У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 березня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у складі:

Головуючого:                 Яреми А.Г.

Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І., Романюка Я.М.,

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4про поділ спільного майна,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2000
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
поділ спільного майна, мотивуючи тим, що сторонами під час шлюбу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було розпочато за спільні кошти сторін будівництво жилого будинку, який
не закінчено у зв'язку з розірванням шлюбу та з вини відповідачів. А тому
позивачі просили стягнути з відповідачів половину вартості робіт та будівельних
матеріалів,  затрачених на будівництво.

Рішенням Черкаського
районного суду від 1 жовтня 2002 року позов задоволено. З ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 стягнуто компенсацію 1/2 частини вартості робіт та будівельних
матеріалів, затрачених на будівництво будинку, в розмірі 6797 грн. 50 коп.

Ухвалою апеляційного
суду Черкаської області від 20 лютого 2003 року рішення Черкаського районного
суду від 1 жовтня 2002 року скасовано і провадження у справі закрито.

Ухвалою Черкаського
районного суду від 21 квітня 2004 року визнано поданою касаційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 20 лютого 2003 року.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 19 липня 2004 року скасовано ухвалу Черкаського районного суду від
21 квітня 2004 року, а касаційну скаргу повернуто ОСОБА_2 у зв'язку з її
відкликанням.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 на підставі довіреності ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду і прийняти до розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2 посилаючись на
порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга  підлягає
задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи ухвалу Черкаського районного суду від 21 квітня 2004 року і
повертаючи ОСОБА_2 касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 20 лютого 2003 року, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_2
відкликала свою касаційну скаргу, а тому районний суд повинен був повернути
їй  касаційну скаргу згідно з вимогами
ст.327 ЦПК України 1963 року.

Проте з таким висновком погодитись не можна.

Дійсно, згідно з вимогами ч.2 ст.327 ЦПК України 1963 року особа, яка подала
касаційну скаргу, чи прокурор мають право до початку розгляду справи відкликати
її або відмовитися від неї протягом усього часу розгляду справи.

При відкликанні касаційної скарги суд першої інстанції, якщо справа
знаходиться в цьому суді, або суд, який вирішує питання про допуск справи до
касаційного розгляду, постановляє ухвалу про повернення скарги.

Як вбачається з матеріалів
справи, 20 березня 2003 року ОСОБА_1 подав
касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду від 20 лютого 2003 року. Ухвалою
Черкаського районного суду від 17 березня 2004 року дана скарга була залишена
без руху через те, що подана фактично від імені представника, а не від позивача
ОСОБА_2

На виконання даної ухвали 1
квітня 2004 року було подано касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 20 лютого 2003 року від імені ОСОБА_2

16 квітня 2004 року ОСОБА_2 подала заяву про відкликання касаційної скарги. А 21
квітня 2004 року до вчинення судом будь-яких дій по попередній заяві ОСОБА_2 подала заяву, в якій вказала, що попередня заява про
відкликання касаційної скарги була подана під впливом психологічного тиску з
боку відповідача ОСОБА_3, а тому вона просить не закривати касаційне провадження,
а направити справу зі скаргою до касаційної інстанції. Саме у зв'язку з цим та
усуненням недоліків Черкаським районним судом і була постановлена ухвала від 21 квітня 2004 року про визнання
касаційної скарги поданою та направлення її для розгляду.

За таких обставин, коли по заяві
про відкликання касаційної скарги не було вчинено ніяких процесуальних дій, а
особа, що подала заяву, підтвердила намір по оскарженню судового рішення,
відмовившись від попередньої заяви, у апеляційного суду не було ніяких підстав
закривати касаційне провадження  і
повертати касаційну скаргу особі, що її подала, у зв'язку з її відкликанням.

Крім того, оскільки ухвала суду
першої інстанції від 21 квітня 2004 року не перешкоджала подальшому провадженню справи, вона
відповідно до положень ст.291 ЦПК України 1963 року не могла бути предметом
апеляційного оскарження.

Справу з касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 20 лютого 2003 року на слід було направити суду касаційної інстанції.

За таких порушень норм процесуального права
ухвала апеляційного суду Черкаської області від 19 липня 2004 року підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст.336,
343, 344 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України,

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 липня
2004 року  скасувати, а ухвалу Черкаського районного
суду від 21 квітня 2004 року залишити без зміни.

Касаційну скаргу
ОСОБА_2на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 20 лютого 2003 року
направити для касаційного розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                Ярема А.Г.

Судді:                                                                                        Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Охрімчук Л.І.

Романюк Я.М.