№62-123106
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

22 січня 2007 року Вишгородський районний суд Київської області в
складі: головуючої судді Войнаренко Л.Ф. при секретарі Смілянець
І.В.

розглянувши в судовому засіданні в
м.Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 , 3-я особа
Вишгородська міськрада про виселеня та зобов»язання не чинити перешкод в
користуванні кімнатою,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою колегії
суддів Судової палати в цивільних справах Верховного суду України від 6 вересня 2004 року рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 4
грудня 2003 року і
ухвалу Апеляційного суду Київської області від 4 грудня 2003
року скасовані в частині вимог ОСОБА_1 про встановлення порядку
користування жилим приміщенням та про виселення ОСОБА_4, справа в цій
частині направлено на новий розгляд.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 уточнили свої позовні
вимоги, просять виселити ОСОБА_4
з квартири АДРЕСА_1, а
також зобов»язати відповідачів не чинити перешкод в користуванні ОСОБА_1
кімнатою в даній квартирі. Просять позовні вимоги задовільнити.

Відповідач
ОСОБА_2 з позовом не погодився, вказав, що після вселення ОСОБА_1 закрив на
замок одну кімнату в квартирі АДРЕСА_1, до
квартири не приходить, ніхто не чинить перешкод в користуванні квартирою. У
ОСОБА_1 є ключі від квартири, він в любий час може прийти до квартири.
Відповідачка ОСОБА_4
є дружиною ОСОБА_3, вона в квартирі не проживає, приходить до ОСОБА_3
допомогти по господарству. Просить в позові відмовити.

Аналогічні покази дали відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в
задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного.

Згідно ст. 109 ЖК України
виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених
законом.

Відповідно до
ст.98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім»ї, які проживають
разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому
приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за
користування приміщення тимчасових
жильців. Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім»ї, які
проживають разом з ним, зобов»язані негайно звільнити приміщення, а в разі
відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого
приміщення.

Позивач ОСОБА_1
звернувся з даними позовними вимогами 24
квітня 2003 року, доводячи факт проживання
відповідачкою ОСОБА_4 в спірній квартирі
актами обстеження матеріально-побутових умов за 17 грудня 2002
року а.с.19, за 30
травня 2003 року
а.с.20.

Відповідачка ОСОБА_4 стверджує, що вона в квартирі не проживає.

Аналогічно стверджують і відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Суду не надано
інших доказів, які підтверджуюють факт проживання ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 за період 2005- січень 2007 p.p.

Згідно довідки НОМЕР_1 ОСОБА_4 належить на праві власності 61/300 частини домоволодіння АДРЕСА_2, де вона є
зареєстрована.

Відповідно до
акту державного виконавця про вселення від 17 грудня 2002
року ОСОБА_1 вселений в квартиру АДРЕСА_1
а.с.8.

Суду не
доведено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за період з 2004 по січень 2007 року чинять
перешкоди позивачу в користуванні спірною квартирою.

За таких
обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про
виселення ОСОБА_4
і про зобов»язання відповідачів не чинити йому перешкод в користуванні
жилим приміщенням.

Керуючись ст. 11,208,209,213 ЦПК України,
ст.ст.64,109,98 ЖК
України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

На рішення суду
може бути протягом десяти днів подана заява про апеляційне оскарження,
апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.