Справа №2-401/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28
листопада 2007 року
м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

в складі головуючої - судді Корсун О.М.,

при секретарі - Салієнко Н. В.,

з участю
прокурора Алещенко Н. П.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача
ОСОБА_2., (фізичні особи),

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3. в травні 2007 року
звернувся до суду  з позовом до ОСОБА_4
про визнання права власності на нерухоме майно.

У
судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив, 13 березня
2005 року ОСОБА_3. уклав з ОСОБА_4. угоду про купівлю-продаж її гаража з
оглядовою ямою, що розташований по АДРЕСА_1. ОСОБА_4. запропонувала йому
грошові кошти за вказаний гараж не сплачувати, а виконати деякі роботи, а саме:
зробити та встановити вхідні двері до її квартири, привезти та встановити
пам'ятник та оградку на могилі її покійного чоловіка. Крім того ОСОБА_3.  робив ремонт машини її покійного чоловіка за
свої власні кошти.  Гараж ОСОБА_4. був
побудований на підставі рішення виконавчого комітету Пирятинської міської ради
№138 від 15.06.1983 року, але правовстановлюючого документа після будівництва
гаража ОСОБА_4. на нього не оформила.  У
березні 2005 року він виконав свої зобов'язання по вищевказаному договору і
почав   користуватися гаражем. В даний
час вирішив документально оформити своє право власності на гараж, але в зв'язку
з тим, що ОСОБА_4. не узаконила відповідним чином побудований гараж, та не
зареєструвала його у встановленому законом порядку. Просить суд визнати за ним
право власності на гараж "А-1" з оглядовою ямою, що  розташований по АДРЕСА_1.

Представник
відповідача з позовом не згідний,
заперечує проти позову, пояснив, що звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на самочинне будівництво може лише власник цього
майна. ОСОБА_3. не є власником гаража, власником вказаного майна є ОСОБА_4. і
не може бути розписка підставою для визнання права власності. Гараж оцінений в
більшу ціну, ніж послуги, які виконані ОСОБА_3., витрати понесені ним є
незначними. ОСОБА_4 на момент написання розписки була вже інвалідом, їй не було
куди звернутися за допомогою крім як до ОСОБА_3.  Також пояснив, що ОСОБА_4. заперечує проти
того, що ОСОБА_3. ремонтував її автомобіль.

Прокурор
з позовом не згідна, пояснила, що ОСОБА_3. не мав права звертатися до суду з
відповідним позовом, так як це право має сама відповідач ОСОБА_4., як власник
гаража, а також вказала на недійсність договору в зв'язку з тим, що він був
укладений внаслідок збігу тяжких обставин, як пояснив сам ОСОБА_3. Просить
відмовити ОСОБА_3. в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши  показання сторін, прокурора,  вивчивши матеріали справи, суд не знаходить
підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом
встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Пирятинської міської
ради №138 від 15.06.1983 року (а.с.4) було побудовано гараж ОСОБА_4.    13.03.2005 року ОСОБА_4. написала розписку
ОСОБА_3. на гараж (а.с.5), згідно якої за взаємною згодою зробили бартер, вона
йому гараж, а він зробив двері вхідні одинарні, привіз та встановив пам'ятник
та оградку, але за пам'ятник та оградку платила сама ОСОБА_4.  Відповідач
своєчасно не оформила, правовстановлюючі документи та не зареєструвала
своє право власності на вказаний гараж (а.с.6-9). За даними комунального
підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» загальна
вартість самовільно збудованого гаражу «А-1» з оглядовою ямою в м. Пирятин по
АДРЕСА_1 складає 4598,00грн.(а.с.10).

Представником
позивача ОСОБА_1 було вказано, що угоду купівлі-продажу гаража  було фактично укладено між ОСОБА_4. та
ОСОБА_3., так як останнім  було виконано
всі умови цієї угоди, то йому повинен перейти у власність гараж, проте в суді
не доведено, що він  набув право
власності на  зазначене майно, а також
посилання представника позивача на матеріальний закон вважається помилковим,
оскільки пред'явлення вказаного позову належить відповідачу, як власнику.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо
відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки йому в позові
відмовлено.

Керуючись
ст.ст.10, 88, 212, 215 ЦПК України,
ч.5 ст.376, ст.392  ЦК України, с у д -

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні
позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно.

На рішення може бути подана заява
про апеляційне оскарження до апеляційного суду Полтавської області через
Пирятинський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення та
апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуюча -