Справа № 22ц - 1105                    Суддя суду 1 -ої інстанції Висоцька Г.А.
Категорія 40                                     Суддя-доповідач
апеляційного суду Вовненко Г.Ю.
УХВАЛА

Іменем   України

23 травня 2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Вовненко Г.Ю., суддів Галущенка О.І., Колосовського С.Ю., при секретарі
судового засідання Фірсовій Т.В.,

за
участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача
Воронова О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської
області від 26 березня 2007 року, постановлене за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
"Олександрійський гранітний кар'єр" про визнання незаконним наказу
про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

встановила:

8 грудня 2006 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ВАТ "Олександрійський гранітний кар'єр" про визнання незаконним
наказу від 15 листопада 2006 року № 152-к про своє звільнення, поновлення на
роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивачка зазначала, що з 1 червня 1966 року працює на
даному підприємстві. З 22 березня 2006 року займає посаду інженера з якості.
Наказом від 15 листопада 2006 року № 152-к була звільнена з займаної посади на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв'язку із скороченням штатів і
неможливістю працевлаштування на даному підприємстві.

Вважає своє звільнення незаконним, так як в дійсності ніякого скорочення
штатів на підприємстві не було, а крім того їй не було запропоновано іншу
роботу, хоча вона має переважне право, як працівник із тривалим безперервним
стажем роботи на даному підприємстві.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила про задоволення свої
вимог.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської
області від 26 березня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд не дав оцінки тому факту, що
на посаду, яку вона обіймала, прийнято іншу особу. Крім того, у нею було
переважне право на залишення на роботі як особи, яка має тривалий безперервний
стаж на даному підприємстві. Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позов.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачки, її представника,
представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом позивачка працювала на Олександрівському гранітному
кар'єрі з травня 1966 року на різних посадах. Наказом № 18 від 21 березня 2006
року була переведена на посаду інженера з якості.

Наказом відповідача від 8 вересня 2006 року № 174 на
підприємстві, яке відповідно до ч. З ст. 64 ГК України вправі встановлювати
чисельність і штатний розпис, проведено скорочення чисельності і штату
працівників, в тому числі було скорочено посаду, яку обіймала позивачка.

Звільнення позивачки з зазначених підстав було проведено з дотриманням
вимог ст.ст. 40,43, 49-2 КЗпП України.

Доводи позивачки щодо того, що у неї переважне право на посаду інженера з
якості-еколога, оскільки вона має тривалий безперервний стаж роботи на даному
підприємстві, не можуть бути прийнятими до уваги. Як встановлено судом, на цю
посаду була переведена вивільнена в зв'язку з скорочення посади маркшейдера
ОСОБА_3, якій було віддано перевагу через те, що в неї на утриманні є двоє
неповнолітніх дітей, що відповідно до п.1 ч. 2 ст. 42 КЗпП України при рівних
умовах надає їй переважне право для залишення на роботі. Крім того, вона має
вищу освіту за спеціальністю, яка відповідає вимогам, необхідним для інженера з
якості-еколога.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що
рішення суду постановлено відповідно до норм матеріального та процесуального права,
а апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували обґрунтованість
висновків суду. Тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 березня 2007
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, але з цього часу протягом двох місяців може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.