суду 2702.
Справа № 2-2103/2007 p.
Категорія № 17.
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ   УКРАЇНИ

19
березня 2007 року Гагарінський районний суд м. Севастополя в складі:

головуючого-судді                              Лугвіщик A.M.

при секретарі                                        Пліевій
Н.Г.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Севастополі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
суми позики в розмірі 18 620 грн., втрачену вигоду в розмірі 5 551, 10 грн.,
витрати за юридичну допомогу в розмірі 150 грн., витрати по оплаті судового
збору в розмірі 186, 20 грн. та за інформаційно-технічне забезпечення - 30
грн., а всього - 24 537 грн. 30 коп., мотивуючи тим, що 31.03.2004 року
відповідач позичив у неї згідно розписки 18 620 грн, що еквівалентно 3 500
доларів США і
зобов'язався повернути позику до 01.11.2004 року. Однак, по теперішній час
відповідачем сума позики не виплачена.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила і просила стягнути
суму позики в розмірі 21 000 грн., тобто в еквіваленті 4 200 доларів США згідно
розписки від 31.03.2004 року 3 500 доларів США і згідно іншої розписки 700
доларів США, яку вона втратила. І просила стягнути судові витрати.

Відповідач з позовом згоден і пояснив суду, що дійсно позичав у позивача
гроші згідно 2-х розписок і загальна сума позики складає 21 000 грн..

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Згідно розписки від 31.03.2004 року відповідач отримав у позику від позивача
гроші в розмірі 18 620 гривень і зобов'язався повернути позику до 01.11.2004
року.

Відповідно до 4.2 ст. 1047 ЦК
України / в редакції 2004 року/ розписка, надана позивачем, являється
документом, який підтверджує укладення договору позики. Договір позики від
31.03.2004 року не оспорювався на тій підставі, що грошові кошти не були
одержані відповідачем від позикодавця або були одержані в меншій кількості, ніж
встановлено договором.

Крім цього, факт знаходження у позивача оригіналу
розписки свідчить про передачу позивачем вказаної суми відповідачу.

У судовому засіданні позивач заявляє і про стягнення суми позики згідно
іншої розписки на суму еквівалентну 700 доларів США, а всього сума позики складає 4 200 доларів США в еквіваленті до
національної валюти - 21 000 гривень.

Відповідач підтверджує факт наявності іншої розписки і згоден на виплату
суми позики в розмірі 21 000 гривень згідно 2-х розписок.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума позики в
розмірі 21 000 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь
позивача підлягають витрати по оплаті судового збору в розмірі 186, 20 грн.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн., витрати на
надання юридичної допомоги в розмірі 150 грн.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача,
складає 21 366 грн. 20 коп.

На підставі наведеного і керуючись ст. 57, 60, 84, 88, 179, 213-218,
294-296 ЦПК України, ст. 1046-1051 ЦК
України, суд

РІШИВ:

Позов
задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики в розмірі 21 000 гривень;
витрати на оплату судового збору в розмірі 186 гривень 20, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. ; витрати за надання
юридичної допомоги в розмірі 150 грн., а всього - 21 366 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду м. Севастополя
через Гагарінський районний суд м. Севастополя шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України. Рішення складено власноручно в нарадчій кімнаті, в єдиному
екземплярі.