Справа №
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 січня 2007 року                                          Київський районний суд м. Харкова у складі:

судді                     -
Муратової C.O.

при
секретарі     -
Нагорній Ю.О., розглянув
у попередньому відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту
населення Київського райвиконкому м. Харкова про встановлення факту, який має
юридичне значення, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1
звернулася до Київського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просила
встановити факт, що вона -
ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1.

В ході попереднього судового засідання заявник ОСОБА_1 уточнила заяву,
та просить суд встановити факт належності їй архівної довідки, виданої
державним архівом Харківської області,
вказуючи наступне. Під час Великої Вітчизняної війни 1941-1945 p.p. вона була насильно вивезена в Германію, де знаходилась в концентраційному
таборі. Вона звернулась до управління праці та соціального захисту
Київського райвиконкому м. Харкова с
заявою про встановлення статусу малолітнього ув'язненого концентраційного табору, гетто та інших місць примусового
утримання. 21.11.2006 року Управління праці та соціального
захисту Київського райвиконкому надіслало лист НОМЕР_1, в якому їй для встановлення вказаного статусу було
рекомендовано привести до узгодження документи про її народження, оскільки
згідно довідки державного архіву Харківської області від 23.05.2002 року, рік її народження - 1928, а в свідоцтві про народження - дата народження вказана ІНФОРМАЦІЯ_1. В усіх
документах, які маються в неї, дата її народження вказана ІНФОРМАЦІЯ_1, вона прожила все своє життя, знаючи тільки цю дату
народження. На даний час, окрім відомостей, які протирічать про її народження,
вона нічим не може підтвердити викладені нею обставини, оскільки була вивезена до
Германії підлітком, рідних та знайомих, які могли б підтвердити, вказані нею
обставини в неї немає. ОСОБА_1 вважає, що відомості, вказані у свідоцтві про її
народження відповідають дійсності, оскільки вона з дитинства вважала днем свого
народження - ІНФОРМАЦІЯ_1., в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з
заявою про встановлення факту, який має юридичне значення.

Представник заінтересованої особи - Управління праці
та соціального захисту населення Київського
райвиконкому м. Харкова в попередньому судовому засіданні проти задоволення
уточненої заяви не заперечувала, вважала можливим постановити рішення в
попередньому судовому засіданні, про що подала письмову заяву (а.с. 15), при цьому
пояснила, що визнання позову не суперечить вимогам чинного законодавства,
оскільки, дійсно, з наданих заявником до суду документів вбачається, що у
виданій архівом довідці мова йде саме про ОСОБА_1.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України в
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с Олексіїївка
Краснокутського району Харківської області, 31 жовтня 1968

року уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище на ОСОБА_1, про

що свідчать відповідно копія
свідоцтва про народження, паспорту (а.с. 4, 5), свідоцтва про

одруження (а.с. 13).

Згідно представленої до суду архівної довідки НОМЕР_2, ОСОБА_2, 1928 року народження,
була насильно вивезена в Германію з Коломацького району Харківської області та
знаходилась в м. Гамбурзі, де працювала на текстильній фабриці, після чого в м.
Дебель на військовій фабриці „Тюмлер", була звільнена 9 травня 1945 року та
повернулась на Україну 28
липня 1945 року
(а.с. 12).

Виходячи з того, що всі анкетні дані, підтверджені документально, свідчать,
що правильною датою народження ОСОБА_1 є 1929
рік, суд вважає помилковим зазначення в довідці року народження ОСОБА_1 як 1928 рік. З архівної
довідки вбачається, що вона була вивезена до Германії з Коломацького району
Харківської області, тобто, саме з того району , який зазначено в наданих документах як місце її
народження.

Таким чином, суд задовольняє заяву та встановлює факт належності ОСОБА_1
архівної довідки НОМЕР_3, виданої Державним архівом Харківської області,
оскільки визнання представником заінтересованої особи заяви ОСОБА_1 в
попередньому судовому засіданні не суперечить закону, не порушує права, свободи
інтереси інших осіб.

Зважаючи на
вищевикладене, керуючись ст.
ст. 130, 174,
256-259   ЦПК України,

суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 архівної довідки НОМЕР_3, виданої
Державним архівом Харківської області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі протягом 10 днів після
проголошення рішення до Київського районного суду м. Харкова заяви про
апеляційне оскарження рішення суду та шляхом подачі протягом 20 днів після
подачі вказаної заяви апеляційної скарги до Київського районного суду м.
Харкова, або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

Рішення виготовлене в нарадчій
кімнаті, є оригіналом.