Справа №22-503/2007 р.                           Головуючий
у 1 -ій інстанції Чаку Є.В.
31.                                               Суддя
- доповідач Дяченко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 липня 2007
року.

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у
складі:

Головуючого - Дяченко В.М.

Суддів                                                   -
Трушкова М.М., Салявіна С.В.

При
секретарі - Фік К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Відкритого акціонерного товариства
Комерційний банк "Славутич" про визнання дій неправомірними і
зобов*язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою заступника прокурора
Донецької області на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30
грудня 2005 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2005 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів.

Вказував,
що він є громадянином Литовської Республіки і з метою здійснення
підприємницької діяльності на території України на законних підставах набув
статусу фізичної особи-підприємця. 29 листопада 2005 року він уклав з
відповідачкою договір доручення на право представництва його інтересів, а 28
листопада 2005 року - угоду про відкриття рахунку та розрахунково-касове
обслуговування з банком-відповідачем. Згідно умов цього договору, банк,
зокрема, зобов* язаний
здійснювати для нього, як для клієнта, і за його рахунок купівлю-продаж
іноземної валюти на підставах визначених законодавством для розрахунків з
нерезидентами України за зовнішньоекономічними угодами. За зовнішньоекономічною
угодою від 28 листопада 2005 року він здійснює торговельні операції де
розрахунковою валютою є долар США. Для купівлі іноземної валюти, він 1 грудня
2005 року надав банку Заяву №1 на купівлю доларів США і всі необхідні
документи, зазначені в п.1 глави 1 розділу Ш Правил торгівлі, як підстави купівлі
банком для нього і за його рахунок на міжбанківському валютному ринку України
іноземної валюти для розрахунків за поточними торгівельними операціями. 6
грудня 2005 року відповідачка своїм рішенням відмовилася виконувати свої
обов*язки за договором доручення, оскільки банк-відповідач відмовився
виконувати заяву на купівлю іноземної валюти без утримання із суми в гривнях,
яка була перерахована на купівлю іноземної валюти, суми збору на
загальнообов*язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1,5% від суми
операції та перерахування її до Пенсійного фонду України, що підтвердив і своїм
письмовим повідомленням від 5 грудня 2006 року.

Вважаючи
дії банку-відповідача по відмові в задоволенні його заяви по купівлі іноземної
валюти необгрунтованими і посилаючись на норми Законів України "Про
загальнообов*язкове державне пенсійне страхування", "Про збір на
обов*язкове державне пенсійне страхування", норми ратифікованого 10 січня
2002 року Міжнародного договору України і Литовської Республіки про соціальне
забезпечення від 23 квітня 2001 року, а також посилаючись на те, що оскільки
він є громадянином іншої держави і не підлягає пенсійному забезпеченню в
Україні, тому і не є платником

додаткового
збору, а також не має найманих працівників, позивач просив суд зобов*язати
відповідачку виконати договір доручення, а банк-відповідача зобов*язати
виконати його заяву від 1 грудня 2005 року на купівлю іноземної валюти без
нарахування, утримання і вимоги сплати додаткового збору на обов*язкове
державне пенсійне страхування і на подальше не вимагати від нього доручення
банку на проведення цієї банківської операції.

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30 грудня 2005 року позовні вимоги
позивача були задоволені у повному обсязі.

Не
погоджуючись з цим рішенням і посилаючись в апеляційній скарзі на те, що суд
вирішив питання про права і обов*язки осіб, які не брали участь у справі,
зокрема, без представників Національного банку України і Пенсійного Фонду
України, які за ініціативою суду повинні були бути притягнуті до участі у
справі в якості третіх осіб, оскільки це стосується їх інтересів, заступник
прокурора Донецької області, діючи в інтересах держави в особі заначених
відомств, просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції, а
справу направити на новий розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

Заслухавши
суддю-доповідача, прокурора Кліменкову А.В., яка підтримала доводи апеляційної
скарги, відповідачку ОСОБА_2, представника банку „Національний стандарт"
Безсмертного С.Г. і представника Головного управління Пенсійного фонду України
в Донецькій області Азжеурова
В.А., які віднесли результати розгляду скарги на розсуд колегії суддів,
перевіривши матеріали справи у межах апеляційного оскарження і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи
на новий розгляд у той же суд в іншому складі суддів з таких підстав :

Згідно
зі ст. 311 ч.1 п.4 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб,
які не брали участь у справі.

Вирішуючи
спір, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач є громадянином
Литовської Республіки, набув статус і зареєстрований в Україні як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа-підприємець, але постійно проживає в
Литві і працює там за наймом,
то, згідно норм Міжнародного договору України і Литовської Республіки про
соціальне забезпечення від 23 квітня 2001 року, на нього не розповсюджується
законодавство України про соціальне, в тому числі і пенсійне, забезпечення і
він не зобов'язаний сплачувати збір у Пенсійний фонд України з операцій
купівлі-продажу валют, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Але з таким
висновком суду першої інстанції, як передчасним, колегія суддів не може
погодитися зважаючи на наступне :

Відповідно
до ст.ст. 6,13 Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного
регулювання і валютного контролю" №15-93 від 19 лютого 1993 року,
структура міжбанківського валютного ринку, а також порядок та умови торгівлі
іноземною валютою на міжбанківському валютному ринку визначаються Національним
банком України, який є головним органом валютного контролю, що здійснює
контроль за виконанням правил регулювання валютних операцій на території
України.

Статтею
12 цього Декрету передбачено, що валютні операції за участю резидентів і
нерезидентів підлягають валютному контролю.

Ці
обставини не врахував суд першої інстанції, не притягнув до участі у справі в
якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні
відповідача Національний банк України і своїм рішенням фактично підмінив
функції останнього у сфері проведення контролю операцій на міжбанківському
валютному ринку України.

Крім
того, як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції не притягнув до
участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету
спору на стороні відповідача і Пенсійний фонд України, прав і обов'язків якого
стосується рішення суду, оскільки, згідно ст. 11 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", такому страхуванню
підлягають в тому числі і іноземці.

Також із
пояснень в судовому засіданні апеляційного суду відповідачки ОСОБА_2
вбачається, що з позивачем вона не знайома, ніколи його не бачила, ніякого
договору доручення з ним не укладала і ніякого рішення про свою відмову від
виконання доручення йому не надсилала, а підписи під цими документами виконані
не нею.

При
таких обставинах рішення суду першої інстанції не може бути визнано колегію
суддів законним і обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.
303,307,311,313,314 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу заступника прокурора Донецької області задовольнити.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 30 грудня 2005 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з цього моменту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.