У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши 15
лютого 2007 року касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Добропілля Донецької області на рішення
Добропільського   міськрайонного суду
Донецької області від 29 листопада 2006 року та
Апеляційного суду Донецької
області  від 10 січня 2007
року  в справі за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля
Донецької області про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що під час виконання трудових
обов'язків з ним стався нещасний випадок.

Згідно з висновком
медико-соціальної експертної комісії від 13 грудня 2001 року  йому вперше було  встановлено 70 %  втрати працездатності, у грудні 2004 року -
50 % втрати працездатності і ІІІ групу інвалідності.

Вважаючи свої права
порушеними, просив стягнути з відповідача на його користь на відшкодування
моральної шкоди 35 000 грн.

Рішенням Добропільського   міськрайонного суду Донецької області від 29
листопада 2006 року позов задоволено частково, постановлено стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля
Донецької області на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 14 000
грн.

Рішенням Апеляційного суду
Донецької  області  від 10 січня 2007 року  вказане рішення суду першої інстанції
змінено, збільшено розмір відшкодування до 35 000 грн.

У обгрунтування касаційної скарги
зазначене відділення посилається на невідповідність висновків судів обставинам
справи, неправильне застосування судами норм матеріального права  та ставить питання про скасування зазначених
судових рішень і ухвалення нового рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що ушкодженням здоров'я ОСОБА_1 заподіяно
моральну шкоду, обов'язок відшкодування якої Законом України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” покладено на відділення Фонду.

Збільшуючи розмір відшкодування, апеляційний суд   врахував обсяг моральних страждань позивача,
пов'язаних із ушкодженням здоров'я, і
визначив його з урахуванням обставин справи та принципу розумності.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України    суд касаційної інстанції
не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної
інстанції допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у
х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля
Донецької області про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в  м. Добропілля Донецької області на рішення
Добропільського   міськрайонного суду
Донецької області від 29 листопада 2006 року та
Апеляційного суду Донецької
області  від 10 січня 2007
року  відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду
України                                                      А.Г. Ярема