Справа
№2-668/2007р.
Справа
№ 2-3979 / 2006 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З травня 2007
року.

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Алфьоровій
Т.М. при секретарі  Савченко В.Ю. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення
аліментів на чоловіка.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою про стягнення аліментів на себе, вказуючи на те, що відповідач
у справі - його
колишня  дружина, шлюб з якою було
розірвано 23.10. 2006 року.
Проживали разом з 17.04.1970
р. Він є інвалідом 3-ї
групи і його пенсія щомісяця, складає 454
грн. Пенсії йому  недостатньо
для  проживання і підтримки здоров'я, а
відповідач має можливість надати йому матеріальну допомогу у розмірі 400 грн., так як її
заробітна плата це дозволяє.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнала повністю і пояснила, що з позивачем не проживає з травня 2006 року, так як
відносно неї ОСОБА_1. застосовував фізичне насильство, ображав, влаштовував
сварки. В жовтні 2006 року
шлюб вони розірвали. Зараз вимушена проживати у сина, а позивач проживає в їх
квартирі. За цей час ОСОБА_1 продав їх сумісний автомобіль і гроші поклав до
банку. Вважає, що аліменти не повинна сплачувати відповідачу у порядку ст.75
Сімейного кодексу України, по перше позивач негідно поводився під час шлюбних
відносин, по друге - він
отримує пенсію, яка  забезпечує йому
прожитковий мінімум.

Вислухавши сторони та перевірив
матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні, сторони були одружені з 17.04.1970
року. Шлюб був розірваний 23.10.2006
року.

Згідно зі ст. 76 Сімейного
кодексу України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона
стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня
розірвання шлюбу .

Згідно ст. 75 Сімейного
кодексу України - право на
утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної
допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.2 зазначеної статті
непрацездатним є той із подружжя, який
досяг пенсійного віку, встановленого законом або є інвалідом 1, 2 або 3 групи.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду
довідку 07.06.06 року - відповідно до
якої він є інвалідом третьої групи до 1.07.2007р., тому він відноситься до
категорії непрацездатних.

Згідно ч.4 ст. 75 Сімейного
кодексу України - один із
подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата
,пенсія, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого
законом .

2

В матеріалах
справи є довідка з Пенсійного фонду про доходи позивача - пенсія його
складає на квітень 2007 року 457,50 грн.

Відповідно до ст. 65 Закону України « Про державний
бюджет України на 2007 рік « прожитковий
мінімум на 2007 рік для
осіб, які втратили працездатність, з 1
квітня становить 359
гривень.  З огляду на те, що пенсія
позивача перевищує прожитковий мінімум, суд вважає, що позивач не може вимагати
утримання з колишній дружини.

Згідно з п. 5
ст. 75 Сімейного
кодексу України - права на
утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах. У
зв'язку з надані доказами, суд вважає, що позивач дійсно негідно поводився у
шлюбних відношеннях. Цей факт підтверджується як поясненнями свідків так і
самого позивача.

Свідок ОСОБА_3
пояснив в судовому засіданні ,що через поведінку батька, мати вимушена
проживати у нього. У період зареєстрованого шлюбу він її ображав, бив, вона
ходила з синцами.

Свідок ОСОБА_4 пояснила в судовому
засіданні, що
проживаючи по сусідству і знає, що позивач застосовував насильство відносно
своєї дружини ,ображав , вона ходила з
синцями. Навесні 2006 року
вона була свідком, як відповідачка просила про допомогу, ОСОБА_1 її не
відпускав і застосовував насильство. Із- за її втручання були відкрити двері і
тільки тоді відповідачка могла вийти із квартири. На шиї у неї були сліди від
рук. Після чого ОСОБА_2 змушена переїхати жити до сина.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили
в судовому засіданні, що знають відповідачку тривалий час, особливе коли вона
ще працювала в дитячому саду і тоді вона приходила на роботу із синцями і
змушена ночувати з дітьми в дитячому саду або в подруг.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 визнавав той факт, що іноді застосовував фізичне насильство, відносно
відповідачки але пояснює це тим ,
що відповідачка дратувала його і він не здержував себе в застосуванні
насильства відносно неї.

При таких обставинах, суд вважає за необхідне в позові
відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 75,76 ,79 80 Сімейного
кодексу України ст.ст. 10,11,60,
209, 212,213,215 ЦПК України ,суд ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.
Харкова. Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано, якщо після подачі заяви про апеляційне
оскарження апеляційна скарга не подана -
після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, у разі подання
апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий -
суддя -