Справа №2-192 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

29 січня 2007 року                                                                            Рівненський     районний     суд

Рівненської області в особі:

судді Красовського О. при секретарі Рижко О. з участю представника позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивачка
зазначає, що відповідач зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, що в смт.
Квасилів Рівненського району Рівненської області. Квартира була придбана
позивачкою згідно договору купівлі-продажу від 13.08.96 р. З липня 2001 року
відповідач залишив житло, та у квартирі не проживає. Позивачка просить визнати
відповідача таким, що втратив право на користування житлом - квартирою за
вищезазначеною адресою.

Позивачка
підтримала позов і дала суду показання про обставини, описані вище.

Відповідач позов
не визнав. Зазначає, що користувався і користується квартирою. Дійсно, він
тимчасово мешкає за іншою адресою, але зазначає, що має на це право. Не вбачає
підстав для задоволення позову.

Заслухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Як встановлено в
судовому засіданні, позивачці належить квартира АДРЕСА_1, що в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської
області. Квартира була придбана позивачкою згідно договору купівлі-продажу від
13.08.96 p., що посвідчений приватним нотаріусом Рівненського
міського та Рівненського районного нотаріального округів Рівненської області
ОСОБА_4, реєстровий № НОМЕР_1.

В квартирі
зареєстровані: ОСОБА_4 (дочка позивачки), ОСОБА_5 (онука), ОСОБА_6 (син),
ОСОБА_3 (відповідач).

Позивачка
пояснила, що протягом тривалого часу відповідач не проживає в квартирі, не
сдлачує за отримані комунальні послуги.

Свідок ОСОБА_7. (допитаний в
судовому засіданні за клопотанням позивачки) пояснив, що відповідач проживає в
іншій квартирі, вже більше двох років. Свідок часто буває в гостях сім'ї
ОСОБА_4 (доньки позивачки), проте він жодного разу не бачив у квартирі
відповідача.

Свідок ОСОБА_4,
донька позивачки та відповідача (допитана в судовому засіданні за клопотанням
позивачки) пояснила, що відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2001 року; інколи
користувався помешканням до 2005
року. Проте з 2005 року
відповідач взагалі не користується цією квартирою, а проживає в іншій квартирі
за іншою адресою. Свідок перерахувала речі, які були придбані за останні два
роки (побутові товари: телевізор, магнітола, мікрохвильова піч), та які
перебувають в їх помешканні. Додала, що має двоє дітей. Проте відповідач навіть
не знав, що в її сім'ї народилася ще одна дитина.

Відповідач по
справі стверджує, що постійно користується квартирою. Проте він не зміг
вказати, які саме побутові товари придбала сім'я його доньки, зазначивши, що за
останній рік нічого не купувалося. Також не зміг відповісти, скільки дітей має
його донька, та не зміг назвати імена цих дітей.

Суд також
звертає увагу на ту обставину, що копія позовної заяви з додатками та судова
повістка, які були направлені за місцем реєстрації відповідача, повернулася до
суду з відміткою „не було вдома, залишене повідомлення, адресат не
являється".

Відповідач
пояснив суду, що про час судового засідання йому стало відомо з публікації
оголошення в газеті „Вісті Рівненщини".

На підтвердження
сплати за житлово-комунальні послуги відповідач представив суду розрахункові
книжки. Проте останній платіж був проведений відповідачем більше як три роки
тому (24.07.03 p.).

Згідно акту
обстеження матеріально-побутових умов сім'ї позивачки (акт від 12.05.05 p.), відповідач не
проживає в квартирі; також в квартирі не виявлено його речей.

Свідок ОСОБА_8.
(допитана в судовому засіданні за клопотанням відповідача) пояснила, що в квартирі позивачки вона не була,
оскільки її син, відповідач переправі, там не живе. Останні 2-3 роки син
постійно живе на квартирі у ОСОБА_9. Свідок додала, що рровідує сина, привозила
йому продукти саме на квартиру ОСОБА_9.

Аналогічні
пояснення щодо непроживання ОСОБА_3. у квартирі позивачки надав суду свідок
ОСОБА_10, зазначивши, що в 2005
році відповідач прожив у квартирі два тижні. Після цього в квартирі він не
проживав і не проживає.

Відповідно до
частини 1 статті 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд критично
відноситься до показань свідків ОСОБА_9.,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 (допитані в судовому засіданні за клопотанням
відповідача) про те, що відповідач користується квартирою, проживає в ній; що
останнім часом його бачили в помешканні 2-3
місяці тому, оскільки свідки не змогли назвати час (число, місяць), коли
саме вони бачили відповідача в квартирі, за яких обставин.

Крім того,
частина пояснень цих свідків спростовується поясненнями інших свідків, та
свідка, допитаного за клопотанням відповідача, які змогли чітко підтвердити про
обставини непроживання відповідача в квартирі позивачки, назвавши при цьому час
та місце фактичного проживання ОСОБА_3. в іншому помешканні.

Суд вважає, що
виходячи з положень ст.ст. 71,
72 ЖК України, відповідач втратив право на користування житлом за місцем
проживання позивачки. Підстав для збереження за відповідачами житла, передбачених
ст. 71 ЖК
України, немає.

Відповідно до
статті 88 ЦПК
України, з відповідача на користь позивачки повинні бути стягнуті судові
витрати.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 88, 212,
214, 215, 217, 218 ЦПК України; ст.ст. 71,
72 ЖК України, суд, -

вирішив:

Позов
задоволити.

Визнати ОСОБА_3,
1962 р.н.,
таким, що втратив право на користування житлом у квартирі АДРЕСА_1, що в смт.
Квасилів Рівненського району Рівненської області, та належить ОСОБА_2.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 16
грн. - судові витрати.

Рішення набирає
законної сили через 10 днів з
дня проголошення, якщо його не буде оскаржено в апеляційному порядку. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення.

Рішення може
бути також оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження у випадку
подання апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення. У випадку неподання заяви про апеляційне
оскарження у 10-денний строк рішення
набуває законної сили після закінчення цього строку.

Якщо буде подано
заяву про апеляційне оскарження, але не подано в подальшому апеляційну скаргу в 20-денний строк, то рішення
набирає законну силу.

СУДДЯ:                      О.КРАСОВСЬКИЙ