Справа № - 22 ц - 692                                           Головуючий
2007 року                                                                Боровик
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року квітня місяця 17 дня м. Полтава Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:
судді - Бондаревської С.М.

Суддів: Абрамова П.С., Триголова
В.М.

при секретарі:
Сулимки С.В.

з участю
адвокатів ОСОБА_1., ОСОБА_2.

представника
позивача ОСОБА_3.

відповідачів
ОСОБА_4., ОСОБА_5,
ОСОБА_6.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення
Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2006 року

по
справі за позовом Відкритого акціонерного товариства „Полтавагаз" до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про відшкодування збитків

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2006 року ВАТ „Полтавагаз" звернулося до суду з позовом до вищезазначених
відповідачів в якому просило визнати дії ОСОБА_5, ОСОБА_4., ОСОБА_6. винними та стягнути з них
на користь ВАТ Полтавагаз" матеріальні збитки в сумі 80795 грн. 80 коп. В обґрунтування
своїх вимог посилалось на те, що 07.10.2005 року під час проведення
газозварювальних робіт за адресою АДРЕСА_1 виникла пожежа, в ході ліквідації
наслідків якої ВАТ „Полтавагаз" були виконані ремонтно-відновлювальні
роботи чотирьох квартир за вказаною адресою та придбані речі замість
пошкоджених пожежею. За даним фактом проведено службове розслідування та
відповідно до акту комісії від 10.10.2005 року винними в пожежі було визначено
електрогазозварювальника ОСОБА_5., який під час виконання вогненебезпечних
робіт по встановленню газового лічильника був у нетверезому стані, майстра
ОСОБА_4., який не
організував безпечного проведення вказаних газонебезпечних робіт, а також
слюсаря ОСОБА_6., який порушив правила виконання газонебезпечних робіт,
перебував на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння. Загальна сума
витрат позивача по проведенню ремонтно-будівельних робіт та заміні пошкоджених
речей становить 80795 грн. 80 коп.

Рішенням
Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2006 року позов ВАТ
„Полтавагаз" про відшкодування збитків задоволено частково.

Ухвалено:
стягнути на користь ВАТ „Полтавагаз" з ОСОБА_5 завдану шкоду в сумі 75795
грн. 80 коп.

Стягнути
на користь ВАТ „Полтавагаз" з ОСОБА_4 завдану шкоду в сумі 5000 грн.

В
задоволенні позовних вимог ВАТ „Полтавагаз" до ОСОБА_6 - відмовити.

Стягнути
на користь ВАТ „Полтавагаз" з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 солідарно судові витрати в
сумі 838 грн. 00 коп.

З даним
судовим рішенням не погодились відповідачі ОСОБА_4. та ОСОБА_5., оскарживши його
в апеляційному порядку.

В
апеляційних скаргах, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права просили: ОСОБА_4. - змінити рішення
Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2006 року та повністю
відмовити в задоволенні позовних вимог до нього за безпідставністю; ОСОБА_5.
просив скасувати оскаржуване ним рішення і направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг, скасування
рішення місцевого суду з направленням справи на новий судовий розгляд з таких
підстав.

Відповідно
до ст. 303 ч.3 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно
п.5 ч.1 ст.311 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги, і цей недолік не був
і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Згідно з
вимогами ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в ході судового засідання.

Ухвалене
судом першої інстанції рішення не можна визнати законним та обґрунтованим.

Із
змісту позовної заяви вбачається, що предметом судового спору є шкода,
заподіяна товариству працівниками під час виконання ними своїх трудових
обов'язків.

Прийнявши
до провадження вказану позовну заяву, місцевий суд не звернув уваги на
неконкретність вимог в частині стягнення матеріальних збитків із відповідачів з
посиланням лише на ч.3 ст. 130, п.3 ст. 136, ст. 233 КЗпП України.

В заяві
взагалі не зазначено з кого саме, в якому розмірі та на підставі яких норм
матеріального права позивач прохає стягнути з відповідачів понесені ним
матеріальні витрати, як нічим не обґрунтовано і вимоги щодо стягнення шкоди в
солідарному порядку.

Місцевий
суд, всупереч положенню ч.1 ст. 11 ЦПК України, вийшов за межі заявлених вимог,
самостійно змінив підстави звернення позивача до суду і постановив судове
рішення на правилах встановлених ст. 134, 135-3, 138 КЗпП України, не
забезпечивши при цьому права відповідачів на заперечення позову із нових
підстав.

Крім
того, суд не мотивував рішення в частині визначення меж матеріальної
відповідальності відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4., не вказав підстав з яких на останнього покладена матеріальна
відповідальність за межами середнього місячного заробітку.

Не
перевірені та не досліджені судом належним чином докази про розмір понесених
відповідачем матеріальних збитків в зв'язку з проведенням
ремонтно-відновлювальних

робіт будинку по
АДРЕСА_1, пошкодженого внаслідок пожежі, в матеріалах справи відсутні дані щодо
їх обсягу та кошторису.

Не
розглянута судом вимога позивача про визнання винними дій відповідачів, яка
також є неконкретизованою.

Таким
чином, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права,
перешкоджають суду апеляційної інстанції дослідити обставини, які не були
предметом розгляду в суді, першої інстанції, тому рішення суду підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 311 ч.1 п.5, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення
Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2006 року - скасувати, а
справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі суду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом
двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.