Справа №22Ц-2865/2007                                                 Головуючий
у І інстанції Медвідь Н.О.,
Категорія 33                                                                      Доповідач
у 2 інстанції Яворський М.А.
УХВАЛА

іменем України

12 листопада
2007 року                                                    м.Київ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого -
судді:    Яворського М.А..

суддів                                  Корзаченко
І.Ф., Червінко К.С.

при секретарі:                     Паніну М.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області

матеріали
цивільної справи за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Києвр-

Святошинського
районного суду Київської області від 03 липня 2007 року по цивільній справі за

позовною
заявоюОСОБА_1 до Гореницької сільської ради, КСП

"Шевченківське",
Києво-Святошинської РДА, про встановлення факту набутого права на

сертифікат на
земельну ділянку (пай), визнання права власності на земельну ділянку, виділення
її в

натурі,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2006
рокуОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до Гореницької сільської ради, КСП
"Шевченківське", Києво-Святошинської РДА про встановлення факту
набутого права на сертифікат на земельну ділянку (пай), визнання права
власності на земельну ділянку, виділення її в натурі, посилаючись на те, що її
мати ОСОБА_2 працювала в радгоспі ім. Шевченка в с Гореничі з 1959 року до 1975 року дояркою і була
звільнена в зв'язку з виходом на пенсію. Однак при складанні списків до
Державного акту на право колективної власності на землю КСП ім.. Т.Шевченка, її
не включили до списків осіб, які мають право на земельну частку, не дивлячись
на те, що вказаний Акт був виданий КСП 28 грудня 1995 року, а мати померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто була жива на час розпаювання земель КСП ім.. Т.Шевченка
Крім того відповідач по справі Гореницька сільська рада не заперечувала її ( як
спадкоємця) право на вказаний пай і запрошувала прийняти участь у жеребкування
щодо розташування даного земельного паю, яке відбувалося 23 грудня 2006 року.
Однак в січні 2007 року від управління агропромислового комплексу
Києво-Святошинської РДА їй надійшов лист в якому було зазначено що вона такого
право не має, у зв'язку з тим що її мати померла, а тому втратила всі права.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2007 року в
позовіОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивачка, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
законодавства просить рішення суду першої інстанції скасувати, а справу
повернути на новий судовий розгляд. Свої доводи апелянт обґрунтовує тим. що
судом не в повному обсягу встановлені обставини справи, не дано належної оцінки
наданим доказам зокрема в частині отримання її матір'ю сертифіката на земельну
частку ( пай), що призвело до постановления
не законного рішення.

Колегія суддів,
перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної
скарги, заявлених позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК України,
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до
вимог ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої
інстанції встановлено, що мати позивачки ОСОБА_2 працювала в радгоспі ім. Шевченка
в с Гореничі
з 1959 року до 1975 року дояркою за трудовими договором і була звільнена в
зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджується трудовою книжкою.

У 1997 році мати
позивачки померла і після її смерті на підставі заповіту є спадкоємицею позивачка
на все її майно.

15.09.1998 року
позивачці видано свідоцтво про право на спадщину на будинок.

Вирішуючи
вказаний спір та, відмовляючи позивачці у задоволенні позовних вимог, суд
першої інстанції виходив, що мати позивачки по справі звільнилася з роботи з
радгоспу ім.. Шевченка с
Гореничі 15 грудня 1975 року і на момент створення КСП ім.. Шевченка
та  розпаювання земельного фонду
вказаного КСП не являлася членом даного колективного  підприємства, не була включена до списку, що
додається до Державного акту на право колективної власності на землю виданого
КСП ім.. Шевченка, а тому вимоги позивачки щодо визнання за нею права на
земельну частку пай суд визнав безпідставними.

Колегія суддів
вважає вказаний висновок суду першої інстанції обгрунтованим та законним.

Як
встановлено  судом та підтверджується
наявними  в  матеріалах цивільної справи документальних
доказів (копія трудової книжки позивача а.с. 6,7) мати позивачки по справі в .
трудових відносинах з КСП ім.. Шевченка, в який було реорганізовано радгосп ім..
Шевченка не перебував, в члени КСП не вступала, звільнився з роботи з радгоспу
ще до час у створення КСП.

Відповідно до п. 4.1 Статуту колективного сільськогосподарського
підприємства ім.. Тараса Шевченка - членство в підприємстві є добровільне.
Порядок вступу до нього і виходу регулюється цим Статутом.

Пунктом 4.2
даного Статуту - прийом в члени підприємства проводиться на підставі письмової
заяви бажаючих громадян, за рішенням правління підприємства з послідуючим
затвердженням його на загальних зборах.

Як вбачається з
матеріалів справи позивачка по справі не надала суду достатніх доказів того що
її мати вступали в члени КСП ім. Шевченка та була членом даного товариства.

Оскільки
відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих
у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» N
720/95 від 08.08.1995 р. право на земельну частку (пай) мають члени
колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського
кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі
пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного
підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до
державного акта на право колективної власності на землю, а позивачка не надала
суду доказів щодо членства ОСОБА_2. - матері позивачки в КСП ім.. Шевченка,
тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апелянта
про те, що її мати була включена до списку членів колишнього КСП ім.. Шевченка,
які мають право на земельні частки (паї) і були пропущені в основному списку є
не обгрунтованим оскільки поданий позивачкою «Список ...» ( а.с.47) не
затверджений належним чином, а наданою відповідачем копією вказаного списку, що
був доданий до розпорядження Голови Києво-Святошинської РДА №678 від 22 грудня
2005 року спростовуються вказані доводи апелянта.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть
бути підставою для його скасування.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і
оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну

природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює, а тому апеляційну скаргу відхиляє, а
рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст.
303,307 ч.1 п.1,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 відхилити, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 03 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання законної сили.