Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Євпаторійського міського суду від
26 січня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від  11 жовтня 2005 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про захист
честі, гідності й ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що  5 квітня 1999 року
у судовому засіданні відповідач заявив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є “злочинним
угрупованням”, однак такі відомості не відповідають дійсності, порочать його честь
та гідність, ділову репутацію і поширенням відомостей йому заподіяна моральна
шкода. Позивач просив зобов'язати відповідача спростувати неправдиві відомості
шляхом публікації у газетах та стягнути 250000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням
Євпаторійського міського суду від 26 січня 2005 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 11 жовтня 2005 року,
позов задоволено частково, постановлено визнати такими, що не відповідають
дійсності, висловлювання ОСОБА_1 в судовому засіданні від 5 квітня 1999 року,
під час розгляду справи за позовом ОСОБА_4, про те, що “все це влаштовує
злочинне угруповання ОСОБА_2 та ОСОБА_3”, способом спростування інформації
обрано приєднання копії рішення суду до матеріалів цивільної та кримінальної
справ, а також постановлено стягнути на користь позивача з відповідача 5000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та відмовити в задоволенні позову і закрити провадження в
справі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
частково позов, суд виходив із того, що інформація, поширена відповідачем про
позивача на відкритому судовому засіданні 5 квітня 1999 року, була негативною,
не відповідала дійсності, порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2,
чим йому заподіяна моральна шкода; розмір відшкодування судом визначено відповідно
до наданих доказів, обставин справи. Строк на звернення з позовом суд визнав не
пропущеним, так як позивач 6 квітня 1999 року звернувся із заявою про
притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за наклеп і провадження в
такій кримінальній справі було закрите лише ухвалою суду від 12 серпня 2003
року.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності й ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Євпаторійського міського суду від 26 січня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 11 жовтня 2005 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити
ОСОБА_1.
Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя           Верховного Суду України                                                      Ю.Л.Сенін