УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

6 лютого 2007 року                                                                                                   м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючої: Готри Т.Ю.,

суддів : Леска В.В., Мацунича
М.В.,

при
секретарі: Карбованець
М.В., з участю : ОСОБА_2,
представника заявників ОСОБА_3 та представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому засіданні заяву відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку на апеляційне
оскарження рішення Тячівського районного суду від 18 вересня 2003 року в цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, де 3-я особа Дібрівська
сільська рада Тячівського району, про вступ в управління спадковим майном та
скасування свідоцтва про право власності на будинок,-

встановила:

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника
ОСОБА_3 звернулися до апеляційного суду з заявою про поновлення процесуального
строку на апеляційне оскарження рішення Тячівського районного суду від 18 вересня 2003 року, яким
ОСОБА_4 продовжено строк на прийняття спадщини за заповітом від 20 лютого 1987 року на спадкове
майно, а саме будинок АДРЕСА_1 та
скасовано свідоцтво на право власності НОМЕР_1
від 31 січня 2003 року видане
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1. Заявники
посилаються на те, що ними пропущений процесуальний строк з поважних причин.
Одночасно ними подана апеляційна скарга.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3,
яка також представляє інтереси і ОСОБА_1, заяву підтримали, вимоги викладені в
ній просили задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заяву не
визнала, просила в задоволенні такої відмовити.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи
заяви та матеріали справи, колегія судців вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Справа № 22ц-110/07

Головуючий у першій інстанції:
Решетар В.І.

Доповідач: Готра Т.Ю.

Номер рядка статистичного
звіту:  26

Як убачається з матеріалів справи 18 вересня 2003 року судом
першої інстанції проголошено рішення.

Відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які не були присутніми в
судовому засіданні при розгляді справи,
місцевий суд, у відповідності до вимог ст.216 ЦПК України (в редакції 1963 року), копію судового рішення надіслав наступного ж дня 19 вересня 2003 року (а.с.42), що стверджується супровідним листом суду,
а також довідкою Тячівського вузлу зв»язку від 18.01.2007 року, згідно якої 21
вересня 2003 року
було відправлено конверт за адресою АДРЕСА_1 по
реєстру НОМЕР_2.

Таким чином, наведені докази свідчать про належне виконання судом першої
інстанції вимог ст.216 ЦПК України (в редакції 1963 року).

Що стосується причин пропуску строку, то такий заявниками пропущений без
поважних причин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1 двічі, а саме 02.02.2004 року вперше та 15.04.2004
року вдруге звертався до суду з
письмовими заявами про видачу йому копії рішення і двічі отримував такі,
що стверджується його власноручними записами про отримання копії рішення та
підписами на цих заявах (а.с. 44,
47). Тому посилання заявника на те, що він вперше довідався про судове рішення
тільки 15.04.2005 року та
не володіє українською мовою є безпідставними, як і посилання ОСОБА_2 на те, що
вона вперше про наявність такого рішення
довідалася тільки 6.10.2005 року, так як заявники є подружжям,
і їй повинно було бути відомо про судове рішення принаймні після того, як
ОСОБА_1 отримав його копію і за це розписався.

Окрім цього, 21 липня 2004 року заявником
ОСОБА_1 була укладена угода з адвокатом
ОСОБА_6 про складання апеляційної скарги на вищезгадане судове рішення і адвокат
знайомився з матеріалами справи (а.с.45-46).

Таким чином, заявники мали можливість подати апеляційну
скаргу на вказане судове рішення ще у липні-серпні 2004 року, з
урахуванням того, що ОСОБА_1 з 22.07.2004
року по 29.07.2004 року
перебував на стаціонарному лікуванні в Закарпатському обласному кардіологічному
диспансері, а ОСОБА_2 з 28.01.2003
року по 28.08.2005 року за
кордоном, якби уповноважила на це свого чоловіка чи будь-когось іншого, а не у
жовтні 2005 року.

Відповідно до ч. 1 ст.73
ЦПК України суд поновлює строк, встановлений законом, за клопотанням сторони
або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Враховуючи, що заявники поважних причин пропуску строку на апеляційне
оскарження рішення Тячівського районного суду від 18 вересня 2003 року не навели,
тому колегія суддів вважає, що в задоволенні їх заяви про поновлення строку
слід відмовити, а апеляційну скаргу на рішення суду залишити без розгляду.

Керуючись
ст.ст.73, 294 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

В задоволенні заяви
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі їх представника ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 в особі їх представника ОСОБА_3 на
рішення Тячівського районного суду від 18
вересня 2003 року - залишити без
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня
набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуюча:

Судді: