Справа №2-603/07/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2007
року               Київський районний
суд м.Харкова у складі:

головуючого
судді Колесник С.А.

при секретарі Єна Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Південно-Західної
регіональної служби Державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на
державному кордоні та транспорті, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_2 про
поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 21.08.2006
року звернувся до суду з позовом, який уточнив та просив поновити його на
роботі, стягнути моральну шкоду в розмірі 50000
грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач та представник позивача
ОСОБА_3 посилалися на наступне.

Наказом №65-К від 21.07.2006р. позивач був звільнений з посади начальника
Глухівського ПДВСКН за п.4 ст.40 КЗпП України за прогул. Звільнення було
мотивовано тим, що позивач був відсутній на робочому місці 29.06.2006р.,
04.07.2006р. та 06.07.2006р. Позивач вважає, що звільнення відбулося без
законної підстави та він підлягає поновленню на роботі оскільки ним трудова
дисципліна не порушувалася та 29.06.2006р., 04.07.2006р. він приходив на
роботу, але не мав можливості виконувати свої трудові обов»язки через те, що не
мав доступу до свого робочого місця, яке розташоване в приміщенні залізничної
станції «Глухів» Південно-Західної залізниці. 06.07.2006р. позивач на виконання
виклику суду повісткою з 10
до 14-30 години
знаходився у Глухівському міськрайонному суді Сумської області і брав участь в
судовому засіданні як представник своєї дружини, а тому причина його
відсутності на роботі є поважною. Внаслідок звільнення позивач зазнав сильних
негативних душевних хвилювань, втратив постійне звичне місце роботи, постійний
заробіток, ділову репутацію, вотум довіри з боку колег та друзів, вимушений
постійно виправдовуватися перед своїми знайомими, вислуховувати їх іронічні
зауваження та коментарі, відповідати на глузливі запитання. Для відновлення
порушених прав та інтересів йому доводиться докладати значних зусиль, витрачати
свій час та емоційні сили на підготовку необхідних документів для суду, на
відвідування суду, що відволікає від повсякденних справ, примушує витрачати
додатковий час на врегулювання цієї проблеми. Вказане зачіпає його честь,
людську гідність та самовпевненість, ставить під сумнів його соціальний статус
та репутацію та призвело до погіршення стану здоров»я, з»явились постійні
головні болі, став роздратованим, погіршився сон.

Представники відповідача Крищенко О.О., ОСОБА_4 та Марченко Н.І., діючі за
дорученнями, проти позову заперечували у повному обсязі і вважали позов таким,
що не підлягає задоволенню з тих підстав, що звільнення позивача за прогули
було обумовлено невиконанням позивачем розпоряджень керівництва адміністрації
Служби, ігнорування ним розпоряджень про відрядження, позивачем допускались
факти перебування у робочий час у сторонніх установах з метою вирішення власних
справ. Згода на звільнення позивача профспілковим органом надавалася. Позовну
заяву в частині стягнення моральної шкоди представники відповідача вважали
такою, що не підлягає задоволенню, оскільки моральна шкода виплачується при
наявності вини адміністрації, їх вина в скоєнні позивачем прогулу відсутня.

Представник третьої особи ОСОБА_4, діюча за дорученням,
проти позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на ті ж підстави, що і
представники відповідача.

2

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника
позивача, представників відповідача та представника третьої особи, допросивши свідків,
вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. При
цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до п.4 ст. 40
КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також
строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути
розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в
тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Згідно з наказом № 65-К від
21.07.2006р. Південно-Західної регіональної служби державного
ветеринарно-санітарного контролю по нагляду на державному кордоні та транспорті
ОСОБА_1 начальника Глухівського ПДВСКН з 21.07.2006р. звільнено у зв»язку з
прогулом без поважних причин за п.4 ст.40 КЗпП України. З резолютивної частини
наказу вбачається, що 29.06.2006р., 04.07.2006р. та 06.07.2006р. позивач був
відсутній на робочому місці без поважних причин, що слід вважати прогулом
(а.с.2 том

1).

Відповідно до п.п. 22,24
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 із змінами,
внесеними постановою Пленуму від 01.04.1994
року №4 «Про
практику застосування судами трудових спорів» при розгляді позовів про
відновленні на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП України, суди повинні
виходити з того, що передбаченою нормою закону прогулом вважається відсутність
працівника на роботі як протягом всього робочого дня, так і понад трьох годин
безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. При цьому
судам необхідно встановлювати в чому конкретно виявилося порушення, що стало
причиною звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання договору за
п.4 ст.40 КЗпП України.

Підставою для звільнення стало відсутність позивача на
роботі 29.06.2006р., 04.07.2006р. та 06.07.2006р.

В ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1
призначений на посаду начальника Глухівського прикордонного пункту
держветконтролю з 22.01.1998р. згідно наказу №4-К від 22.01.1998 року (а.с. 137-139). При оформленні
трудового договору місце роботи позивача обумовлено не було, але в судовому
засіданні встановлено, та не оспорювалось сторонами, що воно було розташоване в
вокзальному приміщенні станції Глухів (а.с.25-29).

Наказом №1 від
03.01.2006р. начальника служби ПЗРСДВСК затверджено Правила внутрішнього
трудового розпорядку на 2006
рік (а.с.140-144 том 1),
згідно з п.п.5.4. яких до
початку роботи кожний працівник зобов"язаний зробити відмітку в журналі
обліку про прихід на роботу, а по закінченню робочого часу - залишити роботу
в порядку встановленому в структурному підрозділі. Згідно п.5 Правил, початок
роботи в структурних підрозділах встановлено 9-00, обідня перерва з 13-00
до 13-45, закінчення
роботи об 18-00 (а.с.143).

12.01.2006р. затверджено посадову інструкцію начальника пункту державного
ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті
Південно-Західної регіональної служби (а.с. 145-149 том 1).
Вказану посадову інструкцію позивачем підписано не було, про що свідчить
Аркуш ознайомлення працівника з посадовою інструкцією (а.с. 150 том 1).

Наказом № 67 від
08.08.2005р. "Про внесення змін до структури Південно-Західної
регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на
державному кордоні та транспорті", з 15.10.2006р. об"єднати
Хутір-Михайлівський та Глухівський пункти ПЗРС в Хутір-Михайлівський пункт
(а.с. 132 том 1). Згідно наказу №95 від 10.08.2005р.
"Про об'єднання Хутір-Михайлівського та Глухівського пунктів у
зв"язку з реорганізацією" працівників, посади яких скорочується у
зв"язку з ліквідацією Глухівського ПДВСК попередити під розпис про
наступне вивільнення працівників (а.с. 133
том 2). За
поясненням позивача, наданого в судовому засіданні, про ліквідацію Глухівського
пункту у зв"язку з реорганізацією він дізнався в серпні 2005 року.

Наказом №
146 від 19.12.2005р. "Про призначення комісії на проведення
організаційних   заходів   по
ліквідації   Глухівського   ПДВСК
та   вивільнення   штатної

3

чисельності
працівників", з 21.12.2005р. об"єднані Хутір-Михайлівський та
Глухівський пункти ПЗРС в Хутір-Михайлівський пункт, Глухівський пункт ДВСК
ліквідовано (а.с.133-134
том 1). 21.12.2005р.
відповідно до наказу Державного департаменту ветеринарної медицини від 08.08.2005 року № 67 "Про
внесення змін до структури Південно-Західної регіональної служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті
та з урахуванням рішення Апеляційного суду Сумської області від 13.12.2005р.
ліквідовано Глухівський ПДВСК шляхом його об'єднання в Хутір-Михайлівський ПДВСКН.
Начальник Глухівського ПДВСКН, посаду якого скорочено у зв"язку з
ліквідацією пункту ОСОБА_1 не був присутнім при проведенні реорганізаційних
заходів у зв"язку із знаходженням на лікарняному з 14.12.2005р. по 24.01.2006 року включно.
Крім того, в період з 25.01.2006р. по 16.06.2006р. позивач перебував на
лікарняних листах, про що 23.06.2006р. надіслав в управління регіональної
Служби рекомендованим листом листи непрацездатності.

Наказом №96-К від 21.12.2005р. Бобровицького І.І, призначено з 21.12.2005р.
тимчасово виконуючим обов»язки начальника Глухівського ПДВСКН у зв»язку з
хворобою ОСОБА_1 - начальника
Глухівського ПДВСКН (а.с.12 том 2).

Згідно
повідомлення БМЕУ-5 від 22.11.2006р. за №
5602, у грудні 2005 року
Південно-Західною регіональною службою приміщення у будівлі вокзалу залізничної
станції «Глухів» було звільнено у зв»язку з ліквідацією Глухівського пункту
держветсанконтролю і відсутністю необхідності в оформленні його оренди (а.с.79
том 2). Свідок
ОСОБА_5 -
начальник Хутір - Михайлівського
ПДВСКН, допитаний в судовому засіданні показав, що в вокзальному приміщенні на
станції Глухів, де раніше розміщався Глухівський пункт тривалий час знаходився
стіл, сейф та архів, у зв»язку з тим, що було відсутнє місце в
Хутір-Михайлівському пункті для їх розміщення. З 21.12.2005р. на станції Глухів
робочі місця працівників відсутні. Про вказане та про те, що робоче місце
позивача знаходиться в м. Шостка він особисто повідомляв позивача та просив
того з»їздити до м.Києва.

Свідок ОСОБА_6, яка до 25.09.2006 року працювала
начальником станції Глухів, допитана Глухівським міськрайонним судом Сумської
області за судовим дорученням показала, що до 25.09.2006р. кімната, в якій
знаходився Глухівський ПДВСКН використовувалась та там розміщувався телефон
служби, в кімнаті перебували чергові.

Свідок ОСОБА_7 - прийомоздатчик
грузів на станції Глухів, допитана Глухівським міськрайонним судом Сумської
області за судовим дорученням показала, що підписувала акти про не доступ
позивача до робочого місця, але чи знаходився в цей час хтось в пункті вона не
знала, чи мав позивач доступ до свого робочого місця вона не бачила, чула, що
позивач не може зайти в кабінет, але чому не знала.

Свідок ОСОБА_8 - прибиральниця
на станції Глухів, допитана Глухівським міськрайонним судом Сумської області за
судовим дорученням показала, що до неї декілька разів звертався позивач з
проханням підписати акти про не допуск його 'до робочого місця. Вона ці акти
підписувала, оскільки позивач казав, що двері закриті, крім того, їй було
видно, що людей в кабінеті не має.

Свідок ОСОБА_9, допитана Глухівським міськрайонним судом Сумської області
за судовим дорученням показала, що влітку цілий день була в кабінеті начальника
вокзалу за проханням позивача, перевіряла двері, в якому розташовувався
Глухівський пункт - вони
були закриті, з кабінету ніхто не виходив. В серпні 2006 року у вказаному
кабінеті бачила працівників пункту, їй здалося, що там проходили збори.

Отже, судом встановлено, що в вокзальному приміщенні, в якому до ліквідації
розміщувався - Глухівський
ПДВСК, на момент складання актів, які підписані свідками ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, робочі місця працівників Хутір -Михайлівського ПДВСКН були відсутні.

Відповідачем неодноразово, а саме: 26.01.2006р.
17.03.2006р. 05.05.2006р. 31.05.2006р. на адресу позивача направлялися листи та
телеграми про те, що Глухівський ПДВСКН ліквідовано, місцезнаходження його
робочого місця у м.Шостка вул. Щербакова
5 Хутір-Михайлівського ПДВСКН та після виходу з лікарняного необхідно
з»явитися до ПЗРС м.Київ вул. Мате Залки 10
В (а.с.119, 120, 124
том 1). Листи
від

4

05.05.2006р. та від 31.05.2006р.
позивачем були отримані особисто відповідно 11.05.2006р. та 06.06.2006р., про
що свідчать його підписи в повідомленнях про вручення поштових відправлень
(а.с.120, 125 том 1).

Тобто, про те, що Глухівський ПДВСК ліквідовано шляхом
об»єднання з Хутір-Михайлівським ПДВСК позивачу було відомо, що підтверджується
зібраними у справі доказами (а.с. 127-1
ЗО том 1).

Згідно ст.139 КЗпП України, працівники зобов»язані
працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника
або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до наказу №89
від 22.06.2006р. позивача було зобов»язано прибути до регіональної служби
29.06.2006р. (а.с.31 том 1).
Відповідачем на ім»я позивача було оформлено посвідчення про відрядження
строком на один день на 29.06.2006р. у зв»язку з виробничою необхідністю
(а.с.37 том 1).

Телеграмою від 23.06.2006р., яку відповідач направив позивачу, останнього
було зобов»язано 29.06.2006р. прибути до регіональної служби м.Києва (а.с.81).
Вказану телеграму було отримано дружиною позивача 23.06.2006р. (а.с.82 том 1).

Відповідно до Інструкції про службові відрядження в межах України та за
кордон, службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням
керівника підприємства, об»єднання, установи, організації на певний строк до
іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його
постійної роботи. Підприємство, що відряджає працівника, зобов»язане
забезпечити його грошовими коштами (авансом) у розмірах, установлених
нормативно-правовими актами про службові відрядження. Аванс відрядженому
працівникові може видаватися готівкою або перераховуватися у безготівковій
формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних
карток. Пунктом 1.11 вказаної Інструкції передбачено відрядженому працівникові
перед від»їздом у відрядження видається грошовий аванс у межах суми, визначеної
на оплату проїзду, наймання жилого приміщення і добові.

26.06.2006р. ПЗРСДВСК було перераховано на адресу Філії-Глухів витрати на
відрядження ОСОБА_1 в розмірі 145
грн. (а.с.84 том 1).

Згідно Акту від 26.06.2006р., складеного працівниками Хутір Михайлівського
ПДВСКН, вказаної дати було вручено особисто в руки ОСОБА_1 телеграму про виклик
його 29.06.2006р. в Регіональну службу м. Київ, наказ на відрядження та
відрядження. Крім того, ОСОБА_1 було попереджено, що його робоче місце
знаходиться в м.Шостка провулок Щербакова 5, а робоче місце на станції Глухів
ліквідовано через скорочення Глухівського ПДВСКН 21.12.2005р. (а.с.83 том 1).

Суд не має підстав сумніватися в об»єктивності відомостей, зазначених у
вищевказаному акті, оскільки вони підтверджуються іншими доказами у справі.

Телеграмою від 29.06.2006р., яку позивач направив
відповідачу, позивач повідомив, що документи на відрядження отримав
несвоєчасно, тому не зміг прибути до служби, просив надати доступ до робочого
місця (а.с.33 том 1).

Згідно Акту від 29.06.2006р. складеного позивачем та
ОСОБА_6, ОСОБА_8,
позивач вказаної дати знаходився на станції Глухів Південно-Західної залізниці
і не мав доступу в державне службове приміщення Південно-Західної регіональної
служби держветсанконтролю та нагляду для роботи (а.с.3 том 1).

Суд не бере до уваги Акт від 29.06.2006р. як доказ
присутності позивача вказаної дати на робочому місці, оскільки свідок ОСОБА_6
допитана Глухівським міськрайонним судом Сумської області за судовим дорученням
показала, що вказаної дати позивач був в приміщенні залізничного вокзалу
вранці, потім відлучався, а потім звернувся до неї для підписання друкованого
акту. Факт не допуску до робочого місця ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_1 стукав у
двері, а його не впускали в той час, коли там перебували чергові. Свідок
ОСОБА_8 показала, що ОСОБА_1 знаходився 29.06.2006р. на залізничному вокзалі
станції Глухів, позивач звернувся до неї для підписання акту, вона бачила його
на вокзалі зранку і ввечері, але не підтвердила знаходження  його в
приміщенні  повний  робочий день.
Крім того,  факт не допуску

5

позивача
до робочого місця пояснила тим, що зі слів ОСОБА_1 двері в приміщення, де
раніше знаходився пункт були закриті, їй було видно, що в приміщенні нікого не
було.

30.06.2006р. відповідачем було надіслано на адресу позивача телеграму щодо
невиконання наказу регіональної служби №89 від 22.06.2006 року про прибуття
29.06.2006 року до регіональної Служби та зобов»язано згідно наказу № 92 від
30.06.2006 року прибути 04 липня 2006 року до регіональної Служби м.Киї'в вул.
Мате Залки 10-В. Кошти на відрядження авансовано 22.06.2006р. на особистий
рахунок. Копія наказу та посвідчення про відрядження буде вручено в Службі з прибуттям.
Також було в черговий раз повідомлено, що 21.12.2005р. ліквідовано Глухівський
пункт шляхом об»єднання з Хутір Михайлівським пунктом (м.Шостка), з цього числа
ліквідовано робоче місце у приміщенні вокзалу станції Глухів, повідомлено, що
робоче місце ОСОБА_1 до остаточного вирішення працевлаштування знаходиться у
м.Шостка вулиця Щербакова 5 (а.с.75,77 том 1). Вказану телеграму було отримано
30.06.2006р. дружиною позивача, про що свідчить копія повідомлення про вручення
телеграми (а.с.76 том 1).

З пояснень позивача, наданих в судовому засіданні
вбачається, що телеграму 30.06.2006р. він не отримував та про її існування не
знав, оскільки на той час вони з дружиною проживали за різними адресами.

Оскільки, відповідачем не надано до суду доказів
протилежного, суд вважає, що позивачу не було відомо про необхідність прибуття
04.07.2006р. до регіональної Служби м.Киї'в вул. Мате Залки 10-В.

Згідно Акту від 04.07.2006р. складеного позивачем та
ОСОБА_6, ОСОБА_7, позивач вказаної дати знаходився на станції Глухів Південно-Західної
залізниці і не мав доступу в державне службове приміщення Південно-Західної
регіональної служби держветсанконтролю та нагляду для роботи (а.с.4 том 1).

Суд не бере до уваги вищевказаний Акт як доказ присутності позивача на
робочому місті, оскільки з пояснень ОСОБА_6, ОСОБА_7, допитаних 12.03.2007р. в якості свідків
Глухівським міськрайонним судом Сумської області за судовим дорученням
вбачалося, що вищевказані Акти були виготовлені позивачем, присутність позивача
на вокзалі протягом повного робочого дня свідками не підтвердилась, вони бачили
позивача на вокзалі епізодично. Факт не допуску до робочого місця ОСОБА_1
свідок ОСОБА_6 пояснила,
що ОСОБА_1 стукав у двері, а його не впускали в той час, коли там перебували
чергові. Свідок ОСОБА_7 пояснила, що не бачила чи мав позивач доступ до
робочого місця, чула, що він не може зайти в кабінет, з якої причини їй не
відомо.

Крім того, суд не вважає епізодичне знаходження позивача 29.06.2006 року та 04.07.2006 року в
приміщенні залізничного вокзалу станції Глухів, як доказ присутності його у
вказані дні на робочому місці, оскільки судом достовірно встановлено, що станом
на 29.06.2006 року
позивачу було достовірно відомо, що його робоче місце знаходиться в м. Шостка
провулок Щербакова 5, робоче
місце на станції Глухів ліквідовано 21.12.2005р.
через скорочення Глухівського ПДВСКН (а.с.83 том 1).

Згідно Журналу обліку виходу на роботу
Хутір-Михайлівського ПДВСК р/м Шостка, розпочатого 01.01.2006р., розписи про
прибуття на роботу та вибуття позивачем протягом січня - грудня 2006 року у вказаному
журналі відсутні (а.с. 152-158
том 2).

Крім того, в ході судового розгляду справи позивач не
заперечував, що до Хутір-Михайлівського ПДВСК протягом 2006 року він не
з"являвся.

Отже, судом достовірно встановлено, що 29.06.2006 року та 04.07.2006
року позивач був відсутній на робочому місці в м.Шостка по провулку Щербакова 5 без поважних
причин.

30.06.2006р. за вих. №
294 начальник служби звернувся до профспілкового комітету ПЗРСДК з поданням про
необхідність розгляду роботи працівника служби ОСОБА_1 та виконання ним
розпоряджень та наказів щодо прибуття до м.Києва у регіональну службу по
закінченню лікування для вирішення питання працевлаштування (а.с.74том 1).

Згідно протоколу №
13 від 04.07.2006р. засідання профспілкового комітету ПЗРСДВСК, порядок
денного якого був розгляд роботи працівника служби ОСОБА_1 з 21.12.2005р. по
04.07.2006р., у зв»язку з відсутністю ОСОБА_1 ухвалено

6

провести виїзне засідання
профспілкового комітету 07.07.2006р. у м.Глухові. (а.с.72-73 том 1).

Розпорядженням № 8 від
06.07.2006р. "Про проведення службового розслідування", доручено
комісії провести 06.07.2006р. службове розслідування фактів невиконання ОСОБА_1
наказів ПЗРС від 22.06.2006р. №89
та від 30.06.2006р. №
92 та факту прогулу без поважних причин (а.с.91 том 1).

Згідно Акту про результати службового розслідування фактів невиконання
ОСОБА_1 наказів начальника Служби та факту прогулу без поважних причин
06.07.2006р. встановлено, що ОСОБА_1 накази від 22.06.2006р. №89 та від
30.06.2006р. № 92 не
виконав. До Служби 29.06.2006р. та 04.07.2006р. протягом робочого дня не прибув
без поважних причин. 06.07.2006р. мав місце факт відсутності ОСОБА_1 на роботі
з 10-00 до 14-30 годин без
поважних причин (а.с.92-94 том 1).

Згідно Акту від 06.07.2006р., складеного начальником Славутицького пункту
ветсанконтролю ОСОБА_4 та начальником Хутір-Михайлівського ПДВСКН ОСОБА_5, представником
ПЗРС Крищенко О.О., 06.07.2006р. з 10-00
до 15-00 години
ОСОБА_1 знаходився не на робочому місці, а в приміщенні Глухівського районного
суду (а.с.63 том 1).

Згідно ксерокопії повістки про виклик до Глухівського
міськрайонного суду Сумської області, позивач викликався до суду в якості
представника позивача на 10-00
06.07.2006р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ПЗРС про відновлення порушених
трудових прав (а.с.5 том 1).

Відповідно до протоколу судового засідання від
06.07.2006р. Глухівського міськрайонного суду Сумської області у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ПЗРСДВК, 3-я
особа Державний департамент ветеринарної медицини України про поновлення
порушених трудових прав, судове засідання розпочато о 10-00 годині. У
судовому засіданні позивачкою заявлено клопотання про допуск до розгляду у
справі в якості представника позивача ОСОБА_1 Суд допустив до участі у справі в
якості представника позивачки ОСОБА_1 Представником відповідача було заявлено
клопотання про фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального
технічного засобу, у зв»язку з чим у судовому засіданні було оголошено перерву
(а.с.21-23 том 1). Згідно Журналу
судового засідання від 06.07.2006р. Глухівського міськрайонного суду Сумської
області за вищевказаною справою, розгляд справи продовжено о 13 годині ЗО хвилин
та закінчено о 14 годині
ЗО хвилин (а.с.24 том 1).

Повістка про виклик його в судове засідання в якості представника була
видана судом в день розгляду справи, тобто 06.07.2006р. (а.с.5 том 1).

Згідно Акту від 06.07.2006
року, складеного позивачем та ОСОБА_6,
ОСОБА_9, позивач вказаної дати знаходився на станції Глухів
Південно-Західної залізниці з 9-00
до 9-50 годин, з
11-50 до 13-00 годин та з 14-40 до 18-00 годин і не мав
доступу в державне службове приміщення Південно-Західної регіональної служби
держветсанконтролю та нагляду для роботи (а.с.53 том 2).

З приводу складання вказаного акту свідок ОСОБА_6 допитана Глухівським
міськрайонним судом Сумської області за судовим дорученням надала аналогічні
свідчення, що і за Актами від 29.06.2006р. та 04.07.2006р.

Свідок ОСОБА_9 допитана Глухівським міськрайонним судом Сумської області за
судовим дорученням показала, що була влітку (точної дати не вказала) цілий день
на вокзалі з 9-00 до 18-00 години за
проханням ОСОБА_1, який
протягом дня біля неї присутнім не був, він від»їзджав, потім знову приїзджав.
Двері в приміщення, де раніше знаходився Глухівський пункт були закриті, з
кабінету ніхто не виходив.

Суд не бере до уваги Акт від 06.07.2006 року як доказ
присутності позивача у зазначений час на робочому місці, оскільки в судовому
засіданні 27 жовтня 2006 року позивачем
було повідомлено, що у вказаний день акт не складався. Акт від 06.07.2006 року було надано
позивачем через канцелярію суду лише 22.01.2007
року (а.с.51-53 том 2).
З причини відсутності позивача 06.07.2006
року на робочому місці представник позивача у судовому засіданні
27.10.2006р. повідомив, що за телефоном позивач попереджав по телефону про його
відсутність на робочому місці. Особа, яка взяла трубку не представилась. Докази
про це відсутні.

7

Крім того, позивачем в уточненій позовній заяві від 16.11.2006р. не
заперечувався факт відсутності його на робочому місці 06.07.2006р. з 10 години до 14 години ЗО хвилин
через знаходження у Глухівському міськрайонному суді Сумської області і
прийняття ним участі у судовому засіданні в якості представника своєї дружини
ОСОБА_1 (а.с.ЗО-31 том 1).

Отже, судом достовірно встановлено, що 06.07.2006 року ОСОБА_1 з 10-00
до 14-30 перебував
в Глухівському міськрайонному суді Сумської області, за клопотанням дружини
брав участь у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в якості її представника та
був відсутній на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважної
причини, оскільки доказів повідомлення керівників Службу про знаходження у суді
позивачем не надано.

Листом від 06.07.2006р. за вих. №
309 начальник ПЗРСДВСК звернувся до голови профспілкового комітету Білецького
І.І, з поданням щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_1 з посади начальника
ліквідованого 21.12.2005р. Глухівського ПДВСКН відповідно до наказу Державного
департаменту ветеринарної медицини України від 08.08.2005р. №67 на підставі п.4 ст.40
КЗпП України, тобто за прогул.

Згідно доповідної записки начальника Хутір-Михайлівського
ПДВСКН ОСОБА_5 від 07.07.2006р., поданої на ім»я начальника служби,
позивач на робоче місце у м.Шостка з 19.06.2006р. по 07.07.2006р. не з»являвся
(а.с.95 том 1).

Відповідно до ст.43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстави,
передбаченої п.4 ст.40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою
згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник.

На виїзному засіданні профспілкового комітету
Південно-Західної регіональної служби державного ветеринарно-санітарного
контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті 07.07.2006р., на якому
був присутній позивач, розглядалось питання роботи позивача в період з
21.12.2005р. по 30.06.2006р. та невиконання ним наказів начальника регіональної
служби від 22.06.2006р. №
89 та від 30.06.2006р. №
92 та причини відсутності на роботі 06.07.2006р.

Відповідно до Акту від 07.11.2006р., складеного
працівниками ПДВСКН, 07.07.2006р. на засіданні профспілкового комітету Служби у
місті Глухові ОСОБА_1 не надав для розгляду документів, що підтверджували
поважність причин невиконання наказів Служби від 22.06.2006р. № 89, від 30.06.2006р.
та поважність відсутності на роботі 29.06.2006р., 04.07.2006р. та 06.07.2006р.,
від надання письмових пояснень відмовився (а.с.62 том 1). Суд вважає
означений Акт таким, що складений 07.07.2006р., оскільки відповідно до Журналу
реєстрації обліку вхідної кореспонденції ПЗРСДВСК, розпочатого 03.01.2006р.,
під № 799 за
07.07.2006р. міститься запис в графі "назва та короткий зміст
документа" - про
вказаний Акт. Крім того, з письмового пояснення провідного юрисконсульта
ОСОБА_8 наданого 20.04.2007р. начальнику ПЗРС Харченку CO., вбачається,
що акт був складений 07.07.2006р., факт розбіжності пояснив особистою
неуважністю, що було зумовлено фонетичною схожістю назв місяців липень -листопад в
українській мові (а.с. 147-151
том 2).

Свідок ОСОБА_7- заступник начальника Служби ПЗРС, допитаний в судовому
засіданні повідомив, що позивача дійсно викликали у відрядження, але позивач не
приїздив до регіональної Служби у м.Київ. Місце розташування робочого місця на
момент звільнення позивача вказати не може. Позивачу неодноразово надсилались
повідомлення про те, що його робоче місце ліквідовано, йому необхідно було
з»явитися до Служби в м.Київ або в м.Шостка. 07.07.2006р. на засіданні
профспілкового комітету позивач був присутній.

Свідок ОСОБА_8 -
юрисконсульт Південно-Західної регіональної служби, допитаний у судовому
засіданні повідомив, що він вітував наказ про звільнення ОСОБА_1 Робоче місце
на час звільнення позивача було, як вказано у листах -м.Шостка або
необхідно було з'явитися до регіональної служби м.Києва. На виїзному
профспілковому засіданні 07.07.2006р. розглядалось питання прогулу позивача
06.07.2006р. До Служби телефонограма про його знаходження в суді не надходила.

8

Згідно п.3 витягу з протоколу профспілкової конференції
Південно-Західної регіональної служби державного ветеринарно-санітарного
контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті від 22.03.2006 року,
кількісний склад профспілкового комітету Служби складає 7 осіб. Згідно
протоколу №14 від
07.07.2006р. у вказаному засіданні профспілкового комітету брало участь чотири
члени профспілкового комітету, З -
були відсутні з поважних причин. Профспілковим комітетом одноголосно дано
згоду адміністрації Південно-Західної регіональної служби на звільнення ОСОБА_1
з посади начальника Глухівського ПДВСКН за прогули (а.с.50-60 том 1).

Отже, адміністрацією при звільненні ОСОБА_1 вимоги ст.43 КЗпП України не
порушені, так як згода профспілкового комітету була отримана у встановлений
законом строк та за поданням посадової особи, що мала право на звільнення
позивача.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази суд вважає, що
ОСОБА_1 дійсно був відсутній на робочому місці 29.06.2006р., 04.07.2006р. та
06.07.2006р., власник або уповноважений ним орган мав право звільнити позивача
за прогули без поважної причини, відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України, у
зв»язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в частині поновлення
його на роботі.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України моральна (немайнова) шкода стягується
при наявності вини адміністрації в нанесенні цієї шкоди. Враховуючи, що в
задоволенні позову у поновленні на роботі ОСОБА_1 відмовлено, суд відмовляє
позивачу в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, оскільки
вина адміністрації відсутня.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 36, 40 п.4, 43, 139, 231, 232, 237-1 КЗпП
України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 із
змінами, внесеними постановою Пленуму від 01.04.1994 року №4 «Про практику
застосування судами трудових спорів», Інструкції про службові відрядження в
межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України
№ 59 від 13.03.1998р., суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Південно-Західної регіональної служби
Державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та
транспорті, третя особа на стороні відповідача -ОСОБА_2 про поновлення на роботі та відшкодування
моральної шкоди- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.