УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
РІШЕННЯ

Іменем  України

16  січня  2007  року  колегія  суддів
судової  палати  у
цивільних  справах

апеляційного суду Житомирської області

в складі:

головуючого - судді                          Малахової Н.М.

суддів:                                                  Жизневської А.В.

Матюшенка І.В.

цри секретарі судового

засідання        Рудницкій
О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

апеляційну    скаргу    ОСОБА_1                                                                               на    рішення

Корольовського
районного суду м. Житомира від 10
жовтня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання членом сім'ї наймача,
визнання права власності, заповіту та свідоцтва про право власності частково
недійсними,

встановила:

У вересні 2006 року
позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 5 лютого 1961 року вона
зареєстрована шлюб з ОСОБА_3, який в 1968
році вступив до ЖБК №2.
Вказувала, що за спільні кошти вони побудували квартируАДРЕСА_1, в якій вона проживає до теперішнього часу.
Зазначала, що 31.03.1981 року шлюб між нею та
ОСОБА_3 було розірвано. Проте, по день смерті останнього 29.04.2003 року вони
проживали разом, однією сім'єю і до 1983
року за спільні кошти виплачували пайові внески за квартиру. Вказувала, що
ОСОБА_3 склав заповіт , за яким
залишив відповідачці у спадщину спірну квартиру, але їй не було відомо, що
заповідалася вся квартира. Посилаючись на те, що вона має право на 1/2 частину квартири просила задовольнити
її вимоги.

Рішенням Корольовського районного суд м. Житомира від 10 жовтня 2006 року позов
задоволено. Визнано ОСОБА_2 членом сім'ї ОСОБА_3 в період з 31.03.1981 року по 29.04.2003 року. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

Справа №22ц/82                                              Головуючий у суді 1-ї інстанції Кочетов Л.Г.

Категорія 27                                                     Суддя-доповідач Малахова Н.М.

2 Визнано
недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 05.04.1999
року в частині заповідального
розпорядження на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Визнано
недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 25.11 2003 року на ім'я
ОСОБА_1 в частині 1/2 квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 98 грн.31 коп.
судових витрат, 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 25 грн.50 коп. держмита.

У апеляційній
скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення та відмовити у задоволені
позову, посилаючись на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального
та процесуального права. Зокрема, вказує, що суд першої інстанції не звернув
уваги на те, що власником спірної квартири був ОСОБА_3 Зазначає, що позивачка
пропустила строк на звернення до суду, оскільки строк позовної давності повинен
рахуватися з 1993 року,
коли ОСОБА_3 став власником квартири. На
думку апелянта, суд помилково вирішив спір тільки на підставі ст.22
КПШС, а повинен був застосувати і положення цивільного кодексу, суд повинен був
з'ясувати розмір паю внесений до розірвання
шлюбу і після його розірвання, встановити ступень участі позивачки у
виплаті пайових внесків з 1981 року, тобто після розірвання шлюбу.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Встановлено, що
позивачка 5 лютого 1961 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, який було розірвано 31 березня 1981 року., проте
сторони продовжували проживати разом.

У 1968 році ОСОБА_3
став членом ЖБК № 2 та
отримав квартиру АДРЕСА_1,
вартість якої було повністю виплачено в 1983
році. З 1968 року
позивачка прописана та проживає у цій квартирі.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачці на
праві власності належить частина спірної квартири.

Згідно довідки
голови правління ЖБК-2 останній пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1 було внесено 30.03.1983 року і вартість
виплаченого паю складає 3876
крб. 93 коп. До 01.04.1981 року сума
виплачених пайових внесків складала 3602
грн. 93 коп.

У відповідності
до роз'яснень п/п а п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику
застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" пай,
внесений подружжям у ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних
коштів, а після повної сплати пайового внеску-квартира є їх спільним майном.

У відповідності
до ст. 5 5 Закону
України „Про власність" громадянин не може бути позбавлений права
власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими
законодавчими актами України.

Підпунктом б
пункту 11 постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах за позовами про
захист права приватної власності", роз'яснено, що при повному внесенні
пайових внесків за квартиру, у особи, яка має право на частку в пайових
внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири.

З
матеріалів справи вбачається, що частка пайових внесків, які були внесені
подружжям  під час шлюбу  складає 93%
від вартості квартири. Тому частка позивачки складає 46,5%.

Пунктом.43 Типового статуту житлово-будівельного
кооперативу передбачено, що поділ квартири між членом житлово-будівельного кооперативу і його дружиною допускається в разі
розірвання шлюбу між ними, якщо пай є спільною власністю подружжя і якщо
кожному з колишнього подружжя можливо виділити ізольоване жиле приміщення в
займаній ними квартирі.

Після розірвання шлюбу позивачка залишилася проживати у спірній квартирі. 10 серпня 1993 року ОСОБА_3
зареєстрував право власності на вказану квартиру, а тому у позивачки виникло
право власності на відповідну частку в цій квартирі.

Оскільки загальна площа квартири складає 43,31кв.м. (а.с.
15), то
позивачці на праві власності належить 46/100
ідеальних часток квартири (20.14:
43.13=0,465 (23/50) або 46/100).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо визнання за
позивачкою права власності на частку спірної квартири, визнання частково
недійсними з цих підстав заповіту та свідоцтва про право на спадщину, проте
допустив помилку щодо визначення частки квартири, що належить позивачці на
праві власності, тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка була членом сім'ї ОСОБА_3, про
що пояснювала і відповідачка в суді першої інстанції (а.с.41). Про те,
встановлення вказаного факту не вплинуло на спірні правовідносини, оскільки
позивачка не надала суду доказів, щодо своєї участі у виплаті пайових внесків у
період з 1981 по 1983 рік.

Інші доводи апеляційної скарги не
впливають на обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Позивачка не
пропустила строк звернення до суду, оскільки про порушене право їй стало відомо
у серпні 2006 року.

Керуючись
ст.ст.303,304,307, 309,313,314,316
ЦПК України, колегія суддів,

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Корольовського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2006
року змінити в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1,
визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_3 5 квітня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі за НОМЕР_1 в частині заповідального розпорядження на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 25 листопада 2003 року Першою
Житомирською нотаріальною конторою на 4
ім'я ОСОБА_1 в частині 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на 46/100
ідеальних часток квартири АДРЕСА_1.

Визнати
недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 5 квітня 1999 року, зареєстрований в
реєстрі за НОМЕР_1 і посвідчений нотаріусом Першої Житомирської державної
нотаріальної контори в частині заповідального розпорядження на 46/100 ідеальних
часток квартири АДРЕСА_1

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 25 листопада 2003 року Першою
Житомирською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_1 в частині 46/100 ідеальних часток
квартири АДРЕСА_1.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.