У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

16 листопада 2007 року                                                                                     м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

в складі:

Левченка
Є.Ф.,  Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 15 червня 2007
року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2007 року,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до         ОСОБА_2 про визначення порядку
користування земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим, що на вона з
відповідачем являються співвласниками будинку АДРЕСА_1. Їй належить 51/100
частина будинку з відповідною частиною господарчих та побутових споруд і
будівель, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 8 серпня 2001
року, інша частина будинку належить відповідачу. Оскільки в добровільному
порядку встановити порядок користування земельною ділянкою не можливо,
позивачка просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15 червня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18 липня
2007 року позов ОСОБА_1 задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 15 червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18
липня 2007 року, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та
неправильне застосування судом норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_2 не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування  судом першої
та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням судом норм
матеріального та процесуального права і доводи скарги їх висновків не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Суворовського районного суду м. Херсона від 15 червня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук