У х в а л а

іменем   україни

8 листопада
2007 року                                                                            м. Київ

Суддя Верховного Суду України Романюк Я.М., розглянувши
касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування                    від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропілля на
рішення Добропільського міськрайонного суду від 12 липня 2007 року та рішення
апеляційного суду Донецької області від 25 вересня         2007 року у справі за позовом ОСОБА_1
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропілля про
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропілля про
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду від 12 липня 2007 року позов
задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 15000 грн. моральної
шкоди.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 25 вересня 2007 року
рішення суду першої інстанції змінено, суму моральної шкоди зменшено до 9000
грн.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати судові рішення,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття касаційного
провадження відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що позивачу стійку втрату професійної працездатності
вперше встановлено висновком МСЕК від 19 травня 2005 року.

Задовольняючи позов та визначаючи розмір грошової суми у відшкодування
моральної шкоди, місцевий суд виходив з фактичних обставин справи, характеру й
глибини фізичних та душевних страждань позивача, істотності вимушених змін у
його життєвих стосунках та додаткових зусиль, необхідних для організації життя
позивача, а також з того, що на спірні правовідносини поширюється дія ст.ст. 21
та 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності”.

Зменшуючи розмір відшкодування, апеляційний суд обґрунтовано виходив з
фактичних обставин справи та з того, що визначена місцевим судом, сума
моральної шкоди є надмірною.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.
Добропілля у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропілля про
відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                  Я.М.
Романюк