Справа № 22ц-1060/07                               Головуючий в 1 інстанції - Кихтюк
Доповідач - Здрилюк О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М    У К Р А Ї Н И

25 грудня 2007 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів: Здрилюк О.І., Данилюк В.А.,

при секретарі - Савчук О.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Білостоцької сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення
Луцького міськрайонного суду від 25 жовтня 2007 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 25 жовтня 2007 року в позові ОСОБА_1 в даній справі відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати це рішення і постановити
нове - про задоволення позову.

Вважає, що допущено невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судом першої
інстанції встановлено, що згідно заповіту ОСОБА_4 від 15.02.1994 року,
посвідченого секретарем Білостоцької сільської ради, його пережила дружина
ОСОБА_5 прийняла спадкове майно, а саме - жилий будинок АДРЕСА_1 в с.Білосток
Луцького району, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963
року, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.
Спадкоємцями першої черги після її смерті являються її сини - відповідачі по
справі.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.542 ЦК України в редакції 1963 року
спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Із посвідченого 15.02.1994 року заповіту вбачається, що
ОСОБА_4 розпорядився на випадок смерті належний йому жилий будинок передати
своїй дружині - ОСОБА_5(а.с.89).

Відповідно до вимог ст.525 ЦК України в редакції 1963
року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно п.1 ч.1 та ч.2 ст.549 цього Кодексу визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується відповідним
свідоцтвом про смерть (а.с.5) і в будинку залишилась проживати його пережила
дружина - ОСОБА_5, що стверджується довідками сільради № 13 від 20.01.2000 р.
та № 119 від 19.02.2007 р. (а.с.6, 14).

Згідно ч.2 ст.548 ЦК України в редакції 1963 року
прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті чоловіка -
ОСОБА_4.

Із копії спадкової справи № 347/2000 до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, розпочатої 15.05.2000 року Луцькою районною
держнотконторою вбачається, що позивачем, як дочкою померлого, подано заяву про
прийняття спадщини, яка складається із майна, яке не ввійшло в заповіт і
державним нотаріусом видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом
на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) в розмірі
3,39 умовних кадастрових гектара і з грошового вкладу в Ощадбанку (а.с.34-40).

Судом вірно не взято до уваги наявну в матеріалах
спадкової справи датовану 15.03.2000 року і зареєстровану в Луцькій
райдержнотконторі 15.05.2000 року заяву від імені ОСОБА_5 про відмову від
спадщини (а.с.36), оскільки така заява відповідно до вимог ст.553 ЦК України в
редакції 1963 року  могла бути подана лише
протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи наведені обставини, колегія
суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції на підставі
встановлених в судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними
доказами, правильно визначено правовідносини між сторонами і застосовано норми
матеріального права, що регулюють ці правовідносини.

В апеляційній скарзі не наведено доводів для
спростування висновків суду.

Рішення постановлене з додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_1 відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду від 25 жовтня 2007
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді