Справа
№ 22ц- 46142007                            Суддя
1-ї ін.- Мирошниченко
- 21                                                 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007
року                                                                          м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі: головуючої - Шабанової В.О. суддів - Стратіло
В.І.,  Резникової Л.В. при секретарі -
Проляпа О.В. з участю позивачаОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1. на рішення Петровського районного
суду м.  Донецька від 30 березня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Петровському районі м.
Донецька про відшкодування моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

24 листопада
2006 року ОСОБА_1.. звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Петровському районі м.  Донецька про відшкодування моральної
шкоди,  завданої умовами виробництва.

В заяві
посилався на те,  що він з 1985 року
перебуває у трудових відносинах з підприємством вугільної промисловості ВП ШУ
„Трудовское" ДП „Донецьквугілля",
працюючи гірничим робітником гірничих виробок на підземних роботах у
несприятливих умовах і під час виконання трудових обов'язків отримав професійне
захворювання: хронічну вертеброгенну попереко - хресцеву радикулопатію,  що підтверджено актом розслідування від
15.03.2005 року. Згідно з висновком МСЕК від 30.03.2006 року йому встановлено
50% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом третьої групи
безстроково.

Позивач
зазначав,  що у зв'язку з ушкодженням
здоров'я відчуває фізичні страждання і,
посилаючись на Закон України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань,  які потягли втрату
працездатності",  просив
відшкодувати моральну шкоду,  стягнувши
на його користь грошову компенсацію з відповідача в розмірі 75000 грн.

Рішенням
Петровського районного суду м.  Донецька
від 30 березня 2007 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи
таке рішення,  суд першої інстанції
виходив з того,  що п.27  ст. 77 Закону України „Про державний бюджет
України на 2006 рік" та п.22  ст. 71
Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" призупинено
дію  ст.
1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх
сімей незалежно від часу настання страхового випадку),  підпункту „є" пункту 1 частини 1 статті
21,  частини 3 статті 28; частини 3
статті 34  Закону України  „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне  страхування  від

нещасних
випадків на виробництві і професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"

На дане
рішення подана апеляційна скарга позивачем.
Апелянт вважає,  що рішення суду
ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому
позивач посилався на те,  що йому вперше
було встановлено втрату професійної працездатності висновками МСЕК 15 березня
2005 року, * тобто до введення в дію Законів України „Про державний
бюджет". Крім того,  він посилався
на ч. 1  ст. 17 ЗУ „ Про виконання
рішень та застосуванні практики Європейського Суду з прав людини",  де йдеться про те,  що суди застосовують при розгляді справ
Конвенцію з прав людини та практику Європейського Суду як джерело Права. У
випадку,  коли набрання чинності певним
Законом,  його нормами призупиняється дія
положень закону,  що був прийнятий
раніше,  до спірних правовідносин
застосовується закон,  що діяв на момент
виникнення у особи відповідного права. Вважає,
що необхідно було керуватися нормами Законів,  що діяли станом на 15 березня 2005 року.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування судового рішення та
ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Від
відповідача надійшли письмові заперечення на скаргу,  де йдеться про її відхилення та про залишення
рішення суду без змін.

Заслухавши
доповідача,  пояснення представника
відповідача,  перевіривши матеріали
справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга піддягає відхиленню,  рішення суду підлягає залишенню без змін з
наступних підстав.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Розглядаючи
справу суд першої інстанції правильно встановив,  що позивач тривалий час перебував у трудових
відносинах з вугледобувним підприємством.
Дійсно він працював на ВП ШУ „Трудовское" шахта
"Трудовская" ДП „Донецьквугілля" на підземних роботах з повним
робочим днем під землею. Під час виконання трудових обов'язків позивач отримав
хронічне професійне захворювання - хронічну вертеброгенну попереко - хресцеву
радикулопатію,  що підтверджується актом
розслідування хронічного професійного захворювання від 15.03.2005 року за
формою П-4 ( а с. 23).

Дійсно
висновками МСЕК від 06.04.2005 року йому вперше з 29.03.2005 р. встановлена
стійка втрата працездатності в розмірі 45 % у зв'язку з цим професійним
захворюванням,  визнано інвалідом третьої
групи (а.с. 7).

Повторним
висновком МСЕК від 30.03.2006 р. йому встановлено стійку втрату професійної
працездатності у розмірі 50% у зв'язку з цим же професійним захворюванням та
підтверджено третю групу інвалідності (а.с. 7а).

Встановивши
зазначене,  суд першої інстанції дійшов
висновку про те,  що позивачу завдано
моральну шкоду умовами виробництва у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Згідно з
вимогами  ст. 21 Закону України „Про
загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності" у разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому
законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду,  заподіяну працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я,  виплачуючи йому
зокрема,  грошову суму за моральну шкоду
за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Разом з
тим,  суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того,  що відповідно до
п.22  ст.
71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік"
зупинено дію абзацу 4 статті 1 підпункту „є" пункту 1 частини першої  ст.
21,  частини 3 статті 28,  частини
3    ст.    34
Закону   України   „Про
загальнообов'язкове
державне   соціальне

страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які потягли втрату працездатності"
незалежно від часу настання страхового випадку.

Відповідно
до вимог чинного законодавства призупинення дії Закону так саме не дає підстав
для його застосування щодо спірних правовідносин.

Таким
чином,  доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати про
неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права,  які призвели чи могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст. 304-305,  п.1  ст. 307, 308,
313,  п.1  ст. 314,
315,  317,  319 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Петровського районного суду м.  Донецька
ЗО березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох
місяців з дня його проголошення.