по листопад 2004 року він проживав в
цій квартирі в якості члена сім'ї власниці,
оскільки був одружений з дочкою ОСОБА_3 Не зважаючи на те,  що шлюб було розірвано позивач вважає,  що він має право користування цим
житлом,  однак цьому перешкоджає
ОСОБА_3,  не допускає його в квартиру.

Просив
зобов'язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в користуванні квартирою та вселити
його в квартиру.

Справа
22ц-349/2007р.                                                              Головуючий
І інстанції

Категорія
29/32                                                                                    Мамчин
П.І.

Суддя-доповідач
Чміль І.Х.

2

Також просив стягнути з
ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1700 грн.,  оскільки позбавлення права на житло тягне
певні незручності для нього в житті,  у
нього постійно існує необхідність пошуку місця для проживання і витрачання у
зв'язку з цим додаткових зусиль,  часу і
коштів.

Під час
розгляду справи,  в грудні 2006
року,  ОСОБА_3 3вернулася до суду із
зустрічним позовом доОСОБА_1
про усунення перешкод в здійсненні права власності,  визнання його таким,  що втратив право користування житловим
приміщенням.  Посилалася на те,  що вона є власницею квартири АДРЕСА_1.

В
квартирі,  окрім неї,  прописані в якості членів її сім'ї: дочка
ОСОБА_4 та онук ОСОБА_6 Також в квартирі зареєстрований відповідач
ОСОБА_1,  як бувший чоловік її
дочки,  шлюб між ними розірвано
12.05.2004 року. Відповідач ОСОБА_1 у зв'язку з розірванням шлюбу з листопада
2004 року без поважних причин не проживає в її квартирі,  він забрав з квартири всі свої особисті речі
та не використовує спірну квартиру як своє постійне місце проживання,  не сплачує комунальні платежі,  вона позбавлена можливості оформити субсидію.

Вважає,  що вона,
як власниця житла,  має право
вимагати усунення перешкод у користуванні власністю,  а тому просила зустрічний позов задовольнити.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 12 лютого 2007 року у позовіОСОБА_1 до ОСОБА_3
відмовлено за безпідставністю.

Зустрічний
позов ОСОБА_3 доОСОБА_1
задоволено,  зобов'язаноОСОБА_1 не чинити
пе5решкод у здійсненні права власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання
особою,  що втратила право користування
житлом і зняття з реєстраційного обліку.

Не
погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1,  в
інтересах якого за довіреністю діє його представник ОСОБА_2.,
подав апеляційну скаргу,
в якій,  посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права,  просить його скасувати та ухвалити нове
рішення,  яким задовольнити його позов
повністю,  а в позові ОСОБА_3 відмовити
за безпідставністю.

Колегія
суддів,  заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін та їх
представників,  перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_3 та відмовляючи у позовіОСОБА_1 суд першої
інстанції повно встановив обставини,  що
мають значення   для   вирішення
справи,    визначив   законодавство,    яке
повинно

3

застосовуватись
у даному випадку та у відповідності із вимогами закону вирішив цей спір.

Так
судом було встановлено,  що ОСОБА_3 є
одноосібною власницею спірної квартири,
що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру.

З 1995
року до січня 2004 року ОСОБА_1
проживав у спірній квартирі як зять власниці житла. У травні 2004 року було
розірвано шлюб між ОСОБА_1 та донькою відповідачки - ОСОБА_4. Фактично шлюбні
відносини було припинено в січні 2004 року,
ОСОБА_1 забрав свої речі та добровільно залишив спірну квартиру.

Оскільки
вселенняОСОБА_1 в квартиру та набуття ним статусу члена сім'ї ОСОБА_3,  власниці цього житла,  було пов'язане із вступом в шлюб з дочкою
власниці,  то припинення шлюбних відносин
призвело до втрати ним статусу члена сім'ї. Доводи апеляційної скарги про
те,  що ОСОБА_1 по цей час
зберігає статус члена сім'ї ОСОБА_3 є необгрунтованими.

Відповідно
до  ст.
156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.  У разі відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила,  встановлені
ст.  162 цього Кодексу.

Судом
першої інстанції встановлено,  що з часу
добровільного залишення ОСОБА_1 спірної квартири він не проявляв реальних
намірів та не вчиняв будь яких дій для того щоб укласти з власницею квартири
ОСОБА_3 договір найму жилого приміщення. Цих обставин не заперечував в судовому
засіданні ОСОБА_1

Задовольняючи
позов ОСОБА_3 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того,  що член сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин
понад один рік,  якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 в спірній
квартирі не проживає більше одного року без поважних причин,  клопотання про поновлення цього строку
ОСОБА_1 не
заявляв і не посилається на поважність причин пропуску цього строку. З позовом
про вселення в спірну квартиру ОСОБА_1 протягом часу,  що
пройшов до пред'явлення цього позову,  не
звертався.

За таких
обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду
обставинам справи є необгрунтованими.

Рішення
суду відповідає встановленим обставинам справи,
нормам матеріального і процесуального права,  а доводи апеляційної скарги не дають підстав
для його скасування та ухвалення нового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

4

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  в інтересах якого за
довіреністю діє ОСОБА_2,  відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 12 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена протягом двох місяців безпосередньо до Верховного
Суду України.