Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
розглянувши у  попередньому судовому засіданні в м. Києві 17
грудня   2007 року справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням, вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням,
відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кіровського районного суду м. Донецька від 9 січня 2007 р. та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 8 червня 2007 р. ,
в с т а н о в и л а:
У 1998 році ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просив відповідачку ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у
користуванні квартироюАДРЕСА_1. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням
Кіровського районного суду м. Донецька від 29 грудня 1997 р. його вселено у
зазначену квартиру,  проте відповідачка
продовжує чинити йому перешкоди у вселенні та користуванні квартирою. З
урахуванням змінених та доповнених позовних вимог, просив не чинити йому
перешкод у користуванні квартирою, вселити його у квартиру, встановити порядок
нею користування та відшкодувати йому моральну шкоду, завдану тривалим
розглядом справи, неможливістю проживати у квартирі, та тим, що ОСОБА_2, за
його твердженням,  нанесла йому тілесні
ушкодження, коли він намагався самостійно вселитися у квартиру.
Справа судами розглядалась
Рішенням  Кіровського районного суду м. Донецька від 9
січня 2007 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області
від 8 червня 2007 р., позовні вимоги задоволені частково. Ухвалено вселити
ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1, виділено йому у користування ізольовану кімнату,
підсобні приміщення залишено у спільному користуванні. У задоволенні позовних
вимог про відшкодування моральної шкоди відмовлено через їх недоведеність.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення в частині відмови у задоволенні
позову про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на невідповідність висновків
суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального
права, порушення норм процесуального права та ставить питання про ухвалення
нового рішення про задоволення його позову в цій частині.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для
скасування  судових рішень  відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час  розгляду  справи
в  касаційному   порядку
суд перевіряє  в  межах
касаційної  скарги  правильність застосування судом першої  або
апеляційної  інстанції  норм
матеріального  чи
процесуального  права  і
не  може  встановлювати або (та) вважати
доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні   чи відкинуті   ним,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що судом допущено порушення або неправильне
застосування норм  процесуального та
матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л
а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 9
січня 2007 р. та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 8 червня 2007
р.  відхилити і зазначені рішення
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.