Справа №22ц-965/07                                         Головуючий
у 1 -й інстанції Кваша С.В.
Категорія 5                                                          Доповідач
апеляційного суду Славгородська Н.П.
РІШЕННЯ

Іменем України

8 травня 2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Славгородської Н.П,

суддів: Базовкіної Т.М., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі Бобуйок І. Ф.,

за участю:

·
позивачки
ОСОБА_2,

·
відповідачки
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Миколаєві цивільну справу за  апеляційною   скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського
районного суду міста Миколаєва від 25 грудня 2006 року за  позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки
із майна, що є у спільній частковій власності,

УСТАНОВИЛА:

У лютому 2006 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Позивачка зазначала, що їй належить на праві власності в
порядку спадкування 1/4 частина квартири АДРЕСА_1, а 3/4 частини
цієї квартири належить відповідачці. Квартира складається з двох суміжних
кімнат, коридору та кухні і виділ у натурі її частки технічно неможливий, а
тому вона має право на одержання від відповідачки грошової компенсації вартості
своєї частки.

Посилаючись на
викладене, позивачка просила стягнути на її користь з відповідачки грошову
компенсацію ринкової вартості 1/4 частини квартири.

Рішенням
Заводського районного суду міста Миколаєва від 25 грудня 2006 р. стягнено з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/4 частини зазначеної
квартири в розмірі 33425 грн., а також стягнено з них обох по 15 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення і по 137 грн. 37 коп. судового збору.

Додатковим
рішенням того ж суду від 14 березня 2007 р. визнано за ОСОБА_1 право власності
на спірну квартиру.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 25 грудня 2006 р. скасувати і ухвалити
нове рішення. Апелянт посилається на те, що висновки суду не відповідають
обставинам справи, а саме, визначаючи розмір грошової компенсації суд виходив з
висновку будівельно-технічної експертизи, в якому ринкова вартість квартири
необґрунтовано завищена.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши наведені в скарзі доводи і
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 старої

2

забудови і
складається з двох суміжних кімнат, площею 17,2 і 14,7 кв.м., коридору площею 4
кв.м., кухні площею 9 кв.м. та санвузлу площею 2 кв.м. Вихід з кімнат
здійснюється через кухню в коридор. Квартира знаходиться у спільній частковій
власності відповідачки - 3/4 частини та позивачки - 1/4 частина, виділити яку у
натурі є технічно неможливим.

За таких
обставин та у відповідності до ст. 364 ЦК
України суд прийшов до правильного висновку про те, що позивачка має право
на одержання від співвласниці ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості своєї
частки.

Визначаючи
розмір грошової компенсації позивачці, суд виходив з визначеної
будівельно-технічною експертизою вартості спірної квартири в 148502 грн. при
вартості 1 кв.м. 627 доларів США.

Тоді як, згідно
ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і
оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Суд висновок експерта
ретельно не дослідив і не дав йому належної оцінки у сукупності з іншими
доказами.

Так, з висновку
експерта вбачається, що при розрахунку ринкової вартості спірної квартири була
взята запропонована через печатні видання до продажу ціна 2-х кімнатної
квартири на вул. Будьонного площею: загальною - 47 кв.м., житловою -28 кв.м.,
тобто експерт виходив з припустимої ринкової вартості цієї квартири (а.с.35).
Крім того, експерт не мав відомостей про додаткові дані технічної
характеристики цієї квартири і в якому саме місці вона розташована, що є
суттєвим для визначення ринкової вартості. Тому у експерта не було підстав,
вважати, що зазначена квартира може бути порівняна зі спірною квартирою.

Разом з цим, у
висновку експерта зазначено, що із узагальнення ринку пропозицій встановлено,
що вартість 2-х кімнатних квартир, розташованих в житлових будинках старої
забудови досліджуваного району, становить від 450 доларів США за 1 кв.м.
(а.с.34).

Експертними
комісіями товарної біржі „Нерухомість-Миколаїв" та універсальної товарної
біржі „Нерухомість Н" станом на листопад-грудень 2006 р. визначена середня
вартість 1 кв.м. загальної площі в м. Миколаєві аналогічних об'єктів відповідно
2185 грн., що еквівалентно 430 доларів США,
та 2146 грн., що еквівалентно 425 доларів США (а.с.74,75).

З договору
купівлі-продажу від 26 вересня 2006 р. квартири АДРЕСА_2, копія якого надана
відповідачкою, вбачається що вартість 1 кв.м. сусідньої квартири становила 1983
грн. 93 коп.

Враховуючи
зазначені обставини, колегія суддів вважає, що при визначенні дійсної вартості
спірної квартири необхідно виходити з 450 доларів США, що відповідає
2272 грн. 50 коп., за 1 кв.м., яка зазначена у висновку експертизи. Тоді
вартість квартири буде складати 106580 грн. (2272,5 грн. х 46,9 кв.м.), а без
врахування вартості проведеного відповідачкою капітального ремонту - 91778 грн.
2).

Таким чином, на
користь позивачки підлягає стягненню грошова компенсація за 1/4 частину
квартири в розмірі 22944 грн. (91778:4).

У відповідності
до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають розподілу між сторонами.

Ціна позову
складала 37126 грн., установлена експертом вартість 1/4 частини квартири без
відрахування вартості ремонту, яку просила стягнути позивачка, а тому при
пред'явленні позову вона повинна була сплатити судовий збір у сумі 371 грн. 26
коп. Сплачено позивачкою лише 59 грн. 50 коп. Позов задоволено частково на суму
22944 грн., а тому з відповідачки підлягає стягненню 229 грн. 44 коп. судового
збору, а різниця 82 грн. 32 коп. (371,26-229,44)-59,50) підлягає сплаті за
рахунок позивачки.

3

Позивачкою
понесені витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, у сумі 480 грн. і
відповідачка повинна відшкодувати їй пропорційно до розміру задоволених вимог
297 грн. 60 коп.

При пред'явленні
позову не були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи у сумі 30 грн., які підлягають стягненню: з позивачки -13 грн. 20 коп.,
а з відповідачки -16 грн. 80 коп.

Враховуючи
викладене та у відповідності до п. 3 ч. 1
ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні.

Керуючись
статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Заводського районного суду міста Миколаєва від 25 грудня 2006 р. змінити.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 22944 грн. грошової компенсації вартості належної їй
1/4 частини квартири АДРЕСА_1, 297 грн. 60 коп. судових витрат, а всього 23241
грн. (двадцять три тисячі двісті сорок одну) 60 коп., в дохід держави 229 грн.
44 коп. судового збору та 16 грн. 80 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

З ОСОБА_2
стягнути 82 грн. 32 коп. судового збору і 13 грн. 20 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Додаткове
рішення того ж суду від 14 березня 2007 р. залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але протягом двох місяців з дня
набрання законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного
Суду України.