Справа №2-368707
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

12 грудня 2007
р.                                      Солом'янський
районний суд м. Києва

в складі:
головуючого судді                         Оксюти
Т.Г.

при секретарі                                                Богуславець
І.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1доОСОБА_2 про стягнення боргу , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач,
17.10.2007 року, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з
відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних
в розмірі 31588, 00 грн., витрати пов'язані з оплатою державного мита в сумі
316,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
30,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. та витрати на
нотаріальне посвідчення довіреності представника позивача в розмірі 150,00 грн.

В обґрунтування
свої позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем
05.05.2005 року було укладено договір позики на суму 11350,00 грн., що
підтверджується письмовою розпискою, згідно якої відповідач зобов'язався повернути
позивачу до кінця 2005 року позичені кошти та сплатити додатково винагороду у
сумі 3200,00 грн., разом 14550,00 грн.

Зазначає, що
17.10.05 між ним та відповідачем укладено договір позики на суму 9528,00 грн.,
що підтверджується письмовою розпискою, згідно якої відповідач зобов'язався
повернути позивачу отримані кошти до 31.12.2005 р.

Звертає увагу на
те, що станом на 30.09.2007 р. відповідач не виконав своє зобов'язання, що й
змусило його звернутися до суду.

В судовому
засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач, в
судове засідання 12.12.2007 року не з'явився, будучи належним чином
повідомлений про день і час розгляду справи, про що в матеріалах справи є
повідомлення про вручення судових повісток та оголошення в газеті, про причини
неявки суд не повідомив. А тому суд на підставі п. 4 ст.169 ЦПК України вважає
за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його
відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

В судовому
засіданні встановлено, що 05.05.2005 року ОСОБА_2 - відповідач по справі, взяв
в борг у ОСОБА_1кошти у розмірі 11350,00 грн. терміном до кінця 2005 року та
зобов'язався сплатити позивачу винагороду у розмірі 3200,00 грн., що
підтверджується розпискою від 05.05.2005 року. (а.с.3)

Встановлено, що
відповідач 17.10.2005 року, взяв в борг у позивача кошти в розмірі 9528,00 грн.
терміном до 31.12.2005 року, що підтверджується розпискою від 17.10.2005 року.
(а.с. 4)

Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в
одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.
1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст.
1050 ЦК України,
якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
України.

Відповідно до ч.
1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.
2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом
встановлено, що станом на 30.09.20007 р. відповідач не виконав своє зобов'язання
згідно розписок від 05.05.2005 року та 17.10.2005 року, прострочення становить
638 днів (365 днів у 2006 р. і 273 днів у 2007 p.).

Встановлено, що
за час прострочення сплати боргу індекс інфляції у 2006 р. становив 111,6 % і
за січень - вересень 2007 р. 108,6 %, а за весь час прострочення (11,6 х
108,6): 100= 121,2%.

Таким чином з
урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних сума боргу по розписці
від 05.05.2005 р. становить 18397,00 грн.

Згідно ч. 1 ст.
4048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,
якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання
процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку
України.

Судом
встановлено, що станом на 31.12.2005р. облікова ставка НБУ становила 9,5 %, що
від суми позики, згідно розписки від 17.10.2005 p., становить
(9528*9,5:100)=905,00 грн.

Отже загальна
сума боргу по розпискам від 05.05.2007 р. та 17.10.2005 р. з урахуванням
індексу інфляції та трьох відсотків річних становить 31588,00 грн.

Згідно вимог
ст.ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є
пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові
докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами
доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи
викладене суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався,
як на підставу своїх позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст.
88 ЦПК України Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до
квитанції №54904 від 15.10.2007 року та квитанції №54902 від 15.10.2007 року
позивачем було спалено 316,00 грн. судового збору та 30,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. (а.с. 6-7)

Згідно довідки
від 16.10.2007 року позивачем було сплачено 150,00 грн. за нотаріальне
посвідчення довіреності представника позивача. (а.с. 10)

Відповідно до
ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання
безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу
встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590
«Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави».

Відповідно до
квитанцій № 3580 від 16.10.2007 року, позивачем були оплачені юридичні послуги
в розмірі 2000,00 грн. (а.с.6)

Таким чином, суд
приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню на користь
позивача повернення боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків
річних в сумі 31587,00 грн., витрати пов'язані з оплатою державного мита в сумі
316,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в
сумі 30,00 грн., витрати за нотаріальне посвідчення довіреності в розмірі
150,00 грн., а також витрати на оплату юридичних послуг в сумі 2000,00 грн., а
всього 34074,00 грн.

Згідно п. 4 ст.
169, ст. 224 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки
відповідача, повідомленого належним чином. Або причини неявки будуть визнанні
судом поважними, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення
справи.

Керуючись ст.ст.
625, 1046-1050 ЦК України,
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 «Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», ст. ст.
57, 59, 60, 62, 64, 84, 88, 169, 212, 213, 214, 215, 224, 228, 232 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ :

Позов
ОСОБА_1доОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути
зОСОБА_2 проживаючого за адресою: м. Київ, вул.АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1суму
боргу по договору позики з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків
річних в сумі -31587,00 грн., витрати пов'язані з оплатою державного мита в
сумі 316,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
в сумі 30,00 грн., витрати за нотаріальне посвідчення довіреності в розмірі
150,00 грн., а також витрати на оплату юридичних послуг в сумі 2000,00 грн., а
всього 34074,00 грн.

Рішення може
бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається в 10 денний термін з дня
проголошення рішення.

Рішення може
бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача,
яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії