УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня
2007 р.                                                                                                              м.
Ужгород

Колегія судців Судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.,

суддів: Фазикош
Г.В. та Кеміня М.П.,

при секретарі - Довбака Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 15 березня 2006 р. у справі за позовом
виконавчого комітету Ужгородської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог - Ужгородська центральна міська клінічна лікарня,
про визнання ордеру на жиле приміщення недійсним та виселення з наданням іншого
жилого приміщення, -

встановила:

Ужгородський
міськвиконком звернувся з указаним позовом до суду в грудні 2005 р.

На обґрунтування зазначав, що ордер на квартиру АДРЕСА_1 виданий ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 з порушенням установленого ст. 43 Житлового кодексу України порядку
черговості надання жилих приміщень.

Просив визнати цей ордер недійсним і виселити відповідачів
з квартири АДРЕСА_1 в квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням суду
від 15.03.06 р. позов задоволено повністю.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення, а
провадження в справі закрити. Доводять про порушення судом норм процесуального
права, оскільки справа розглянута за відсутності ОСОБА_2 та Ужгородської ЦМКЛ.
Указує, що житло за ордером було надане їм не через тяжкий матеріальний стан, а
на підставі закону. Окрім цього, надавана взамін квартира не відповідає вимогам
ст.ст. 47, 50 ЖК і знаходиться в судовому спорі (за позовом ОСОБА_3).

Письмових заперечень на скаргу позивач і третя особа не подали, в судове
засідання не з'явилися.

Суд першої інстанції встановив, що 60-ти квартирний
будинок АДРЕСА_1 є житловим. Відповідачам було надана однокімнатна квартира
НОМЕР_1 (площею 11.96 кв.м) в ньому в зв'язку з важким матеріальним станом, що
суперечить ст. 43 ЖК. Окрім цього, рішенням Ужгородського міськрайонного суду
від 21.12.05 p.,
яке набрало законної сили, право на цю квартиру визнано за іншою особою
(ОСОБА_4). Надавана взамін квартира більша за площею (16.8 кв.м).

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення - залишенню без змін, з таких мотивів.

Згідно з вимогами ст. 43 ЖК громадянам, які перебувають на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку
черговості, яка визначається за часом взяття на облік. З числа цих громадян
складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих
приміщень.

За п. 41 Правил обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР
(надалі- Правила),громадянам, які працюють на підприємствах, в установах,
організаціях, що не ведуть квартирний облік, і перебувають на обліку у
виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, у тих випадках, коли
вони

Справа № 22ц -
14/07

Головуючий у першій інстанції:
Король Ю.А. Доповідач: Куштан Б.П.

забезпечуються
жилими приміщеннями вказаними підприємствами, установами, організаціями, жилі
приміщення надаються згідно з контрольним списком, який ведеться за місцем їх
роботи, у порядку черговості.

Відповідно до ст. 117 ЖК у разі визнання ордеру на жиле приміщення
недійсним з інших підстав (окрім випадку визнання ордеру недійсним унаслідок
неправомірних дій осіб, які одержали ордер) громадяни, зазначені в ордері,
підлягають виселенню з наданням раніше займаного приміщення або іншого жилого
приміщення, яке за змістом ч.2 цієї статті має відповідати за розміром і
благоустроєм наданому за ордером. У будь-якому випадку надається інше, а не
раніше займане жиле приміщення, якщо останнє зайняте на законних підставах (п.6
постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.85 р. № 2).

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 була прийнята на квартирний облік
рішенням Ужгородського міськвиконкому № 29 від 11.02.04 р. і перебувала в
загальному списку потребуючих поліпшення житлових умов працівників Ужгородської
ЦМКЛ під №15 (останньою). Ордер на квартиру АДРЕСА_1 виданий відповідачам на
підставі рішення міськвиконкому № 174 від 30.06.04 p., яке в
цій частині рішенням самого ж міськвиконкому №218 від 29.07.04 р. визнано
недійсним через порушення черговості надання жилих приміщень з боку профкому та
адміністрації Ужгородської ЦМКЛ (а.с.17,20-21,24,27).

Указане порушення полягало в першочерговому та за
відсутності згоди всіх перебуваючих на обліку працівників наданні відповідачам
квартири через важке матеріально-житлове становище, що суперечить вимогам
закону та Правилам (а.с.7-19,22,24-26).

Окрім цього, згідно з чинним рішенням Ужгородського
міськвиконкому № 124 від 28.05.03 р. договір найму на спірну квартиру було
вирішено укласти з ОСОБА_5 (а.с.23), за якою рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 21.12.05 p., що набрало законної сили, визнано право на це жиле
приміщення (а.с.23,46-47).

У контексті наведеного колегія суддів визнала, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються розписками
відповідачів (а.с.42-43) і положеннями ст. 39 ЦПК (щодо законного
представництва батьками своїх дітей), довідкою ЖРЕР від 07.12.05 р. (а.с.6),
рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.12.06 р. про відмову в позові
ОСОБА_3 та ухвалою апеляційного суду Закарпатської області, якою це рішення
залишено без змін, а також іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.І п.1,308, 313,314 ч.І п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

ухвалила:

1.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

2.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду від від 15
березня 2006 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.