Справа № 2 - 142007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року
Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у
складі: головуючого - суді              О.І.
Волкової

при секретарі                         О.Л Доценко

за участю адвоката                  ОСОБА_7

за участю адвоката              ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Южноукраїнські справу
за позовною

заявою ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

та до

співвідповідача- виконавчого
комітету Южноукраїнської міської ради

та до 3- її особи КП „ житлового - експлуатаційного об'єднання

про визнання недійсними
розпорядження про приватизацію Южноукраїської міської ради від 02.09.2005 року
відносно приватизації кв.АДРЕСА_1, Миколаївської області, та визнання недійсним свідоцтво
про право
власності від 02 вересня 2005 року органу приватизації житла Южноукраїської міськвиконкому на квартиру АДРЕСА_1, Миколаївської області на ім'я ОСОБА_2, та
визнати за по позивачем право користування  спірною квартирою.

та позовну заяву ОСОБА_2

до

ОСОБА_1

до

З -особи ОСОБА_3

про визнання особи , такою що
втратила   право користування
жилим приміщенням в зв'язку з відсутністю в ньому більше шести місяців без
поважних причин.

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. та до співвідповідача-
виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради та до 3- її особи КП „ житлового -
експлуатаційного об'єднання, про визнання недійсними розпорядження про приватизацію
Южноукраїської міської ради від 02.09.2005 року відносно приватизації кв.АДРЕСА_1,
Миколаївської області, та визнання недійсним свідоцтво про право власності від 02
вересня 2005 року органу приватизації житла Южноукраїської міськвиконкому на
квартиру АДРЕСА_1, Миколаївської області на ім'я ОСОБА_2, та визнати за
по позивачем право користування  спірною
квартирою.

Свої позовні
вимоги ОСОБА_1. підтримав, та пояснив що його було за рішення
Южноукраїнського міського суду №2-666 2005 року визнано безвісно відсутнім, на підставі цього ж рішенням від був
знятий з реєстраційного обліку по м. Южноукраїську,
30 січня 2006 р, рішення Южноукраїнського міського суду № 2-6662005р .відмінено, за   яким він визнаний безвісно відсутнім. На
підставі рішення

2

Южноукраїнського міського суду від
30.01.2006 р. позивача   було
зареєстровано в м. Южноукраїнську
кв.АДРЕСА_1.

Позов ОСОБА_2. , про визнання його, таким що втратив право користування жилим приміщенням в з відсутністю в ньому більше шести
місяців без поважних причин, ОСОБА_1.

Відповідачка ОСОБА_2. позов не визнала та звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_1. про визнання його втративши право користуванням житловим кв. АДРЕСА_1. ОСОБА_2. свої позовні вимоги підтримала , та пояснила що її колишній чоловік ОСОБА_1. в лютому 2004 році
виїхав з міста та тривалий час його не було,
відомостів про себе він не давав, тому вона змушена була звернутися в суд з заявою про визнання його безвісті
відсутнім. 07.07.1005 року за рішенням Южноукораїнського
міського визнано його безвісті відсутнім, 30.01.2006 г. цим же судом постановлено рішення про його відміну.
Відповідач в кінці грудня 2005 року повернувся, але не
пояснив чому тривалий час був відсутнім, тому просить визнати таким, що втратив право проживання оскільки тривалий час в
квартирі не проживає, без її дозволу зареєструвався в квартирі та
проживає, тому вона і звернулась до суду.

ОСОБА_3. , а згодом її представник, позов ОСОБА_2. підтримала, а проти позову ОСОБА_1. заперечувала, та суду пояснила, що батько
поїхав в 2004 році з дому і після того не зявлявся, листів не писав та не
телефонував.

Із матеріалів справи вбачається , що квартира АДРЕСА_1належала до жилого фонду в ній були зареєстровані та проживали ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3.

ОСОБА_5був визнано безвісно відсутнім, за рішенням Южноукраїнського міського суду від 07.07.2005 року. На підставі, якого він
був знятий із реєстрації по м.Южноукраїнську, 10.08.2005 року,
розірвано шлюб на підставі даного рішення. 07.10.2005 року ОСОБА_2. приватизовано двокімнатну квартиру в м. АДРЕСА_1, свідоцтвом про право власності на житло від 2
вересня 2005 року.

30 січня 2006 року рішення Южноукраїнського міського суду від 07.07.2005р. відмінено,
оскільки ОСОБА_5 повернувся.

Судом встановлено , що ОСОБА_1. вселився і постійно проживає в кв №101 відсутність позивача в квартирі, пов'язана із виїздом на
заробітки, що є поважною причиною.

Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і
в порядку, передбачених законом.

Згідно зі ст. 156 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у праві
користуванням ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Право вимагати в судовому порядку виселення колишніх
членів його сім'ї власника житлового
будинку (квартири) має відповідно до ст. 157 ЖК України , але тільки за наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 116 ЖК України.

Враховуючи наведене та вимоги ст.71 ЖК України суд приходить до висновку ,
що підстав для визнання ОСОБА_1., таким , що втратив ,
право користування спірною квартирою  не
вбачається, тому ОСОБА_2. в позові слід відмовити.

Що стосується поза ОСОБА_1. то він
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.
8 Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартири здійснюється в спільну сумісну або
частку власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї,
які постійно мешкають в даній квартирі.

Судом встановлено , що він був основним квартиронаймачем і постійно
проживав в цій квартирі.

3

ОСОБА_1. було визнано безвістно відсутнім , як видно із матеріалів справи , що його
було знято з реєстрації, але на даний час його право поновлено він
зареєстрований і проживає в даній квартирі, іншого житла він не має.

Видаючи розпорядження на приватизацію квартири №101 не враховано положення ст.72 ЖК України , згідно з яким ніхто не може бути
позбавлений права на житло інакше як за рішенням суду. На момент
видачі розпорядження від 02 вересня 2005р. ОСОБА_1 не було визнано таким , що втратив право на користування спірною
квартирою.

Відповідно достовірно було відомо, що він знаходиться на заробітках ,це
підтверджено сусідом ОСОБА_6.

За наведеного суд вважає, що приватизація кв. № АДРЕСА_1проведена з порушенням Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду "а тому є не законною,
оскільки порушено право ОСОБА_1. на житло.

В зв'язку з цим розпорядження про приватизацію слід визнати не законним,
квартиру № АДРЕСА_1 повернути у власність територіальної громади міста Южноукраїнська.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218, ЦПК України , ст. ст. 9, 71, 72. 107, 116,156-157, ЖК України, ст.8 Закону
України „ Про приватизацію"

В И РІШ И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 -
задовольнити.

Розпорядження про приватизацію Южноукраїської міської ради від 02.09.2005
року відносно приватизації кв.АДРЕСА_1, Миколаївської
області визнати незаконним та скасувати.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності від 02 вересня 2005 року
органу приватизації житла Южноукраїнської
міської ради на квартиру АДРЕСА_1, Миколаївської області на ім'я
ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1. право користування квартирою АДРЕСА_1, Миколаївської області.

Квартиру №
АДРЕСА_1, Миколаївської області, повернути у власність територіальної громади
міста Южноукраїнська.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в зв'язку з відсутністю в ньому більше шести місяців без поважних
причин - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області
через Южноукраїнський міский суд Миколаївської області
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
ухвали протягом десяти днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.