БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
року                                                                                справа
№2-23/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Борзнянський районний                                                           в складі

головуючого судді                                                                 Тіслюка І.І.

при секретарі                                                                         Циліцькій
Л.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ДПДГ «Іванівка» про стягнення матеріальної шкоди в сумі 570 грн. та
моральної шкоди в сумі 1500 грн.,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовною заявою до державного підприємства дослідного господарства
«Іванівка» про стягнення матеріальної шкоди в сумі 570 грн. та моральної шкоди
в сумі 1500 грн. у зв'язку з потравою в нічний час з 17 на 18 жовтня 2006 року
худобою, що належить даному підприємству, врожаю цукрового буряку на земельній
ділянці 0,071 Га, належній йому і знаходиться поблизу від с.Іванівка
Ворзнянського району.

В судовому
засіданні ОСОБА_1
свої вимоги підтримав у повному обсязі. Звернення до суду він мотивує
неможливістю вирішення питання про відшкодування завданої йому шкоди писля того,
як йому були запропоновані керівництвом ДГ «Іванівка» неприйнятні пропозиції з
цього приводу.

Він також дав
такі пояснення. 18 жовтня 2006 року у першій половині дня йому зателефонувала
дружина і повідомила про потраву худобою цукрового буряка, що ними було
вирошено й вибрано з землі на передодні. Він дізнався, що худоба належить ДГ
«Іванівка», яке не заперечувало цей факт. На протязі кількох днів земельна
ділянка, на якій знаходився зібраний врожай цукрового буряку обстежувалась
співробітниками ДГ «Іванівка» та сільскої ради с Іванівка. Комісією сільскої
ради за фактом потрави вказаного буряка 23 жовтня було складено акт.
Компенсація за втрачений ним урожай буряка, що пропонувалась співробітниками ДГ
«Іванівка», не відповідала за його уявленням завданим йому збиткам і тому він
був змушений звернутись до суду.

Підраховуючи збиткі він виходив з
таких даних:

·
цукровий буряк знищено на площі 0,071 Га;

·
урожайність оцінена ним у 420 цнт/Га;

·
вартість цукрового буряка складає 191,3 грн./т
(відповідно до даних інспекції якості та формування ресурсів
сільскгосподарської продукції за листопад 2006 року);

·
всього знищено буряка 29, 82 цнт;

•     вартість пошкодженого урожаю буряка
складає 570, 45 грн.

Одночасно,
ОСОБА_1 вважає,
що йому була заподіяна моральна шкода,

яку він пояснює
перенесеними ним та членами сімі фізичними та душевними стражданнями, втратою
нормальних життєвих зв'язків, погіршенням його матеріального стану. Він оцінює
цю шкоду в сумі 1500 грн.

Представники
відповідача Омельченко П.О. та Прокопенко
О.В. вимоги позивача в частині задоволення завданої йому матеріальної шкоди
визнали частково, а в частині заподіяння моральної шкоди не визнали у цілому.

Омельченко П.О.
також пояснив суду, що потрава буряка на земельній ділянці ОСОБА_1
відбулась з вини ДГ «Іванівка».  Особи, які здійснювали нагляд за худобою, в
умовах, що склались у ніч з 17 на 18 жовтня, були у незмозі запобігти
негативних наслідків у зв'язку з виходом з ладу технічних засобів охорони місця
перебування худоби і втратою після цього в нічних умовах контролю за стадом
корів.

Керівництвом господарства визнано дані щодо збитків, що зазначені в акті
від 23 жовтня 2006 року, складеного комісією Миколаївської сільскої ради за
фактом потрави зібраного урожаю буряка на земельній ділянці ОСОБА_1 З цих
підстав керівництвом йому були вжиті дії по компенсації понесених ним збитків,
але ОСОБА_1 від неї відмовився.

Причини невизнання розміру матеріальної шкоди, заявленої
у позові ОСОБА_1, представник: відповідача пояснив відсутністю доказів про
високу урожайність потравленого буряка та недбалістю господаря, який мав
можливість зберегти частину урожаю, що залишалась на ділянці після потрави її
худобою.

Представник відповідача, пояснив, що факт заподіяння моральної шкоди не
визнається з тієї причини, що керівництво господарства відразу після потрави
пропонувало відшкодувати ОСОБА_1, завдані йому збиткі і всіляко залагодити
неприємності.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні дали аналогічні за змістом
пояснення, з яких вбачається, що вони допомогами позивачу збирати урожай на
належній йому ділянці.Зібраний ними буряк було укладено в купи кількістю
приблизно 17 шт. Після потрави урожаю худобою 18.10.2006 року на ділянці
залишалась деяка кількість буряка, але наступного дня його вже не було. Вони вважають
що все було пошкоджено худобою ДГ «Іванівка».

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав такі пояснення. У нічний
час з 17 на 18 жовтня 2006 року він з іншою особою доглядав за худобою ДГ
«Іванівка». Місце, де перебувала худоба огорожено
охоронною системою, яка недозволяє їй виходити за певні межі території
господарства. Але, на вказаний час, охоронна система не зпрацювала. Він
намагався зібрати худобу но
із-за тумана та темряви не зміг цього зробити. Зібрав стадо лише у ранці.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він є сільським головою с.Миколаївки. За
зверненням ОСОБА_1 по факту потрави худобою урожаю буряка та моркви на його
земельній ділянці, ним була створена комісія з кваліфікованих фахівців, яка
виклала свої висновки в акті від 23.10.2006 року. Дані акту є обгрунтованими.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши
матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає
задоволенню з питань щодо стягнення на його користь матеріальної шкоди, в
заподіяні якої є вина відповідача, у частковому обсязі.

Вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 1500
грн. підлягає задоволенню також у частковому обсязі.

Суд вважає, що відповідальність відповідача грунтується на положеннях ст.
1166 ЦК України,
відповідно до змісту якої майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної
або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Одночасно, особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди
завдано не з її вини.

Згідно з ст. 1172 ЦК
України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Під час розгляду даної цивільної справи було встановлено, що потрава урожаю
на земельній ділянці, належній ОСОБА_1 відбулась з вини співробітників, що працюють на ДГ
«Іванівка», яким було доручено доглядати за стадом худоби даного господарства.
Суд вважає, що ці дані вказують на прямий причинний зв'язок з наслідками,
пов'язаними з потравою худобою урожаю на земельній ділянці ОСОБА_1.

Разом із цим,
суд вважає необгрунтованими вимоги позивача щодо суми збитків,   які
він   зазнав   унаслідок
дій   співробітників  ДГ
«Іванівка».   Зокрема відповідач
погодився з тим, що під час складання заяви були припущені обрахункові помилки,
пов'язані з неправильним застосуванням еквівалентів одиниць виміру. Перерахунок
виявив, що сума матеріального збитку, зазначеної у заяві, є збільшеною.

Із пояснень учасників розгляду справи вбачається, що позивач мав можливість
збереження частки урожаю і зменшення завданих йому збитків, але не вжив
необхідних для цього заходів.

Позивачем також не були надані суду докази про підвищену урожайність
буряка, що ним був вирощений. Тому суд вважає за можливе користуватись при
підрахунках збитків статистичними даними з цінових питань та урожайності
інспекції якості та формування ресурсів сільськогосподарської продукції
Управління агропромислового розвитку України. Перерахунком на вказаних
підставах було встановлено, що сума матеріальних збитків, завданих ОСОБА_1
складає не 570 грн. 45 коп.,
а 277 грн.96 коп.

У вирішенні питання щодо відшкодування відповідачем на користь позивача
моральної шкоди в сумі 1500 грн., суд виходить з вимог ст.23 ЦК України та
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 про
те, що під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній
особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб тощо.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно
від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань, а також
з урахуванням ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування.

Отже, суд, вирішуючи можливість задоволення позову ОСОБА_1 у цій його
частині, виходить з того, що потерпілим не були представлені вагомі докази, які
підтверджують підставність його вимог про відшкодування на його користь
моральної шкоди і вони не можуть бути віднесені до таких, що призвели до
великих душевних страждань чи суттєвого погіршення життєвих зв'язків тощо. Тому
суд вважає що позов ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню частково в сумі
150 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1172 ЦК України, ст.ст.
208, 209, 214 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в частинах стягнення матеріальних збитків а також моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ДГ «Іванівка» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 277
грн. 96 коп.

Стягнути з ДГ «Іванівка» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду150 грн.

Стягнути з ДГ «Іванівка» на користь ОСОБА_1 судові витрати: державного мита
в сумі 59 грн.50 коп., а також за ІТЗ судового розгляду ЗО грн.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської
області через Борзнянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції.