Дело № 2-46/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 червня 2007 року
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого
судді Галкіна В.М.

при секретарі Туник
Т.В.

представника відповідача - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні   в м. Красноармійську   цивільну справу за позовом ВАТ
„Красноармійський динасовий завод" до ОСОБА_1 про розірвання договору
купівлі - продажу
квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ВАТ
„Красноармійський динасовий завод" пред'явив до відповідача ОСОБА_1 позов
про розірвання договору купівлі -
продажу квартири АДРЕСА_1

В обґрунтування
вимог за позовом вказав, що у відповідності до договору купівлі - продажу,
укладеного 22 грудня 2004 року між ВАТ
„КДЗ" - позивачем
по справі та ОСОБА_1 - відповідачем,
засвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №8170, позивач
зобов'язується передати у власність відповідача двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, відповідач в
свою чергу зобов'язаний сплатити позивачу 10000
грн. шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 280 грн. щомісячно в
строк до 22 грудня 2007 року, згідно
протоколу засідання Правління позивача від 03.12.2004 року №6
та Графіку погашення заборгованості, що є невід'ємною частиною цього
Протоколу.

У відповідності
до п.2.2 Договору загальна вартість квартири складає 3957,00 грн.

Графіком
погашення передбачено, що за станом на 25.09.2006
року відповідачу необхідно було оплатити 5600,00 грн., однак фактично оплачено 3840,00 грн., у зв'язку
з чим мається заборгованість в розмірі 1760,00
грн., що підтверджується Розрахунком суми заборгованості та прибутковими
касовими ордерами.

Дана квартира
належить позивачу на праві власності згідно договору купівлі -продажу від 12.08.2004 року за реєстром
№5100 і
підтверджується довідкою КП „Бюро технічної інвентаризації" від 15.06.2006 року №288.

Внаслідок
тривалого невиконання Відповідачем свого зобов'язання по сплаті чергового
платежу у встановлений Договором строк, позивач фактично позбавлений можливості
розпорядитися своєю квартирою шляхом її продажу новому покупцеві, а також
вимушений нести додаткові витрати по її утриманню.

На підставі
викладеного, позивач просив розірвати договір між ними та відповідачем про
продаж квартири в кредит з умовою про розстрочку платежу, а також покласти на
відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 51 грн. та витрати
на інформаційно - технічне
забезпечення в розмірі 30
грн.

В судовому
засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, та вказав, що з моменту
звернення в суд 28.09.2006
року по 18.06.2007 року з
боку відповідача погашення заборгованості, що мається та подальшої оплати
вартості квартири згідно графіку погашення заборгованості не здійснювалося, що
потягло збільшення боргу за вказаний період на 2520,00 грн.

Таким чином,
загальна сума заборгованості за станом на 18.06.2007
року складає 4280,00
грн., а саме:

80,00 грн. + 4200,00 грн. = 4280,00 грн., де

-2-

80,00 грн. - залишок боргу за
лютий 2006 року
(замість 840,00 грн. за
грудень 2005 року - лютий 2006 року включно,
сплачено 760,00 грн.
згідно прибутковим касовим ордерам №227
від 23.03.2006 року та №419 від 13.05.2006 року);

4200,00 грн. -
заборгованість за 15
місяців (з березня 2006
року по травень 2007
року включно, з розрахунку 280,00
грн. в місяць).

Будучи
начальником служби безпеки ТОВ „Аргус", відповідач виконував функції
начальника охорони, у зв'язку з чим з метою належного забезпечення збереження
майна підприємства та недопущення фактів крадіжки, особливо в нічний час доби, правлінням
прийнято рішення про продаж квартири на умовах розстрочки платежу.

Охорона об'єктів
позивача здійснювалася робітниками ТОВ „Аргус" на підставі договору від 01.06.2004 року №204/35 та наказом від 16.04.2004 року №24-к
відповідач прийнятий начальником служби безпеки ТОВ „Аргус".

Також наказом
позивача від 11.10.2004 року №381 к відповідач
прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів по сумісництву, а наказом
від 11.07.2006 року №271 к припинена його
робота по сумісництву на підставі поданої заяви про звільнення за власним
бажанням з основного місця роботи за ст.38 КЗпП України (наказ ТОВ „Аргус"
від 21.07.2006 року
№39-к).

Тобто в момент
укладення договору купівлі -
продажу квартири, сторони виходили з того, що після оформлення угоди
відповідач буде виконувати обов'язки начальника охорони підприємства, в тому
числі в нічний час з метою забезпечення схоронності майна, буде проживати в
даній квартирі без кожноденних поїздок в м. Донецьк та обратно.

Середньомісячний
заробіток ОСОБА_1 в 2005
році складав 691,49 грн., а
в 2006 році - 770,25 грн., крім того
на підприємстві працювала його дружина -
ОСОБА_4, середній заробіток якої складав 695,69 грн. При цьому на ім'я дружини відповідача зареєстрована
квартира АДРЕСА_2 на
підставі договору купівлі -
продажу квартири від 02.10.2006
року.

Дана обставина
свідчить про фінансову спроможність відповідача та підтверджує факт наявності у
нього матеріальної можливості та членів сім'ї (в даному випадку дружини) з
моменту укладення угоди по теперішній час виплачувати вартість квартири з
розрахунку 280,00 грн.
щомісячно.

Однак, з моменту
укладення угоди, відповідач неодноразово порушував свої зобов'язання з
щомісячної оплати вартості квартири в порядку встановленому Графіком погашення.

З моменту
звільнення та по теперішній час відповідач в квартирі не проживає і не
зареєстрований, особистий рахунок та право власності на своє ім'я не
переоформляв, витрати по сплаті житлово -
комунальних послуг не здійснює, житлом забезпечений. Крім того, на
підприємстві маються робітники, які потребують поліпшення житлово - побутових умов.
Тривалий час проживають в гуртожитку підприємства та відповідно претендують на
надання даної житлової площі.

Згідно ч2 ст.695
ЦК України, якщо
покупець не здійснює у встановлений договором строк чергового платежу за
проданий з розстрочкою платежу та переданий йому товар, продавець має право
відмовитися від договору та вимагати повернення проданого товару, а з
урахуванням вимог ст.651 ЦК
України договір може бути відповідно розірваний за рішенням суду за вимогою
одної зі сторін в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином,
ствердження представника відповідача про неможливість здійснення відповідачем
оплати за квартиру продану з розстрочкою платежу є безпідставними та
спростовуються наданими в суд доказами про середній заробіток відповідача,
членів його сім'ї та інформацією БТІ про придбання квартири в м. Донецьку.

При цьому у відповідності з ч.2 ст.651 ЦК України договір
може бути змінений чи розірваний за рішенням суду на вимогу однією зі сторін у
випадку істотного порушення договору іншою стороною. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок спричиненої цим шкоди інша сторона в значній
мірі позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

-3-

Позивач вважає, що
невнесення відповідачем на протязі більше 15
місяців оплати за квартиру в розмірі 4000,00
грн. згідно Графіку погашення, який є невід'ємною частиною протоколу
правління від 03.12.2004
року №6 (п.2.1
договору купівлі - продажу
Квартири) в значній мірі позбавило позивача грошових надходжень, на які він
розраховував при укладенні договору купівлі - продажу квартири, тому таке порушення відповідачем умов
договору є істотним.

На підставі
викладеного позивач просив розірвати договір купівлі - продажу квартири
від 22.12.2004 року
оскільки вони відмовляються від виконання вказаного договору, та зобов'язати
відповідача повернути передану йому квартиру у володіння позивача.

Будучи належним
чином повідомлений про день слухання справи, відповідач ОСОБА_1. в судове засідання
не з'явився.

Представник
відповідача позов не визнав, та пояснив, що на день розгляду справи в суді,
ОСОБА_1. виконав всі умови зазначеного договору, а тому не мається ніяких
підстав для його розірвання.

Вислухавши
пояснення сторін та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню за наступними підставами:

В судовому
засіданні встановлено, що 22
грудня 2004 року між
ВАТ „КДЗ" -позивачем
по справі та ОСОБА_1 - відповідачем,
був укладений договір купівлі -продажу
двокімнатної квартири АДРЕСА_1,
засвідчений приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №8170. Згідно договору
позивач зобов'язується передати у власність відповідача вказану квартиру, а
відповідач в свою чергу зобов'язаний сплатити позивачу 10000 грн. Вказана
сума на підставі протоколу №6
засідання Правління позивача від 03.12.2004
року та Графіку погашення заборгованості відповідач щомісячно зобов'язаний
виплачувати позивачу суму в розмірі 280
грн. до 22 грудня 2007 року (а. с. 6-9).

Вказаний графік
погашення суми вартості квартири підписаний головним бухгалтером ВАЗ
,ДДЗ". Підпис відповідача, який зобов'язаний був сплачувати вказані суми
відсутній, що свідчить про те, що відповідач не був належним чином повідомлений
про щомісячні вказані виплати. Інші будь -
які письмові докази, крім вказаного графіку, що свідчать про повідомлення
відповідача про сплату сум, також позивачем не надані.

Згідно платіжної
квитанції №1 від 18.06.2007 року відповідач
ОСОБА_1 в добровільному порядку перерахував в рахунок відшкодування
заборгованості за договором купівлі -
продажу 6165 гривень,
чим в повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання.

Суд також
звертає увагу на те, що в цей же день після виплати вказаної суми
заборгованості позивач звернувся в суд з уточненим позовом, тобто після
фактичного виконання договірних зобов'язань відповідачем.

У відповідності
до п.2.1 договору
купівлі - продажу
строк його дій закінчується 22.12.2007
року.

Оскільки
відповідач до спливу строку дії вказаного договору виконав належним чином всі
договірні зобов'язання, що його стосуються, то підстав для розірвання договору
не мається.

У відповідності
до ст.654 ЦК України
зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що і договір, що
змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи
не випливає із звичаїв ділового обороту.

Так як даний
договір купівлі - продажу
був укладений між двома сторонами, а саме між позивачем та відповідачем, то для
вирішення питання про його розірвання необхідна згода іншої сторони. В самому ж
договорі купівлі - продажу
якихось підстав для його розірвання, як в односторонньому, так і в
двосторонньому порядку не передбачено.

Суд не може погодитися з доводами позивача про те, що в
момент укладення договору купівлі -
продажу квартири, сторони виходили з того, що після оформлення угоди
відповідач буде виконувати обов'язки начальника охорони підприємства, в тому
числі в нічний час з метою забезпечення схоронності майна, буде проживати в
даній квартирі без

-4-

кожноденних   поїздок   в
м.   Донецьк   та
обратно, так як ці
умови в договорі купівлі -
продажу квартири не відображені.

Не переконливі
також доводи позивача в той частині, що відповідач у вказаній квартирі не
проживає та не проводить оплату комунальних послуг, так як відповідач є
власником спірної квартири, згідно вказаного договору купівлі - продажу, та це
його право, а не обов'язок проживати в ній чи тимчасово бути відсутнім, якщо ж
в нього мається заборгованість по оплаті комунальних послуг, то комунальні
служби вправі самі звернутися до суду з окремим позовом.

При вказаних
обставинах суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позову.

Керуючись
ст.ст.11, 15, 16, 391,
526, 610, 611, 615, 651, 653, 694, 695 ЦК України, СТ.4, 48 Закону України
,Про власність", ст.ст.212-215, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені
позову ВАТ «Красноармійсьтй динасовий завод» до ОСОБА_1 про розірвання договору
купівлі - продажу
квартири АДРЕСА_1 та
зобов'язання відповідача повернути позивачу спірну квартиру - відмовити.

Арешт,
накладений згідно ухвали суду від 24.04.2007
року, на квартиру АДРЕСА_1,
належну ОСОБА_1, згідно договору купівлі -
продажу від 22.12.2004
року, засвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського
нотаріального округу, по реєстру №8170,
- зняти.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК
України.