Справа № 2- 1506/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 квітня 2007 року Луцький міський місцевий суд Волинської області

в складі: головуючого                         судді
Пушкарчук В.П.

при
секретарі                                     Тростянчук
Т.В.

з участю
позивача                            ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1. звернулася в суд з позовною заявою до
ОСОБА_2. про стягнення боргу, вказавши на те, що позичила відповідачу ОСОБА_2.
для особистих потреб 24 500 грн., а саме 11 травня 2006 року - 3 000грн., 27
червня 2006 року - 14 500 грн., 16 липня 2006 року - 7 000 грн. Всі кошти
позивач взяла з каси КБ "Західінкомбанк",
де на той час працювала касиром. Одержання відповідачем зазначеної суми
підтверджується його власноручно написаними розписками. Відповідач
зобов'язувався повернути зазначену суму на протязі декількох днів. Оскільки
свого зобов'язання відповідач не виконав, то позивач просила стягнути суму
боргу 24 500 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та судові витрати: судовий
збір в сумі 245 грн., і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30
грн., а всього 36 980 грн.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримала з підстав, наведених у
позовній заяві, просила стягнути борг позики 24 500 грн., моральну шкоду в сумі
10 000 грн. а також судові витрати по справі в сумі 275 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд прийшов до
висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, оскільки у
справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача суд приходить до
висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 509 ЦК України
відповідачка взяла на себе зобов'язання на користь позивачки вчинити певну дію,
тобто повернути суму боргу і згідно ст. 530 ЦК України відповідачка мала виконати зобов'язання через
декілька днів з дня позики, що в даному випадку виконано не було.

Розписки написані відповідачем і представлені суду, складені згідно чинного
законодавства України, зміст розписок не суперечить актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства, крім того згідно ч.1 п.3
ст.3 Цивільного кодексу України за суб'єктом цивільного права зберігається
можливість укладати договір і визначати його зміст, на свій розсуд, відповідно
до домовленості, що і було зроблено в даному випадку між позивачем та
відповідачем, а тому згідно до ст. 202, 626 ЦК України дані розписки відносяться до правочину із
зазначенням договірних зобов'язань.

Крім того, оскільки оригінали розписок знаходяться в
кримінальній справі № 1-971/2006 про обвинувачення ОСОБА_1у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 191 ч.3 КК України, то дане зобов'язання вважається не
виконаним боржником   як

зазначено
ст.545 ЦК України.
Вироком суду від 22 листорпада 2006 року ОСОБА_1. було визнано винною у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч.3 КК України та призначено покарання
у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з матеріальною відповідальністю строком на 2 роки. На підставі ст.. 75 КК України
звільнено від відбзтаання покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Оскільки, відповідач свого зобов'язання не виконав, то суму
боргу слід стягнути у примусовому порядку.

У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи, зокрема квитанції від 26.12.2006р. № 163 вбачається,
що позивач ОСОБА_1. сплатила судовий збір в розмірі 245 грн. та квитанції від
26.12.2006 року №42073 вбачається, що позивачка ОСОБА_1. сплатила витрати на
ІТЗ в сумі 30 грн.

Таким чином, до задоволення підлягає і вимога про стягнення з відповідача в
користь позивача судових витрат.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58, 60, 213, 215 ЦПК, ч.1 п.3 ст.3, ст.ст.202, 509,
530, 545, 625, 626, абз.2 п. 4 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, суд

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2(1969 року народження, мешканця міста АДРЕСА_1 в користь
ОСОБА_1- 24 500 грн. (двадцять чотири тисячі п'ятсот гривень) боргу.

Стягнути з ОСОБА_2в користь ОСОБА_1-275 грн. (двісті сімдесят п'ять
гривень) судових витрат, а саме судовий збір в сумі 245 грн. (двісті сорок
п'ять гривень) і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.
(тридцять гривень).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача ОСОБА_2, яку може бути подано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.