Справа №
РІШЕННЯ           Іменем України

29 січня    2007 року                                                Сторожинецький
районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючої судді             Дячук О.О.

при секретарі               Беспятчук
М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах свої та ОСОБА_2
Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області про відшкодування шкоди
завданої неправомірними діями правоохоронних органів ,-

З 'Я С У В А В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області про відшкодування шкоди
завданої неправомірними діями правоохоронних органів зазначивши ,що 17.09.2004 року її син ОСОБА_2 знаходився на заняттях у ліцеї № 4 м. Сторожинець ,
0 11 год.ЗО хв з уроку української мови на прохання
оперуповноваженого групи кримінальної міліції у справах неповнолітніх райвідділу ст. лейтенанта міліції ОСОБА_7 його викликала
секретарка директора школи, який в той момент в школі не перебував . ОСОБА_7 забрав дитину з школи і наказав сісти до автомобіля , в якому знаходився шофер та ст. оперуповноважений групи кримінальної
міліції у справах неповнолітніх райвідділу ст.л-нт ОСОБА_8. Поїхавши в
автомобілі до гаражів ,
що розташовані біля школи , ст.л-нт ОСОБА_8 почав вимагати у дитини сказати , куди він дів шкатулочку та гроші , які він ніби
викрав у сусідів ,
причому погрожував дитині засунути пальці в двері , якщо він не признається. Дитина сказала ,що вона не знає , про яку
шкатулочку та гроші йде мова .після цієї розмови працівники міліції разом з
ОСОБА_2 приїхали до позивачки в перукарню , Дитина викликала її на вулицю , де
їй представився п. ОСОБА_7, та показав своє посвідчення . після чого
запропонував проїхати разом з дитиною в райвідділ для дачі показань і
відібрання відбитків пальців у її малолітнього сина .

О 17год.00 хв. в райвідділі ОСОБА_7
у її присутності допитав її сина ОСОБА_2 в частині його анкетних даних і не задав жодного питання ,щодо крадіжки відносно якої
її дитину забрали в міліцію . ОСОБА_1 відмовилась підписувати такий протокол , після чого ОСОБА_7 зім'яв його та викинув у сміття.

Жодного процесуального рішення про причетність сина
ОСОБА_1 до крадіжки ,
вчиненої у її сусідки ОСОБА_3 прийнято не було , вибачень з боку працівників міліції не надійшло. Але в школі , де навчався ОСОБА_2,
діти сприйняли його виклик до міліції, як достовірний доказ того , що він вчинив злочин.

20.09.2004
року ОСОБА_1 звернулась до начальника Сторожинецького
РВУМВС із проханням повідомити ,'їй чому без її відома і без відома директора
школи забрали дитину зі школи , чому проводились бесіди
незаконним способом .На що їй була дана відповідь ,що дії працівників міліції
були виправдані ситуацією . Після розмови з
начальником Сторожинецького РВУМВС позивач звернулася до прокуратури з заявою
та скаргою про неправомірність дій працівників міліції під час проведення
дізнання за фактом крадіжки чужого майна у відношенні її малолітнього сина . На, що в свою чергу вона отримала відповідь від 04.11.2004 року про те ,що в діях оперуповноваженого групи кримінальної міліції у
справах неповнолітніх райвідділу ст. лейтенанта міліції ОСОБА_7 будь .яких
порушень не виявлено ,
а ст. оперуповноваженого групи кримінальної міліції у
справах неповнолітніх райвідділу ст. лейтенанта міліції ОСОБА_8 за нетактовне
ставлення до громадян притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Внаслідок вищезазначених дій працівників міліції ОСОБА_2
було завдано моральної шкоди яка виразилась у тому ,що у нього стався
психологічний стрес ,
дитину турбували головні болі , відчуття страху ,
нудота , блювота , стенокардія ,
виникла постійна плаксивість , неспокійні сни ,
небажання ходити до школи в зв'язку з тим ,що з нього
сміються діти .
29.09. 2004 року позивач звернулася у Сторожинецьку районну лікарню
де дитині поставили діагноз неврозоподібний стан . З 04.10.2004
року по 18.10 2004 року дитина перебувала
на лікуванні у відділенні реабілітації дітей з органічним ураженням ЦНС ОЛДЛ № 2 з діагнозом після стресовий розлад. Після лікування дитині рекомендовано
постійний нагляд лікаря- психіатра . Після лікування за рекомендацією
лікаря-психіатра, щоб уникнути подальших психологічних травм у дитини , його
перевели з 20.10.2004 року до іншого навчального закладу Сторожинецької ЗОШ №1
.

Внаслідок вищезазначених неправомірних дій працівників
міліції позивачу було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 266,90 грн.
,що включає в себе втрату заробітку в сумі 102,50 коп., в зв'язку з
необхідністю взяти позачергову неоплачувану відпустку  на час хвороби дитини строком на 14 днів , витрати на купівлю необхідних ліків на суму 100 грн., на проїзд до лікарні в м. Чернівці - в сумі 64,40
грн.

Крім матеріальних збитків вказаними діями працівників міліції позивачці та
її сину ОСОБА_2 було завдано і моральну шкоду , яка виразилась у їх стражданнях внаслідок психологічного впливу на дитину
.що призвело до необхідності змінити місце навчання , погіршення відносин з оточуючими людьми, позивач була змушена водити дитину
по лікарнях ,
багато часу витратила на оформлення позову ,збирання
доказів. Моральну шкоди позивач оцінює в розмірі 9700,00 грн.

На підставі наведеного позивач просить зобов'язати Сторожинецький РВ УМВС
України в Чернівецькій області відшкодувати їй матеріальну шкоду в розмірі
266,90грн. (двісті шістдесят шість грн.. 90 коп.), та моральну шкоду в розмірі 9700,00 грн. (дев'ять тисяч сімсот грн..).

Суд ухвалою від 10.05.2006
року залучив до участі у справі Державне казначейство у
якості співвідповідача.

В судовому засіданні позивач позов підтримала посилаючись
на обставини викладені вище.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, та суду
пояснив ,що по перше Державні органи , як юридичні
особи несуть юридичну відповідальність лише за своїми договірними
зобов'язаннями .
Держава не відповідає по зобов'язаннях держаних організацій
.Тобто Фінансуванням райвідділу не
передбачені видатки , для відшкодування громадянам моральної та матеріальної
шкоди .По друге незаконних дій зі сторони працівників Сторожинецького
райвідділу відносно сина позивачки не проводилось .У райвідділ надійшло
повідомлення про вчинення крадіжки у сусідки ОСОБА_1 З метою перевірки вказаного повідомлення працівники міліції
проводили опитування , зокрема у неповнолітніх , які навчаються у ліцеї. Коли хотіли опитати ОСОБА_2, то він
відмовився давати пояснення , і забажав давати
пояснення у присутності свої матері .В зв'язку з цим його повезли до матері на
роботу ,
але так , як вона була зайнята їй
було запропоновано прийти у райвідділ з сином для дачі пояснень наступного дня.
Коли позивачка з'явилась з сином , то після
заповнення анкетних даних позивачка та її син відмовились від пояснень . Після цього ніяких заходів з ними не проводилось .Ніхто з працівників
міліції її сину не погрожував і не правомірні дії не вчиняв .Тим більше ,що
висновком службового розслідування зазначено , що з боку працівників Сторожинецького районного відділу порушень чинного
законодавства не допущено .Отже ніякої шкоди синові позивачки не спричинено , ні моральної, ні матеріальної. Просить в позові
відмовити повністю .

Представник Державного казначейства в судовому засіданні позов не визнав , та зазначив ,
що позивачка вимоги до Державного казначейства не
пред'явила ,
та звертає увагу суду на те ,що держава несе
відповідальність за моральну шкоду , якщо шкоду
завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження , незаконного притягнення до кримінальної відповідальності , незаконного застосування , як запобіжного заходу
тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання , незаконного накладення адміністративного
стягнення у вигляді арешту , або виправних робіт .Зазначених порушень закону
допущено не було, Що до позовних вимог відносно Сторожинецького РВ
покладається на розсуд суду  .

Суд вважає ,
що позов підлягає до часткового
задоволення .

Судом встановлено ,що 17.09.2004 року син позивачки
ОСОБА_2 знаходився на заняттях у ліцеї № 4 м. Сторожинець ,о 11
год.30 хв з уроку української
мови на прохання оперуповноваженого групи кримінальної міліції у справах
неповнолітніх райвідділу ст. лейтенанта міліції ОСОБА_8 його викликала
секретарка директора школи, який в той момент в школі не перебував . В учительській ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де знаходилась і
секретар директора, почали опитування неповнолітнього ОСОБА_2 про крадіжку .Коли він виявив бажання давати
пояснення у присутності матері, вони його повезли до неї на роботу .Але по дорозі зупинившись , для покупки хліба , вони розмовляли з неповнолітнім та ОСОБА_8 пригрозив йому, що якщо він не
віддасть гроші та шкатулку то він засуне його пальці у двері. В зв'язку з тим ,що його мати була зайнята їм було запропоновано прийти у
райвідділ з сином для дачі пояснень наступного дня. За цей час син розказав
позивачці про розмову та погрози на його адресу .Тому коли позивачка з'явилась
з сином ,
то між нею та працівниками міліції виник інцидент .Про
вказані порушення позивачка написала скаргу , в зв'язку з чим
ст. лейтенанту міліції ОСОБА_8 за нетактовне ставлення до громадян була
винесена догана.

Вищевказане підтверджується
показами свідків :

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні суду показала , що вона являється класним керівником ОСОБА_2 В той час коли його забирали з
уроків працівники міліції її не поставили про це до відома Зазначила ,те ,що їй
було відомо ,що питання про переведення ОСОБА_2 в іншу школу стояло ,ще до того
, як його забрали працівники міліції зі школи . Перевід в іншу школу то була воля батьків, а не необхідність.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні суду показала , що вона працює у школі практичним психологом . Зазначила ,що вона проводить бесіди з дітьми по вказівці класного керівника
. Особисто з ОСОБА_2 вона не спілкувалась , але у неї є
соціальні дослідження попереднього психолога , який працював у школі з , яких вбачається , що ОСОБА_2 у класі діти недолюблювали .Також зазначила ,що після того
випадку ,
як ОСОБА_2 забрали працівники міліції зі школи до неї
особисто ніхто не звертався з приводу його психологічних проблем , ні класний керівник ні мати хлопчика .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала , що вона являється секретарем ліцею де навчається ОСОБА_2. В той день коли прийшли працівники міліції до школи директора не було . Вони вимагали ,щоб вона привела ОСОБА_2 і вона це зробила . В учительській де знаходилась вона , два

працівника
міліції про щось питали неповнолітнього ОСОБА_2 він щось їм говорив , вона не звертала увагу на те . Потім сказали
,що він буде говорити в присутності матері і вони його забрали до неї на роботу
.їй не говорили ,
щоб привести якогось вчителя .
Вона себе вважає винною за те, що
відпустила неповнолітнього з працівниками міліції
без дозволу класного керівника.

Покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд не приймає до уваги , оскільки вони є працівниками Сторожинецького РВ , тобто знаходяться в службовій залежності відповідача , зацікавлені в розгляді справи. Окрім того саме ОСОБА_8 вчинив неправомірні
дії відносно неповнолітнього ОСОБА_2: почав опитувати без педагога чи
вихователя , а по дорозі до роботи його матері погрожував засунути його пальці
у двері , також між показами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є суперечності . Так ОСОБА_7
спочатку пояснив ,що опитували дитину при вчителеві , потім сказав ,що не
пам'ятає, пояснив , що до роботи матері неповнолітнього їхали 3-4 хвилини ніде
на зупиняючись , та не розмовляючи , тоді як ОСОБА_8 в даних раніше показах
пояснив ,що вони зупинялись купляти хліб та розмовляли.

Посилання відповідача на те .що спілкування міліціонерів
з малолітнім 17.09.2004 року
не виходило за рамки закону , а проводилось у
присутності інших людей ,
не знайшло свого підтвердження . Оскільки опитувати неповнолітніх вони повинні в присутності педагога , вихователя ,батьків без присутності інших людей .Такі дії, які уже зазначались вище підтверджені показами свідка ОСОБА_6

Як вбачається з матеріалів справи ,
дитина вірно вказала всі обставини,
а саме .
хто його викликав ,
де і про що з ним розмовляли , що і підтверджується
показами свідка ОСОБА_6
, а також вказав куди їхали по дорозі , де зупинялись ,
те ,
що йому погрожував працівник міліції і який саме . Потім в райвідділі неповнолітній вказав саме на ОСОБА_8

За таке нетактовне ставлення до громадян . а саме по вище вказаному факту , ОСОБА_8
притягнуто до дисциплінарної відповідальності . про ,що свідчить лист № 42/п -457 від 28.10.2004
року .Висновок службового розслідування від 09.08.2005 року та наказ №
71 від 23.08.2005 року суд не приймає до
уваги ,
оскільки висновок базується на поясненнях ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 ,
який і допустив нетактовне ставлення , а на підставі висновку був виданий наказ .Окрім того суд зазначає ,що
висновок та наказ були видані вже близько року після подій . які зазначаються в позові , і в той час коли у суді
розглядалась вказана цивільна справа уже сім місяців .

Як вбачається з матеріалів справи 17.09.2004 року було спілкування неповнолітнього ОСОБА_2 з працівниками міліції і саме
після такого спілкування ,
дитині стало гірше , як ствердила
позивачка .
Після огляду лікарів його було госпіталізовано 04.10.2004 року з діагнозом «
Після стресовий розлад» , який підтверджується випискою - епікризом від 22.10.2004 року .
Останнє вказує на спричинення дитині моральної шкоди . Посилання в дебатах представника відповідача про те , що довести факт отримання психічної травми може лише висновок психолого -психіатричної експертизи не обгрунтоване , оскільки відповідач при розгляді справи не заперечував правдивість виписки - епікрізу ,
а тільки вину в нанесенні моральної шкоди . Окрім того не заявляв клопотання проведення вказаної експертизи .

Відповідно до ч. 1
ст. 1172 Цивільно Кодексу
України юридична особа відшкодовує шкоду , завдану її

працівником під час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків .   Згідно        п.5        Постанови

Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992
р. крім загальних підстав , передбачених нормами цивільного законодавства , відповідальність юридичної особи настає у випадках ,коли особа ,з вини якої
заподіяна шкода .знаходиться з даною організацією у трудових відносинах , і шкода заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових)
обов'язків .Як вбачається з матеріалів справи на час заподіяння шкоди ОСОБА_8
виконував обов'язки ст. оперуповноваженого групи кримінальної міліції у справах
неповнолітніх Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області та
перебував у трудових відносинах з Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій
області .
Тому відповідальність по відшкодуванню шкоди, завданої ОСОБА_8 повинен нести Сторожинецький  РВ УМВС України в Чернівецькій області.

При стягненні моральної шкоди суд приймає до уваги , характер дитини ,
його стан здоров'я ,також обсяг страждань та їх
тривалість .При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що дитині
спричинена моральна шкода в сумі 1700 грн. (одна
тисяча сімсот).

Щодо спричинення матеріальної шкоди ,
то позивачка не надала суду докази .
А саме :
відсутній наказ, розпорядження чи інше , що підтверджувало би
знаходження позивачки у відпустці без збереження заробітної плати і в зв'язку з
чим .Окрім того відсутні довідки про вартість лікування , і про те ,
що ліки позивачка купляла за свої кошти .Позивачка також
не представила суду білети за проїзд до міста Чернівці , які би підтвердили її витрати.

На підставі викладеного суд вважає , що позовні
вимоги по стягненню матеріальної шкоди , є безпідставними
і підлягають відмові в задоволенні.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями
,діями   чи бездіяльністю посадової особи
органу державної влади, Автономної Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень , відшкодовується державою . Керуючись ст.ст. 209,212-125 ЦПК України, та ст.ст.  1167 ,1172,1174 ЦК України ,
п.5.

Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992
р.,
Постанова Пленуму ВС України

«
Про судову практику про відшкодування моральної шкоди « суд,-

РІШИВ:

Позовні  вимоги
ОСОБА_1   в  інтересах своїх та  ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду в сумі 1700 грн.
(одна тисяча сімсот гривень ),спричинену працівником міліції Сторожинецького РВ
УМВС.

В позовних вимогах до Сторожинецького РВ УМВС про
стягнення матеріальної шкоди відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Заява про апеляційне оскарження рішення суду подається до
Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд
протягом 10 днів з
дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається  в тому ж порядку, протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.