Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2- 22 2007 рік
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 січня 2007 року               Машівський районний суд
Полтавської області

у складі:                                     головуючого-судді        РЯДНИНИ В.М.

при секретарі                  ДУЗЕНКО
С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Машівського ЖКП про відшкодування
майнової і моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, -

ВСТАНОВИ В:

Позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до Машівського ЖКП про відшкодування майнової і
моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, мотивуючи свої позовні вимоги
наступним:

25 жовтня 2006
року о 19 год. вона
поверталася з магазину додому і впала в яму, яка була вирита на ділянці пішохідної доріжки (тротуару) біля будинку в якому
вона проживає, та не була огороджена.

З ями вона не могла вибратися самостійно, оскільки вона була досить
глибокою, її малолітня донька ОСОБА_2, 1995
року народження, яка поверталася разом з нею з магазину, стояла біля ями і
плакала. Вона дуже злякалася. ОСОБА_1 змушена була зателефонувати з мобільного
телефону своїй матері, для того, щоб вона допомогла їй вибратися з ями. Через
деякий час підійшла її мати і лише з її допомогою вона змогла вибратися з ями.

На другий день, 26 жовтня 2006 року вона
відчула запаморочення, її почало нудити, дуже боліла голова, хода її стала
хиткою.

27 жовтня 2006 року, не відчувши полегшення, а
навпаки погіршення стану здоров'я, вона звернулася до лікарів в Машівську
ЦРЛ.

Після проведення
медичного огляду, їй було призначено стаціонарне лікування в неврологічному відділенні Машівської ЦРЛ,
оскільки їй був встановлений діагноз: струс головного мозку, закрита
черепно-мозкова травма.

Таким чином з 27 жовтня 2006 року по 06 листопада 2006 року вона лікувалася стаціонарно в Машівській ЦРЛ.
Після відновного лікування була виписана додому в задовільному стані.

Після виписання її з лікарні, вона звернулася до начальника Машівського ЖКП
з проханням відшкодувати їй заподіяну матеріальну шкоду, яку вона
понесла на придбання ліків. Але її звинуватили в тому, що вона навмисно впала в
яму, яма ж вже після її падіння була огороджена.

Але, відповідно
до ст. 15 Закону
України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя
населення", підприємства, установи, організації ... при ... реконструкції та
технічному переобладнанні об'єктів і споруд будь-якого призначення ... зобов'язані
дотримувати вимог санітарного законодавства. Планування і забудова населених
пунктів ... повинна
передусім передбачати створення найбільш
сприятливих умов для життя, а також для збереження і зміцнення здоров'я
громадян.

Статтею 4 вказаного Закону
передбаченого, що громадяни мають право на : безпечні для здоров'я
і життя умови праці, побуту, відпочинку та навколишнє середовище; відшкодування
шкоди, завданої їх здоров'ю, внаслідок порушення підприємствами, установами,
організаціями, громадянами санітарного законодавства.

Таким чином внаслідок
порушення Відповідачем Закону України "Про забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення", зухвале, як на її думку, не визнання
своєї вини в тому, що виривши яму біля тротуару та не обгородивши її,
відповідач створював загрозу для життя та
здоров'я людей. В результаті таких його незаконних дій, вона впала в яму і
внаслідок цього було ушкоджене її здоров'я.

У відповідності
з ч. 1 ст. 1195, ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній
особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому витрати на придбання ліків і
моральну шкоду.

На її лікування
в період госпіталізації були придбані системи, бинти, шприци, таблетки,
лейкопластир та інше на загальну суму 541
грн. 49 коп., що підтверджується доданими до заяв товарними
чеками аптеки.

Крім того, їй
було завдано і моральну шкоду, яку вона оцінює в 3 000 грн. Вона полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з ушкодженням
здоров'я. З 1995 року
вона знаходиться під "Д" наглядом невропатолога, внаслідок
перенесеною нею ЗЧМТ та струсу головного мозку. Для стабілізації стану свого
здоров'я вона постійно приймає ліки. В жовтні 2005 року за рекомендацією обласного невропатолога її було
направлено на МСЕК де їй було присвоєно третю групу інвалідності. Внаслідок же
перенесеної травми після падіння в яму 25.10.2006 року, в якій було до того ж сміття, предмети небезпечні
для життя людини, металеві труби, її стан здоров'я погіршився. її одяг,
в якому вона була одягнена, став непридатним для носіння, оскільки вона
забруднила його в грязюку та ржав чину труб. її страждання посилилися після
того як її звинуватили, що вона навмисне впала в яму, хоча це падіння взагалі
могло спричинити її смерть. Так як зазначено вище, в ній стирчали труби, лежало
каміння. До того ж як зазначено вище, на час її падіння в яму, з нею була малолітня дитина, яка дуже злякалася і
плакала, їм було завдано душевного болю.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України та
інших норм законодавства, що регулюють ці правовідносини, моральна шкода,
завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується
особою яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини ... юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди
завдано ... ушкодженням
здоров'я...

Таким чином
внаслідок того, що відповідачем була вирита яма, яка не була огороджена , вона впала в неї
і було ушкоджено її здоров'я.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала і наполягала на його

задоволенні,
пояснившие судовому
засіданні, що 25.10.2006
року поверталась вечером
до дому

разом зі
своєю неповнолітньою дочкою. Сама незрозуміла як впала в яму, яку перед цим

викопав
Машівський ЖКХ , в зв'язку
з ремонтом теплотраси. Сама вибратись звідтілля не

змогла,
а тому зателефонувала своїй матері (яка неподалік працює в магазин) і вона

допомогла
вибратись з вказаної ями. Потім пішла додому і 27.10.2006 року, в зв'язку з

погіршенням
стану здоров'я звернулась до Машівської ЦРЛ. Позивачка доповнила, що працює

медичною
сестрою в цій лікарні і має 3 групу інвалідності, тобто хворіє на епілепсію.

Лікувалась
на денному стаціонарі з діагнозом -
струс головного мозку та закрита черепно-

мозкова
травма. Зверталась до директора        Машівського
ЖКХ, щодо добровільного

відшкодування
матеріальних збитків та моральної шкоди ,
завданої цією пригодою, однак в

задоволенні
їх було відмовлено.

Представник
відповідача Дєвкіна Н.В. (директор Машівського ЖКХ) з позовними вимогами
категорично не згідна і заперечує проти їх задоволення, пояснивши в судовому
засіданні, що дійсно напередодні 25.10.2006
року відбувся порив теплотраси, яка проходить рядом біля пішохідного тротуара. З першого ж дня
вирита яма була огорожена
красною стрічкою, яку було далеко видно прохожим громадянам. Директор
доповнила, що 27.10.2006
року дійсно вранці приходила позивачка до Машівського ЖКХ із заявою щодо
відшкодування збитків, але вона була в хорошому настрої і візуально вона не
була похожа на хвору
жінку, яка мала діагноз струсу головного мозку та закриту черепно-мозкову
травму. Коли їй було культурно відмовлено у вимогах, то вона сказала що піде до
Машівської ЦРЛ і звернеться за медичною допомогою. Директор ЖКХ Дєвкіна Н.В.
запитала її : "чому
вона звернулась до лікарні за допомогою тільки через дві доби, після пригоди ..?" І позивачка
ОСОБА_1 відповіла, що звернулась тоді, коли їй стало погано. При цьому вона
говорила, що свідків, коли вона впала в яму не було, тобто ніхто не бачив, а в
судовому засіданні чомусь називає двох свідків, які  начебто були очевидцями (ОСОБА_3 та
ОСОБА_4).  Вказані особи

не можуть бути свідками, оскільки являються близькими родичами позивачки.
Навіть коли лікувалась (з її слів) в Машівській ЦРЛ, то
вона її кожний день бачила в центрі смт. Машівки. Сама позивачка
цього не заперечує.

Заслухавши
сторони та вивчивши матеріали справи (витяг з історії хвороби ОСОБА_1,
виписного епікрізу із амбулаторної карти, товарних чеків, акту про нещасний
випадок невиробничого характеру та інших документів що маються в справі), суд
приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав :

- позивачка ОСОБА_1
після  пригоди,  яка сталась
з  нею  25.10.2006  року ,-звернулась
за медичною допомогою до Машівської ЦРЛ тільки через дві доби;

- відсутні
будь-які  докази, які  могли
стверджувати,  що  вона
отримала 25.10.2006
року тілесні ушкодження внаслідок падіння в яму теплотраси;

- яма
теплотраси   була  огороджена
красною  стрічкою до   закінчення
ремонту  на ній;

На підставі
вищевикладеного,    керуючись   ст.ст.
15, 30, 62, 202,
203, 209, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 -відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області на протязі двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення надруковано головуючим по
справі і є оригіналом.

Суддя Машівського райсуду              В.М. РЯДНИНА