Справа №2-10 2007 року
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ       УКРАЇНИ

01 лютого 2007
року

Чемеровецький
районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді   -
Назарчука Р.В.

при секретарі                              - Ніколаєвій Л.М.

адвокатів                                     - ОСОБА_1

- ОСОБА_2. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
смт Чемерівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4  про
витребування майна, усунення перешкод в користуванні житлом та земельною
ділянкою і стягнення моральної шкоди за образу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про витребування майна,
усунення перешкод в користуванні житлом та земельною ділянкою і стягнення
моральної шкоди за образу, мотивуючи це тим, що рішенням Чемеровецького
районного суду від 29.11.2004
року, за яким був проведений розподіл будинковолодіння №АДРЕСА_1 в смт.
Чемерівці, ухвалою того ж суду від 18.01.2006 року затверджено мирову угоду про
розподіл земельної ділянки, однак відповідачка постійно перешкоджала виконувати
рішення суду, що змусило його звернутися з позовом про усунення перешкод.
Рішенням Чемеровецького районного суду від 27.12.2005 року позов задоволено та стягнуто моральну шкоду в сумі 50 грн і після
цього лише проведено розподіл майна. На даний час відповідачка продовжує чинити
перешкоди, а також забирати майно, яке було присуджено, що змусило звернутися
до суду та просить зобов'язати відповідачку повернути його власне майно,
зобов'язати не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою та вибачитись
перед ним в присутності державних виконавців та відшкодувати моральну шкоду.

Позивач в судовому засіданні зменшив позовні вимоги та пояснив суду, що
відповідачка ОСОБА_4. перешкоджає йому забрати меблевий гарнітур, який
складається з чотирьох шаф, дивану, двох м'яких крісел, журнального стола,
килиму розміром 3 на 2 метри, 20 мішків зерна
пшениці (за 15 мішків
зерна пшениці під час розгляду справи відшкодувала грішми), які за рішенням
Чемеровецького районного суду виділенні з спільного майна йому і які за його
твердженнями вона забрала собі. Відмовляється повернути йому з його кімнати
двері, які як стверджує також забрала собі, перешкоджає йому в користуванні
земельною ділянкою яка йому виділена зазначаючи, що ОСОБА_4. незаконно
користується його земельною ділянкою, тривалий час відповідачка не давала
можливості йому та будівельникам проводити будівельні роботи по реконструкції
будинку в окремо ізольовану частину при цьому ображала непристойним та
нецензурними словами, зривала з обличчя окуляри. Просить суд винести рішення
про повернення власного майна, зобов'язати не чинити перешкод в користуванні
земельною ділянкою та зобов'язати вибачитись перед ним в присутності державних
виконавців та відшкодувати моральну шкоду в сумі 1700 грн., стягнути судові витрати.

Представник відповідачки ОСОБА_5. позов не визнала та пояснила суду, що
вона являється дочкою позивача та відповідачки, що двері з кімнати позивача
відповідачкою були зняті по тій причині, що вони відкривались в її кімнату,
зразу ж після цього позивач замурував цей вхід і двері йому, на її погляд,
взагалі вже не потрібні, стверджує, що меблевий гарнітур позивач забрав в
листопаді 2005 року
разом з іншими речами, погрузивши
їх на автомобіль "КАМАЗ",
стверджує, що перешкоди позивачу при забрані меблів взагалі не чинилися,
відповідачка не перешкоджає йому забрати сьогодні і диван та килим розміром З
на 2 метри, а
посилання ж позивача, що меблевий гарнітур знаходиться у неї вдома є
безпідставним, з приводу ж 35
мішків зерна пшениці пояснила, що за 15
з них відшкодувала поштовим переказом ,
а решту ж - 20 мішків,
повертати не буде, оскільки вони вже були

2

відсутні на час їх розподілу.
Стверджує, що відповідачкою не чиняться перешкоди в користуванні позивачем і
земельної ділянки, зазначає, що 18.01.2006 року земельну ділянку за мировою
угодою було розподілено і лише 01.06.2006 року проведено державним виконавцями
її розподіл на місцевості, а тому не знаючи точно меж поділу в травні місяці
відповідачка засадила город картоплею, а тому на декілька метрів зайняла
земельної ділянки позивача, позивач ж після розподілу земельних ділянок взагалі
не приступав до обробітку своєї земельної ділянки, яка заросла бур'яном, дані
позовні вимоги також визнає безпідставними, при проведенні позивачем
будівельних робіт по реконструкції будинку в окрему ізольовану частину, дійсно
15.06.2006 року відповідачка заборонила проведення позивачу будівельних робіт,
оскільки вже був пізній час. 20.06.2006 року позивач сам відмовився робити
перемурування, що стверджується актом державного виконавця, що як на її погляд
позивач діяв протиправно, не згідна і з відшкодуванням позивачу моральної шкоди
оскільки, як стверджує, позивач ображав непристойними та нецензурними словами
відповідачку- її матір, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог,
стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Вислухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 60 ЦПК
України "кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на, які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами
та іншим особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у стороні та
інших осіб, які беруть участь у справ, виникає спір; доказування не може
грунтуватись на припущеннях".

В судовому
засіданні встановлено, що рішенням Чемеровецького районного суду від 29.11.2004 року та ухвали
від 18.01.2006 року
якою затверджено мирову угоду укладену між позивачем та відповідачем проведено
розподіл будинковолодіння розташованого в смт. Чемерівці по АДРЕСА_1, майна та
прилеглої до нього земельної ділянки.

Відмовляючи в
позовних вимогах в поверненні дверей, які були зняті з кімнати, яка виділена
позивачу, меблевого гарнітуру, 20
мішків зерна пшениці, суд виходить з того, що ні одна із сторін не навела
достатніх доказів що двері належать їм на праві особистої власності, а тому
вимоги позивача не можуть бути правомірними в цій частині, позивач не навів
переконливих доказів, що спірне майно меблевий гарнітур, що складається стінки
з чотирьох шаф, дивану, двох м'яких крісел та журнального стола ним не
забиралось і залишилось у відповідачки, оскільки, як вбачається з поданого суду
акту від 12.11.2006 року в
будинковолодінні де проживає ОСОБА_4. воно відсутнє і інших доказів, що меблі
знаходяться у неї позивачем не надано, перешкод забрати меблевий гарнітур,
диван та килим, які позивач ще досі не забрав, відповідачка не чинила, що і
стверджується поясненнями свідка ОСОБА_7.- державного виконавця, який пояснив суду,
що в той день коли позивач забирав майно і до кінця його завантаження на
автомобіль він не був присутній, оскільки взагалі ніяких перешкод зі сторони
відповідачки не було. На погляд суду позивач коли забирав майно і завантажував
його на вантажний автомобіль "КАМАЗ" міг крім завантаженого майна, а
це: січкарні та іншого майна яке по об'єму є незначним, завантажити і меблевий
гарнітур.

Посилання
позивача на те, що відповідачка в подальшому перешкоджала йому отримати майно
не знайшло в судовому засіданні свого підтвердження, акти державного виконавця
про здійснення перешкод з цього приводу не складались.

Не підлягають до
задоволення вимоги стосовно повернення позивачу 20 мішків зерна пшениці, які виділенні з спільного майна
ОСОБА_6.- матері позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки позивачем не надано суду підтверджуючих документів про прийняття
спадщини, зокрема свідоцтва про прийняття спадщини, яке має бути видане
державною нотаріальною конторою смт. Чемерівці.

Не підлягають до
задоволення позовні вимоги, якими просить позивач зобов'язати відповідачку не
чинити перешкод позивачу в користуванні земельною ділянкою.

Як встановлено в судовому засіданні 18.01.2006
року ухвалою; Чемеровецького
районного суду затверджено мирову угоду, яка була укладена між ОСОБА_3. та
представником ОСОБА_4.- ОСОБА_5. згідно якої сторони ".домовились про
добровільний  розподіл земельної
ділянки  і  що
лише  01.06.2006  року було
проведено

3

розподіл
земельної ділянки, що стверджується актом від. 01.06.2006 року, який складений державним виконавцем ОСОБА_7.

При засадженні городу в травні 2006 року земельну
ділянку ще не було розподілено на місцевості. Відповідачка ,на погляд суду,
ненавмисно зробила невеликий захват земельної ділянки позивача, а оскільки
позивач земельну ділянку не обробляв, що видно з долучених до справи
фотознімків, то суд і не знаходить того, що йому створювались перешкоди в
обробітку землі, більшою частиною земельної ділянки, яка виділена позивачу
відповідачка не користувалась -
вона заросла бур'яном, ОСОБА_3. в судовому засіданні не навів які саме
перешкоди і в чому вони полягали в користуванні земельною ділянкою.

Знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, що відповідачка під час
проведення будівельних робіт позивачем по реконструкції будинку в окрему ізольовану
частину ОСОБА_4. ображала позивача непристойним та нецензурним словами, зривала
з обличчя ОСОБА_3. окуляри в присутності ОСОБА_8. та ОСОБА_7, що стверджується
поясненнями позивача та представника відповідачки, свідків ОСОБА_8. та ОСОБА_7.
Разом з цим судом встановлено, що і позивач ображав відповідачку непристойним
та нецензурними словами і оскільки нею з цього приводу позовні вимоги не
заявлялись (зустрічний позов), суд частково в цій частині задовольняє позовні
вимоги позивача.

При визначенні розміру моральної шкоди заподіяної позивачу суд бере до
уваги суть позовних вимог, характер та ступінь моральних переживань позивача і
на думку суду сума в розмірі 170
грн. є адекватною спричиненій шкоді і достатньо компенсує моральні втрати,
разом з цим задовольняє вимоги стосовно зобов'язання відповідачки вибачитись
перед позивачем  в  присутності
державних  виконавців  ОСОБА_8.
та  ОСОБА_7.

Задовільняючи позові вимоги частково суд в силу ст. 88 ЦПК України
присуджує позивачеві судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних
вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у
задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. 23 ЦК України,
ст. ст. 88, 212, 213,
214, 215, 218, 219 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 моральну
шкоду в розмірі 170 грн,
судові витрати по справі, які складаються з державного мита в сумі 1 грн. 70 коп., 0,75 коп. витрат
пов'язаних з оплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, 100 грн. витрат
пов'язаних з отриманням юридичної допомоги адвоката, а всього 272 грн. 45 коп., в решті
позовних вимог - відмовити.

Зобов'язати ОСОБА_4 на протязі двадцяти днів з дня набрання рішення
законної сили вибачитись перд ОСОБА_3 в присутності державних виконавців ДВС
Чемеровецького РУЮ ОСОБА_8. та ОСОБА_7.

Стягнути з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі, які пов'язані з отриманням
юридичної допомоги адвоката в розмірі 200
грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Хмельницької області через Чемеровецький районний суд, з одночасним надісланням
апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області.

Заяву про апеляційне оскарження може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення , апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне

оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне

оскарження.

':-