Справа
№2-28/2007 рік.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

18 грудня
2007 року.                   м. Першотравенськ.

Першотравенський
міський суд Дніпропетровської обл. у складі головуючого             : судді Зайцева В.В.

при секретарі       : Фадєєвій Т.Б.

з участю
представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ВАТ «Павлоградвугілля»
шапки З.Д., представника відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Першотравенську Залогіної Т.С..

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про перерахунок сум
відшкодування шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових
обов'язків.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства
«Павлоградвугілля» про перерахунок сум відшкодування шкоди здоров'ю, просив суд
стягнути з відповідача  ВАТ «Павлоградвугілля»
на свою користь 44771,11 грн. в рахунок недорахованих щомісячних сум
відшкодування шкоди за період з 27.03.1995 року по грудень 2000 року, а також
9636,34 грн. в рахунок не донарахованої одноразової допомоги. В ході слухання
справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просить суд стягнути з
відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» суму 25927,78 грн. в рахунок недоплачених
щомісячних виплат відшкодування шкоди здоров'ю за період починаючи з 01.04.1998
року по 31.03.2001 року, суму 9636,34 грн. в рахунок недоплаченої одноразової
допомоги, а також просив  суд зобов'язати
відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» надати до ВВД  ФССНВУ в м. Першотравенську нову довідку про
розмір відшкодування шкоди здоров'ю станом на 01.04.2001 року в розмірі, який
буде визнано рішенням суду.

В ході
слухання справи в суді позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 повністю
підтримали уточнені позовні вимоги,
просять позов задовольнити, оскільки саме такий порядок нарахування та
виплат щомісячних платежів та одноразової допомоги був передбачений діючим
законодавством України, а відповідач невірно застосував законодавство, тому і
були зменшені виплати.

Представник
відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» позов ОСОБА_2 не визнала, пояснивши, що
позивачу було вірно нарахована одноразова
допомога та щомісячні платежі сум відшкодування шкоди здоров'ю,
тому  просить суд відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог.

Представник
другого відповідача - ВВД ФССНВНВ у м. Першотравенську позов ОСОБА_2 також не
визнала, вважає, що відповідачем були вірно нараховані та виплачувались суми
відшкодування шкоди, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних
вимог.

Вислухавши
думку сторін  та вивчивши матеріали
справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як було
встановлено в ході слухання справи позивач ОСОБА_2 перебував у трудових
відносинах з шахтою «Степова» ВАТ «Павлоградвугілля», працюючи ГРОЗ 5 розряду з
повним робочим днем в  шахті. Під час
роботи позивач був травмований. Вперше по даному трудовому каліцтву був
оглянутий на МСЕК 27 березня 1995 року, коли йому було встановлено утрату 25
відсотків професійної працездатності з діагнозом закрита черепно-мозкова
травма, в подальшому при переогляді на МСЕК 01.04.1996 року позивачу було
встановлено 50% втрати професійної працездатності.

Після огляду
ОСОБА_2 на МСЕК 27.03.1995 року шахта «Степова» нарахувала йому щомісячні
платежі та одноразову допомогу, виходячи
із середнього заробітку відповідного працівника по підприємству.

Починаючи з
27 березня 1995 року відповідач шахта «Степова», правонаступником якої є ВАТ
«Павлоградвугілля» проводила виплати щомісячного відшкодування шкоди по своїй
методиці в порушення ст. 11  Закону
України «Про охорону праці», а також п. п. 10; 22 «Правил відшкодування шкоди
завданої ушкодженням здоров'я…» затверджених постановою КМ України № 472 від
23.06.93 року з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно
до п.22 «Правил відшкодування шкоди…»,
середньомісячний заробіток для нарахування сум відшкодування потерпілому
втраченого заробітку /його відповідної частини/ визначається за бажанням
потерпілого за 12 або 3 останні повні календарні місяці роботи, передуючі
каліцтву, а при профзахворюванні
стійкій втраті працездатності.

Заробіток у
вказаний період підлягає коригуванню з урахуванням підвищення розміру
мінімальної заробітної плати, тарифних ставок,
посадових окладів працівників підприємств або індексації доходів  відповідно до чинного законодавства.

Відповідно
до вимог п. 25 «Правил…» - у разі повторного пошкодження здоров'я
середньомісячний заробіток, за бажанням потерпілого обчислюється за відповідні
періоди, що передували першому або повторному пошкодженню здоров'я. Розмір
відшкодування шкоди в цьому разі визначається ступенем (у відсотках) втрати
працездатності, що встановлюється МСЕК за сукупністю випадків ушкодження
здоров'я.

Відповідно
до абз. 3 п. 9 «Правил…» визначений розмір втраченого  заробітку або відповідна його частина залежно
від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності коригуванню в бік
зменшення не  підлягає.

Згідно
даних, наданих суду, які сторонами не оспорюються, заробітна плата позивача
ОСОБА_2 складала: червень 1992 року - 0,16 грн., липень 1992 року - 0,42 грн.,
січень 1993 року - 1,57 грн., лютий 1993 року - 1,33 грн., квітень 1993 року -
1,56 грн.,  липень 1993 року - 3,93 грн.,
серпень 1993 року - 4,27 грн., вересень 1994 року - 9,43 грн., березень 1994
року - 45,18 грн., квітень 1994 року - 44,17 грн., травень 1994 року - 46,73
грн., червень 1994 року - 54,37 грн..

З цих даних
виводимо середній заробіток позивача ОСОБА_2 для  нарахування страхових виплат, згідно п. 22
«Правил відшкодування  шкоди…» які діяли
на момент встановлення позивачу стійкої втрати працездатності.

Червень 1992
року - 0,16грн. х1.933х2.977х1.5х1.231х2.898х3х2.01 х2х3.167 =  188,18грн..

Липень 1992
року - 0,42грн. х2,977х1,5х1,231х2,898х3х2,01х2х 3,167 = 255,55грн..

Січень 1993
року -1.57грн. х1,5х1,231х2,898х3х2,01х2х3,167 = 320,88грн..

Лютий 1993
року -1.33грн. х1,5х1,231х2,898х3х2,01х2х3,167 = 271,83грн..

Квітень1993року
-1.56грн. х1,5х1,231х2,898х3х2,01х2х3,167 = 318,84грн..

Липень 1993
року-3.93грн. х2,898х3х2,01х2х3,167 = 435,00грн..

Серпень1993
року-4.27грн. х2,898х3х2,01х2х3,167 = 472,63грн..

Вересень1993року-9.43грн.
х3х2,01х2х3,167       = 360,17грн..

Березень1994року-45.18грн.
х2,01х2х3,167        = 575,20грн..

Квітень
1994року-44.17грн. х2,01х2х3,167        =
562,34грн..

Травень1994
року-46.73грн. х2,01х2х3,167        =
594,94грн..

Червень1994
року-54.37грн. х2,01х2х3,167        =
692,20грн.

5047,76 + 89,23
в/л.   : 12  = 428,08

Відкоригована
на дату МСЕК 27.03.1995 року середньомісячна вислуга років за попередні роки,
яка повинна враховуватися до середньомісячного заробітку становить:

в/р. 92р.
0,42грн. х1,5х1.231х2.898х3х2.01х2х3.167 = 85.84грн. : 12 х 8 = 57.23грн..

в/р. 93р.
7.54грн. х2,01х2х3,167 = 95.99грн. : 12 х 4= 31.99грн.

Таким чином
середній заробіток за 12 останніх повних місяців  роботи передуючих МСЕК, складає: 118,18 +
255,55 + 320,88 + 271,83 + 318,84 + 435,00 + 472,63 + 360,17 + 575,20 + 652,34
+ 594,94 + 692,20 = 5047,76 + 89,23 в/с : 12міс. = 428,08 грн..

Середній
заробіток за 3 останні повні місяці роботи становить: 692,20 грн. + 594,94 грн.
+ 562,34 грн. = 1849,48 грн. + 24,00 грн. висл. років : 3 міс. = 624,49 грн..

в/років
93р.  7,54грн. х2,01х2х3,167 = 95,99 грн.
: 12 міс. х 3 міс.  = 24,00 грн..

Тобто
середній заробіток з якого повинна була нарахована одноразова допомога та
щомісячні платежі за 25 % втрати працездатності становив: по праву вибору
найбільшого заробітку 624 грн. 49 коп. - за 3 останні повні місяці роботи.

При цьому
суд вважає, що позивачем вірно взято для нарахування виплат відшкодування шкоди
12 останніх повних  календарних місяців
роботи, передуючих каліцтву, оскільки це відповідає змісту п.22  Правил відшкодування шкоди, які діяли на
момент призначення відшкодування шкоди, оскільки для розрахунку
середньомісячного заробітку згідно вказаних вимог п.22 Правил приймаються до
уваги лише фактично відпрацьовані місяці, а частково відпрацьовані місяці
виключаються з розрахунку і замінюються послідуючими повністю
відпрацьованими.  Період часу, в якому
така заміна проводиться, не обмежується.

П. 23 Правил
відшкодування шкоди не виключає можливості застосу­вання п.22 Правил
відшкодування шкоди при розрахунку середньомісяч­ного заробітку потерпілого за
12 або 3 останніх повних календарних місяців роботи, оскільки він вказує лише
на те, які види оплати праці повинні враховуватися при розрахунку
середньомісячного заробі­тку, тобто ті види оплати праці, на які нараховуються
страхові вне­ски, зокрема це основна и додаткова заробітна плата в тій частині
на яку нараховуються страхові внески.

В основну заробітну
плату включаються крім оплати по тарифним ставках також доплати та
надбавки/зокрема доплати за суміщення про­фесій, розширення зон обслуговування
або збільшення об'єму робіт; ро­боту в важких та шкідливих умовах праці,
інтенсивність праці, роботу в нічний час, високі досягнення в праці, виконання
особливо важливої роботи та інше/, на які нараховуються страхові внески, а
додаткова заробітна плата, яка залежить від результатів роботи підприємства а
також працівників, включає різні види премій, винагород, других стимулюючих та
компенсаційних виплат, доплати та надбавки, неперед­бачені діючим
законодавством, але встановлені на підприємстві /зокрема премії за основні
результати господарської діяльності, ви­конанн­я особливо важливих робіт та
інше/, на які також нарахову­ються страхові
внески.

Одноразова допомога,
яка була повинна бути нарахована по­зивачу
становить: 624 грн. 49 коп.х 25% = 15612,25 грн., у той час як фактично
нарахована та виплачена одноразова допомога ста­новить суму 5975,91  грн., тобто недоплата по одноразовій допомозі
становить 15612,25 - 5975,91 = 9636,34 грн., яку і слід стягнути з
відповідача  на користь позивача.

Щомісячні платежі
позивачу ОСОБА_2 на момент первин­ного огляду
на МСЕК на 27 березня 1995 року повинні становити: 25 відсотків від
624,49 грн. становить 156,12 грн..

За період з дати
МСЕК 27.03.1995 року до 01 квітня 1996 року на
підприємстві відбувся ряд підвищень тарифних ста­вок на такі
коефіцієнти: з 01.06.1995 р. - 1.1;  з
01.09.1995 р. - 1.364;

Відкоригований
розмір щомісячних виплат відшкодування шкоди на
квітень 1996 року з  урахуванням
коефіцієнтів під­вищення тарифних ставок на підприємстві та за наявності 25%
втрати працездатності повинен був становити: 156,12 грн. х 1.1 = 171,73 х 1.364
= 234,24 грн.  щомісячно.

З 01.04.1996 року
позивачу встановлено при черговому переогляді
на МСЕК за наслідками цієї ж травми 50 відсотків втрати працездат­ності,
крім цього на шахті «Степова» з 01.04.1996 року було підвищено тарифні ставки
та посадові оклади на коефіцієнт 2.38. Отже щомісячні виплати відшкодування
шкоди за період часу з 01.04.1996 року
по квітень 1998 року повинні становити: 234,24 : 25% х 50% х 2.38 =
1114,98 грн..

В періоди з
01.07.1998 року: з 01.09.1999 року та з 01.07.2000 року на підприємстві шахта
«Степова»  відбулося зрос­тання
тарифних  ставок на коефіцієнти 1.1458;
1.286; та 1.368 відповідно. Перерахування щомісячного відшкодування шкоди на ці
коефіцієнти відповідно до вимог абз. 6 п. 28 «Правил…» доповненого постановою
КМУ № 1100 від 03.10.1997 року, не повинно проводи­тися, оскільки в
перерахунку  на 100% відшкодування шкоди
пе­ревищує середньомісячну заробітну плату відповідного праців­ника.

В той же час суд
дійшов висновку, що оскільки позивач ОСОБА_2 звернувся до суду тільки у квітні
2001 року, то і позовні вимоги слід задовольнити в межах строку по­зовної
давності, тобто слід стягнути з відповідача на ко­ристь позивача недоплачені
суми щомісячного відшкодування шкоди за 3 роки до звернення до суду, тобто за
період  часу з 01 квітня 1998 року по 31
березня 2001 року.

Недоплата по
щомісячним платежах позивачу ОСОБА_2 за період часу з 01 квітня 1998 року по 31
березня 2001 року склала: (1114,98 грн. х 36 місяців) - 14211,50 грн. (фактично
виплачено позивачу відповідачем за 36
місяців) =  25927,78  грн. яку слід стягнути з відповідача на
користь позивача.

Згідно до п.28 Правил відшкодування
шкоди в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1100 від 03 жовтня 1997
року перерахунок  розміру відшкодування
шкоди /втраченого  заробітку/ проводиться
у  разі зміни ступеня втрати професійної
працездатності і підвищені   тарифних
ставок (окладів) працівників госпрозрахункових підприємств,  а також заробітної платні відповідно до
колдоговору.

Перерахований або
нарахований розмір втраченого заробітку в пере­рахунку на 100% втрати
професійної працездатності не може бути біль­шим від середньомісячного
заробітку відповідного працівника /після
підвищення тарифних ставок/ за умови його роботи протягом повного  календарного місяця або в перерахунку на
повний календарний місяць роботи.

Згідно п. 21-1
Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від  27 березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ  за позовами про
відшкодування шкоди» із змінами і доповненнями від  8 липня і 30 вересня 1994 року середній
заробіток для відшкодування  шкоди
визначається відповідно до Правил, а якщо тарифною угодою   або колективним договором встановлений більш
пільговий порядок його  визначення,
застосовується цей порядок.

Таким чином, суд
вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача ОСОБА_2 25927,78
грн. в рахунок недо­плачених щомісячних сум, та 9636,34 грн. в рахунок недоплаче­ної
одноразової допомоги.

Іншого порядку на
який посилається представник відповідача діючим
на час відшкодування шкоди позивачу ОСОБА_2 завданої шкоди здоров'ю
передбачено не було, тому ці доводи пред­ставника відповідача суд не бере до
уваги.

Розглядаючи позовні
вимоги ОСОБА_2 стосовно зобов'язання відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» надати
до ВВД ФССНВУ в м. Першо­травенську нову довідку про розмір відшкодування шкоди
здоров'я ста­ном на 01.04.2001 року в розмірі який буде визначене рішенням суду,
суд вважає його таким що не підлягає задоволенню, оскільки згідно
інформаційного листа №6 виконавчої дирекції фонду соціального стра­хування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворю­вань України №480-08-1
від 22 березня 2007 року вбачається, що вико­навчі органи Фонду на місцях
зобов'язані приймати довідки (нові) про розміри щомісячних страхових виплат
потерпілим (членам їх сімей), що перераховані підприємствами самостійно, за
заявами потерпілих, на вимоги державних інспекторів праці, за рішеннями судів
через пору­шення законодавства з питань відшкодування шкоди за період до 1 кві­тня
2001 року.

Згідно
вищевказаного листа якщо судом встановлено новий розмір щомісячного
відшкодування шкоди ніж той, який був у потерпілого на 01 квітня 2001 року, то
рішення суду в цій частині є новою довідкою для виконавчого органу фонду і
повинне прийматися як нова довідка яка дає підстави для перерахування
потерпілому сум відшкодування шкоди починаючи з 01 квітня 2001 року. Тому в
суду немає підстав по­вторно зобов'язувати відповідача ВАТ «Павлоградвугілля»
надати до ВВД ФССНВУ в м. Першотравенську нову довідку про розмір відшкоду­вання
шкоди здоров'я станом на 01.04.2001 року в розмірі який буде визначене рішенням
суду і в цій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про
охорону праці», «Правилами відшкодування
шкоди…», суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з
відкритого акціонерного товариства «Павлоградву­гілля»  на користь ОСОБА_2 в рахунок не донарахованої
та невиплаченої одноразової допомоги 9636 (дев'ять тисяч шістсот тридцять
шість) гривень 34 коп..

Стягнути з
відкритого акціонерного товариства «Павлоград­вугілля»  на користь ОСОБА_2 в рахунок не донарахованих
та  невиплачених щомісячних платежів
починаючи з 01 квітня 1998 року по 31 березня 2001 року 25927 (двадцять п'ять
тисяч дев'ятсот двадцять сім) гривень 78 коп., а всього стягнути 35564
(тридцять п'ять тисяч п'ятсот шістдесят чотири) гривні 12 коп. (9636,34 грн. +
25927,78 грн.)

В  задоволені
решти  позовних  вимог
ОСОБА_2  відмовити.

Стягнути з ВАТ
«Павлоградвугілля» судові витрати в сумі 355 (триста п'ятдесят п'ять) грн. 64
коп. на користь держави.

Стягнути з ВАТ
«Павлоградвугілля» витрати на інформаційно-техні­чне забезпечення судового
процесу в сумі 1 (одну) гривню 50  коп..

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку по­дання заяви на апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне
оскарження може бути подано через Першотра­венський міський суд на протязі 10
днів з дня оголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд
на протязі двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання за­яви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається в строк, вста­новлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ :