Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                      УКРАЇНИ

31   січня 2007 року. Київський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді                    Сенаторова В.М.

при секретарі -                                                                     Верман A.M.

за участю представника -                                                   Тойка С.С.

адвоката -                                                                             ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3,   Державного казначейства
України  про виключення майна з акта
опису, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, у якому
просять виключити з акта опису автомобіль ЗАЗ - 1102, держ. номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на праві спільної власності, оскільки він придбаний
у період перебування в зареєстрованому шлюбі, виключити з акта опису грошові
кошти у сумі 370000,00 карбованців Російської Федерації, з яких ОСОБА_2
належить 245000,00 карбованців РФ, а ОСОБА_1 - 125000 карбованців РФ,
зобов'язати Управління Державного казначейства України в Харківській області
повернути ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вищевказані суми коштів.

При
цьому позивачі вказали, що ОСОБА_3 відповідач по справі був визнаний винним за
вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ст. 201 ч.1 КК України / « Контрабанда»/ і
йому було призначене покарання позбавлення волі на 3 роки, у
відповідності зі ст.. 75
КК України умовно на 3
роки, з конфіскацією предметів контрабанди 495000, 00 карбованців РФ
і автомобіля ЗАЗ -
1102, держ.номер НОМЕР_1.
Позивач ОСОБА_2 вказав, що він є сином засудженого і з зазначеної конфіскованої
суми йому належить 245000, 00 карбованців РФ. Дані грошові суми йому передав
родич ОСОБА_5 для обміну на Україні на українські гривні. Позивачка ОСОБА_1
'вказала, що конфіскований автомобіль ЗАЗ - 1102 належав їй і засудженому
ОСОБА_3 по праві на підставі спільної власності чоловіка і жінки. Остання частина
коштів, конфіскованих за вироком суду у сумі 250000, 00 карбованців РФ належать
ОСОБА_1 і засудженому ОСОБА_3 на праві спільної власності чоловіка і жінки,
тобто по 125000, 00 карбованців РФ
кожному.

У судовому
засіданні позивачі підтримали  доводи,
приведені в позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_3 проти позовних вимог не заперечував.

Представник Державного казначейства України проти позову заперечував,
вказав протею, що вказані речі були конфісковані на підставі вироку суду.

Суд, вислухавши думку сторін, досліджувавши матеріали справи, приходить до
наступного.

У судовому    засіданні встановлені наступні    юридично
значимі факти.

Вироком Дергачівського районного суду м. Харкова від 26 січня 2005 року ОСОБА_2
визнаний винним у здійсненні злочину передбаченого ст. 201 ч.1 КК України і
йому призначене покарання у виді 3-х
років позбавлення волі, умовно на 3
роки, з конфіскацією предметів контрабанди. Речові докази: грошові кошти у
сумі 495000,00 карбованців
РФ, які
знаходяться на збереженні у ФИНО УСБУ в Харківській області, автомобіль ЗАЗ - 1102, гос. номер НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_3    конфісковані

/ а. с. 5-9 /.

Згідно даних Управління СБУ у Харківській області за
виконавчим листом

Дергачівського районного суду Харківської області 495000,00 карбованців РФ перераховані

на користь держави                                                                                    / а. с.22 /

Згідно ст. 81
КПК України питання про речові докази вирішуються вироком суду, при цьому
знаряддя злочину, що належать обвинуваченому, конфіскуються.

Автомобіль ЗАЗ -
1101, гос.номер НОМЕР_1
належать засудженому ОСОБА_3, іншим особам не належить. Проти даного факту
сторони не заперечували.

Згідно ст..60
ЦПК України ОСОБА_2 не надано доказів, проте що 245000,00 карбованців РФ належать
ОСОБА_5, і він ці кошти передав  для обмену на українські
гривні. Крім цього, якщо ОСОБА_5 вважає себе власником 245000,00 карбованців, то
він має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав власника.
Таким чином конфісковані грошові кошти у сумі 495000,00 карбованців РФ належали
засудженому ОСОБА_3 і   підлягали
конфіскації.

У
відповідності зі ст. 55 Закону
України „ Про
виконавче провадження „ державний
виконавець за постановою про відкриття виконавчого провадження може бути
накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами на майно
боржника.

Згідно ст. 59
цього Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не божникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під
арешту. У зв'язку з цим, вимоги позивачки ОСОБА_1, як жінки засудженого
ОСОБА_3, на частку спільного майна не обґрунтовані, тому що у даному випадку
мало місце конфіскація знарядь злочину за вироком суду, а не опис майна з метою
задоволення майнових вимог інших осіб за рахунок особистого майна засудженого
ОСОБА_3

Керуючись
ст.ст.  10,11,   212, 213,
214,   215, 218 ГПК України, ст.
ст. 55, 59 Закону
України „ Про
виконавче провадження", суд, -

ВИРІШИВ:

У
задоволені позовної заяви  ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до  ОСОБА_3,  Державного казначейства  України
про виключення майна з акта опису відмовити.Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10
- денний строк заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом
20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4., ч.7., ст. 295 ЦПК України.