ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ
вступна та резолютивна частини)
Лисичанський міський суд Луганської області
У складі: головуючої
судді                                      Чернобривко Л.Б.
При се крутарі судових
з участю представника
позивача                          ОСОБА_1
розглянувши у відкритому
судовому засіданні  цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про  визнання права власності  на1/2 частину квартири,
Зважаючи на складність  у викладенні повного рішення суду, пов»язаного
з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на
що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити  його вступну
та резолютивну частини.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60,209,
212-215, 218 ЦПК України,   ст.  368ч.3, 370 ЦК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про  визнання права
власності  на1/2 частину квартири
Визнати за ОСОБА_3 право власності
на ½ частину квартири АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського
міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня після
його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк. Апеляційна
скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження до Лисичанського міського суду.

Суддя:

2-5048/2007

Р
ІШ Е Н Н Я

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

26 грудня 2007 року
Лисичанський міський суд Луганської області

У складі: головуючої
судді
Чернобривко Л.Б.

При се крутарі судових
засідань
Семікній К.А

з участю представника
позивача                          ОСОБА_1

представника
відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні  цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про  визнання права власності  на1/2 частину квартири,

в с т а н о в и в :

позивачка звернулась до
суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на ½ частину
квартири, пояснивши, що з ОСОБА_7 перебувала в зареєстрованому шлюбі з
16.01.1959 року. Спірнп квартира АДРЕСА_1 була надана виконкомом Лисичанської
міської ради 02.12.1968 року  відповідно
ордера 32.  В період шлюбу ці квартира
була викуплена на підставі договору купівлі-продажу від  06.10.1992 року та зареєстрована на її
чоловіка ОСОБА_7 11.01.1999 року шлюб між сторонам було розірвано. Пізніше в
1999 році її колишній чоловік зареєстрував шлюб з   іншою жінкою. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. У
зв»язку з тим, що після смерті чоловіка відкрилась спадщина на яку претендують
спадкоємці, в тому числі і на вказану спірну квартиру, тому вона змушена була
звернутись з цим позовом до суду.

У судовому засіданні позивачка
підтримала позов і просила його задовольнити.

Представник позивача в
судовому засіданні позов також підтримала, просила його задовольнити,
посилаючись на те, позивачка  перебувала
у шлюбі з 1959 року з ОСОБА_7  Квартира
АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_7 разом з сім»єю на
4 осіб відповідно рішення ОПК 09.12.1968 року. В період викупу
квартир,  вона була викуплена ОСОБА_7
відповідно договору купівлі-продажу і зареєстрована на його ім »я  06.10.1992 року.  Таким чином позивачка придбала право
власності на квартиру. 11.01.1999 року
шлюб між сторонами було розірвано і ОСОБА_7 зареєстрував новий шлюб з
ОСОБА_4.  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.  Після його смерті відкрилась    спадщина, в тому числі і спірна  квартира. Заяви на спадщину подали Шепеленко,
дочка та син померлого. Позивачка вважає, що оскільки квартиру було  викуплено в період шлюбу з ОСОБА_7 вона має
право на ½ частину квартири. Після розірвання шлюбу ні позивачкою, ні
ОСОБА_7 не ставилось питання про розділ майна, її чоловік був прописаний в  цій квартирі, квартиру нікому не відчужував,
тому просить визнати за позивачкою право на ½ части квартир АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що вона перебувала у шлюбі з
ОСОБА_7 з 1999 року.  ОСОБА_7 був
прописаний в квартиріАДРЕСА_1, утримував цю квартиру. З   позовом не згодна, бо її чоловік купив
будинок для дочки, всі вони знаходились на його утриманні, позивачка не
працювала, він купив їм будинок в с. Боброво, а
квартиру  залишив за собою. Після
смерті чоловіка вона звернулась до нотаріальної контори  з заявою про прийняття спадщини, яка
залишилась після його смерті, в тому числі на спірну квартиру. Не отримала
свідоцтво про право на спадщину, бо знаходилась на тримісячних курсах.

Представник відповідачки
ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно
спірна квартира АДРЕСА_1 на момент шлюбу була приобретена та
зареєстрована на ОСОБА_7 Позивачка  в той
час не ставила питання про визнання за нею права власності на цю квартиру
.  Не ставилось нею це питання також і
коли розглядалась справа про розірвання шлюбу між сторонами.  ОСОБА_7 дозволив позивачці проживати в цій
кварти, але ніяких   прав на спірну
квартиру  їй не передавав.  Квартира була придбана за його кошти. В
теперішній час ОСОБА_4 має право заявляти право на частину майна її чоловіка,
тому що вона перебувала з ним у шлюбі.

Відповідачка ОСОБА_6 в
судовому засіданні позов визнала, пояснивши , що останній час її батько ОСОБА_7
проживав з нею, вона його поховала. Не заперечувала, щоб за її матір»ю ОСОБА_3
було  визнано право власності на ½
частину квартири.

Відповідач  ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився,
прислав  до  суду телеграму в якій просив розглянути
справу без його участі,  з позовом
згодний.

Допитна в судовому
засіданні свідок ОСОБА_8  показала, що
сім»ю ОСОБА_3 знає з 1969 року. В них була нормальна сім»я, але потім подружжя
розірвали шлюб.. В спірній квартирі залишилась проживати позивачка та їх дочка
з чоловіком.  ОСОБА_7 приїздив в цю
квартиру. Перебував у поганому стані,
говорив, що проживає у дочки ОСОБА_6. Свою частину на дітей не
переписував.  Коли вона стала йому
говорити,що його дружина буде вимагати житло, сказав, що він купив їй
квартиру.  Його колишня дружина
позивачка, сама не могла себе обслуговувати, бо в неї на одній нозі протез, а
друга нога травмована.  Позивачка постійно
проживає в спірній квартирі.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона з позивачкою сусіди. Більше 40 років вона
прожила з ОСОБА_7 у шлюбі, а потім шлюб розірвали. Позивачка не працювала, бо в
неї протез і вона допомагає  їй купувати
ліки. Стан її здоров»я не дуже гарний. Їй відомо, що ОСОБА_7 мав іншу сім»ю,
йому стало погано і його забрала до себе дочка, а через деякий час він помер.

Суд досліджує надані
докази:

Копія свідоцтва про
шлюб,  копія договору купівлі-продажу
від  06.10.1992 року,  копія ордера,
довідка паспортної служби,  копія
рішення суду від 11.01.1999 року, копія свідоцтва про смерть, довідка БТІ,  довідка нотконтори.

Суд, заслухавши  пояснення сторін, їх представників, свідків,
дослідивши  матеріали справи,  вважає, що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлені такі
факти і відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що
позивачка та ОСОБА_7 перебували у шлюбі з 16.01.1959року ( а.с.5).  Згідно з ордером № 32 09.12.1968 року ОСОБА_7
була на  квартира АДРЕСА_1 на склад сім»ї
4 чоловіка( а.с.9) , яку відповідно договору купівлі-продажу від 06.0.1992 року
( а.с. 6-7)на  була придбана. В квартирі
відповідно довідки паспортної  від
23.10.2007 року  були зареєстровані
ОСОБА_7 та ОСОБА_3( а.с.10).  11.01.1999
року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було розірвано.  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер( а.с12).

Відповідно довідки № 2026/1
від 06.12.2007 року   нотаріальної
контори  після смерті ОСОБА_7,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,  21.05 2007 року з заявою про прийняття
спадщини та видачу с свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась
дружина померлого - ОСОБА_4, 26.07.2007 року надійшла заява про прийняття
спадщини та видачу свідоцтва про на спадщину за законом від дочки померлого
-  ОСОБА_6, 17.10.2007 року надійшла
заява про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на   спадщину за законом від сина померлого -
ОСОБА_5.

Відповідно до ст.  368 ч.3 ЦК України майно,  набуте подружжям за час шлюбу,  є їхньою спільною сумісною власністю, якщо
інше не встановлено договором або законом.
Суд вважає, що   квартира АДРЕСА_1  згідно
договору купівлі-продажу  була
придбана ОСОБА_7 під час перебування його у шлюбі з позивачкою,  а значить  є
сумісною власністю подружжя. Ні під час розірвання шлюбу , ні
пізніше,  ні позивачка , ні ОСОБА_7 на
ставили питання про розподіл майна , в тому числі і  спірної квартири. Померлий  ОСОБА_7 був
зареєстрованій в цій квартирі до часу його смерті.   Після
смерті ОСОБА_7до нотаріальної контори з заяви про прийняття спадщини
звернулись дружина  померлого ОСОБА_4 та
діти померлого, позивачка звернулась до суду за захистом свої прав, визнанням
за нею права на ½ частину спірної квартири.

Оскільки у спільній сумісній власності,
вважається, що частка кожного із співвласників у праві спільної сумісної
власності є рівними, суд вважає позов таким, що підлягає  задовленню.

Керуючись ст.ст.10, 11,
60,209, 212-215, 218 ЦПК України,
ст.  368ч.3, 370 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6про  визнання права
власності  на1/2 частину квартири
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ½
частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського
міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня після
його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк. Апеляційна
скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження до Лисичанського міського суду.

Суддя: