Справа №
інстанції - Пепеляшков С.М.       Категорія
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
листопада 2007 року      м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого  Виноградової Л.Є.,

суддів  Сегеди СМ.,  Станкевича В.А.,

за участю секретаря Руденко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 27 серпня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Ізмаїльського державного гуманітарного університету ( далі - ІДГУ) про визнання
наказу про оголошення конкурсу недійсним,
внесення змін до наказу № 123-Л від

20.12.2006      року,
скасування рішення вченої ради від 11.04.2007 року,  поновлення на

роботі
на посаді доцента кафедри зарубіжної літератури,  стягнення заробітної плати за час

вимушеного
прогулу,  -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,  вказуючи,
що наказом № 13 від 30.01.2007 року оголошений конкурс на займану ним
посаду доцента кафедри зарубіжної літератури ЩГУ.

Посилаючись на незаконність проведення конкурсу на вказану посаду,  ОСОБА_1 просив заборонити проведення конкурсу
на займану ним посаду,  зобов'язати ІДГУ
скасувати наказ № 13 від 30.01.2007 року.

Після доповнення позовних вимог в березні 2007 року
ОСОБА_1 просив внести зміни до наказу ІДГУ № 123-Л від 20.12.2006 року,  зобов'язати ІДГУ привести цей наказ у
відповідність до рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від
18 грудня 2006 року,  вказавши про
поновлення ОСОБА_1. на роботі на посаді доцента кафедри зарубіжної літератури з
07.04.2005 року.

У квітні 2007 року позивач подав заяву про доповнення позовних вимог і
просив скасувати рішення вченої ради ІДГУ від 11.04.2007 року та наказ ректора
ІДГУ № 39 від

12.04.2007      року про розірвання з ним трудового
договору,  поновити його на посаді

доцента
кафедри зарубіжної літератури,  стягнути
з відповідача заробітну плату за час

вимушеного
прогулу.

Рішенням суду в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити
нове - про задоволення його позовних вимог - з посиланням на порушення судом
норм процесуального права.

Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у
випадках,  коли трудові відносини не
можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної
роботи,  або умов її виконання,  або інтересів працівника та в інших
випадках,  передбачених законодавчими
актами.

Зі ст.54 Закону України „Про освіту",
ст.48 Закону України „Про вищу освіту",  Положення про обрання та прийняття на роботу
науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і
четвертого рівнів акредитації,
затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 24.12.2002
року № 744 вбачається,  що на посади
науково-педагогічних працівників особи обираються за конкурсом.

Відповідно до п.3.9 Статуту ІДГУ від 19.03.2003 року прийняття на
роботу,  а також продовження трудового
договору науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного
відбору,  додатковими вимогами до
осіб,  які наймаються на посаду науково-педагогічних
працівників є: прийом без конкурсу на термін до 1 року; прийом осіб,  які мають науковий ступінь та вчене звання та
обраних за конкурсом на посаду доцента - до Зх років,  на посаду професора - до 5 років.

Відмовляючи в позові,  суд обґрунтовано
виходив з того,  що ОСОБА_1 був прийнятий
переводом на роботу в ІДГУ наказом № 7-л від 27.05.2002 року на посаду доцента
кафедри зарубіжної літератури з 30.04.2002 року до проведення конкурсу,  наказом ЩГУ № 13 від 30.01.2007 року був
оголошений конкурс на заміщення посади доцента кафедри зарубіжної
літератури,  наказом № 39-Л від
12.04.2007 року трудовий договір із позивачем розірвано,  оскільки за результатами конкурсу на посаду
доцента кафедри зарубіжної літератури позивач не обраний.

Цей висновок суду підтверджується матеріалами справи,  поясненнями сторін,  наказом по ЩГУ № 7-л від 27.05.2002 року
(а.с. 37),  наказом по ІДГУ № 13 від
30.01.2007 року про оголошення конкурсу на заміщення посади доцента
кафедри,  на якому є відмітка про
ознайомлення з ним позивача 05.02.2007 року ( а.с. 38),  випискою з протоколу № 7 від 11.04.2007 року
засідання вченої ради факультету іноземних мов,
з якого вбачається,  що позивач
заяву про участь в конкурсі на заміщення посади доцента кафедри зарубіжної
літератури не подавав,  випискою із
розпорядження № 70 від 12.04.2007 року по факультету іноземних мов про обрання
доцентом кафедри зарубіжної літератури Шевчук Т.С. за конкурсом,  наказом по ІДГУ № 39-л від 12.04.2007 року
про розірвання трудового договору з позивачем ( а.с. 62).

Доводи позивача про те,  що він не
міг бути звільнений в зв'язку з проведенням конкурсу на заміщення посади
доцента кафедри,  оскільки його трудовий
договір був безстроковим,  укладеним на
невизначений строк,  спростовуються
наказом № 7-л від 27.05.2002 року,
ухвалою Ізмаїльського міського суду Одеської області від 02.06.2003 року
про прийняття відмови від ОСОБА_1. про оскарження наказу № 7-л від 27.05.2002
року,  що вбачається з ухвали
апеляційного суду Одеської області від 24.11.2004 року,  яка залишена без зміни ухвалою колегії суддів
з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Харківської області від 17.05.2007 року (а.с. 33-34,  56).

Що стосується вимог про внесення змін до наказу ІДГУ № 123-Л від 20.12.2006
року,  то позов в цій частині поданий
ОСОБА_1 з пропуском,  встановленого
ст.233 КЗпП України трьохмісячного строку.

Судова колегія вважає,  що підстав
для скасування рішення суду не вбачається,
доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду,  крім того,
згідно ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої
інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального
права,  відповідно до ч.1 ст.17 Закону
України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з
прав людини",  Європейської
Конвенції про захист прав та основних свобод людини,  законність і обґрунтованість рішення суду

перевірена
в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

На
підставі наведеного,  керуючись п.1 ч.1
ст. 307,  308,  315 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 27 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.