СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 травня 2007 року                                                                                                м. Чернівці

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

головуючого:
Чміля І.Х.

суддів:
Заводян К.І., Міцнея В.Ф.

секретаря: Орлецької Я.І.

за участю: ОСОБА_1 - відповідачки, її
представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування
моральної шкоди та про захист особистого немайнового права, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2004 року ОСОБА_3 звернулася до суду з
цим позовом до ОСОБА_1

Посилалася на
те, що 13 листопада
2004 року
близько 16 години,
з метою покупки зимового взуття вона зайшла в магазин «Денім», що розташований
по вул. О.Кобилянської, 8
в м. Чернівці. Оскільки зимового взуття в магазині не було, вона залишилася щоб ознайомитись з
асортиментом речей.

Під час її
перебування в залі магазину до неї підійшов працівник магазину чоловічої статі
і без попередження почав обшукувати її. На її запитання, що він робить, продавець відповів, що має підозру, ніби
вона щось вкрала. В цей момент до них підійшла власниця магазину ОСОБА_1
( відповідачка по
справі) і у грубій формі примусила її роздягнутися, щоб пересвідчитись, чи
немає в неї викрадених речей, а також показати сумку.

Цими діями
працівники магазину принизили її права як людини і споживача в присутності
сторонніх осіб і навіть не вибачилися за протиправні дії.

Справа № 22ц-336/2007р.                                                         Головуючий у І інстанції Савчук М.В.

категорія: 19                                                                              Суддя - доповідач Чміль І.Х.

Внаслідок цих
подій, в зв'язку з нервовим розладом вона змушена була звертатися за медичною
допомогою. Працюючи юристом на МПП «Дейсі-М» через
зазначені події втратила ділову активність і не в змозі була виконувати свої обов'язки,
тому 03.12.2004 року її звільнено з роботи.

При розгляді її
скарги в Управлінні в справах захисту прав споживачів працівник управління
запропонував їй з відповідачкою поговорити і вирішити все мирно. Однак
відповідачка одразу звинуватила її, що вона вигадала відсутність книги скарг, а
також заявила, що вона (позивачка) і її знайомий зайшли в магазин в стані
алкогольного і наркотичного сп'яніння та здійснювали неадекватні дії на протязі
двох з половиною годин.

Посилаючись на
викладене позивачка зазначала, що їй заподіяна моральна шкода і на її
відшкодування просила стягнути з відповідачки 20 000 грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2007 року у позові ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.
Вважає сумнівним висновок суду про те, що ОСОБА_4 не є працівником магазину, а
перебуває з відповідачкою в родинних відносинах. Проте з протоколу допиту
свідка ОСОБА_4 вбачається, що він фактично виконує всі обов'язки працівника
магазину і знаходиться з відповідачем в трудових відносинах.

В рішенні суду відсутній висновок
по суті позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки та її представника,
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у
позові ОСОБА_3 суд першої інстанції повно встановив обставини, що мають
значення для вирішення справи, визначив законодавство, яке повинно
застосовуватись у даному випадку та у відповідності із вимогами закону вирішив
цей спір.

Згідно ст. 23 ЦК України та п.
З постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №
4 під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними
діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні прав власності (
в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних
прав у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних
життєвих   зв'язків   через
неможливість   продовження   активного

громадського        життя,        порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відмовляючи у
позові суд першої інстанції правильно виходив з того, що діями, які вчинила
відповідачка, не була заподіяна позивачці моральна шкода. Такий висновок суду ґрунтується на повно
з'ясованих обставинах справи, у тому числі поясненнях позивачки.

Правильним є
висновок суду щодо дій ОСОБА_4, який не знаходиться у трудових відносинах з
позивачкою, а тому згідно ст. 1172
ЦК України, остання не може нести за
його дії або бездіяльність будь-якої відповідальності.

Безпідставними є
також доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права,
рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 208,
209, 212-215 ЦПК України, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення
Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 лютого 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена протягом двох місяців безпосередньо до
Верховного Суду України.