Справа № 22- 7990 / 2007р                    Головуючий
інстанції:   Гримич М.К.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 листопада
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
м. Києва в складі

Головуючого: Кравець В.А.

Суддів :   Лесько
А.О., Усика Г.І.

При секретарі:
Козачук О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 липня 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ
подружнього майна, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5
про поділ подружнього майна та стягнення компенсації,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2003
року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про поділ
подружнього майна.

У вересні 2003
року ОСОБА_1 також звернулася в суд з зустрічним позовом про поділ спільного
майна подружжя.

Доповнивши та
уточнивши позовні вимоги сторони , а саме , позивач ОСОБА_2, просив :

Виділити йому у
власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 вартістю 227000 грн. , мисливський
карабін «Сайга» вартістю 1000 грн., кондиціонер «Самсунг» вартістю 1174 , 50
грн. , тюнер "Humax VA - FOX" вартістю 395 , 75 грн., столик для сервірування
вартістю 157,68 грн.;

Стягнути з
відповідачки 27767,71 грн. компенсації за різницю між придбаним за час шлюбу
майном і виділеним з врахуванням реалізованого відповідачкою майна без відома
позивача.

Відповідачці
просив виділити електричну м»яструбку «Мулінекс» вартістю 263,35 грн.,
електрочайник «Філіпс» - 72,60 грн. музичний центр"Аіуа NSX -S
223" -538,85 грн., світильники

·
2 шт. по 70 грн. кожний- 130,73 грн., підставку для
дисків - 60 грн., підставку під телевізор металеву - 151 , 20 грн. , кварцесу
лампу для загару «Філіпс» НВ 406/А - 212,68 грн. відеокамеру «Соні» - 767 грн.,
набір для ванної кімнати - 197 , 60 грн., шафу - купе для одягу 3680 грн, кухню
виробництва Угорщини - 7631, 40 грн., меблі для ванної кімнати - 1021,31 грн. ,
пальну машину «Ардо» - 849,12 грн., спальню виробництва Угорщини - 6501 , 40
грн,, кондиціонер «Панасонік»

·
1904,14 грн, вмонтовану шафу на балконі - 358,66 грн.,
телевізор LG - 121,78, мікрохвильову піч «Самсунг» - 583,18 грн.,
шубу з хутра - 34000,0 грн., комплект ювелірних виробів з червоного гранату -
7500 , 0 грн. , килим шерстяний виробництва Бельгії - 1803,20 грн., сервіз
чайний з позолотою на 6 персон - 591 , 50 грн., світильники - 138 , 60 грн.,
підставку під телевізор - 380,80 грн., всього на.суму 72968,26 грн.

При цьому
позивачем було враховано , що без його відома відповідачкою реалізовано майна
на суму 212 295 , 10 грн. - двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 та автомобіль Фольксваген Бора ДН НОМЕР_1.

Позивачка за
зустрічним позовом ОСОБА_1 просила виділити їй у користування майно домашнього
вжитку , що знаходиться в квартирі АДРЕСА_1:

Шафу - купе -
вартістю 3680,0 грн., корпусні меблі - 7631,40 грн., електричну плиту «Сіменс»
- 1393 , 74 грн., витяжку «Сіменс» - 1024, 40 грн.,  меблі для ванної кімнати - 1021 , 31

2

грн. ,
пральну машину «Ардо» - 849 ,
12 грн., спальню виробництва
Угорщини - 6501 , 40 грн.
, кондиціонер «Панасонік» -1904 , 14 грн.,
вмонтовану шафу на балконі - 358, 66 грн.

Визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, вартість цієї частки становить 147 100,0 грн. , залишивши ОСОБА_2 в
користування вказану квартиру , стягнути зазначену суму як компенсацію..

Виділити ОСОБА_2 наступне майно домашнього вжитку, що
знаходиться в квартирі АДРЕСА_1, а саме:

Вітальню (Угорщина) -641,90 грн, платтяна шафа (Угорщина)
- 1340,0 грн, диван - 2120,0 грн, світильники 2 шт - 130,75 грн, тумба для
взуття - 178,50 грн, підставка для касет та дисків - 530,0 грн, набір кухонних
меблів ( Угорщина) - 8926,80 грн, витяжка «Сіменс» - 632,28 грн, пральна машина
«Зануссі» -632 , 28 грн, плита газова «Сіменс» з духовою шафою - 1039,30 грн.
електром»яструбка  «Мулінекс»  -
263,35  грн,  електросоковижималка  «Тефаль»
-  370,0  грн, електричний чайник «Філіпс» - 72,60 грн,
мікрохвильова піч « LG » - 2120,0 грн, стіл кухонний розкладний - 598,78 грн,
стільці 4 шт- 156,80 грн, світильник - 60,30 грн, вмонтована шафа на балконі
-317,80 грн, ліжко двоспальне з матрацем
(Німеччина) - 1178,40 грн, платтяна шафа -3040,0 грн.  , штори 2 шт. вартістю 333,0 грн. та
гардинно-тюлеве полотно -   187,20 грн,
світильники при ліжкові 2 шт. - 98,12 грн, люстра - 397,80 грн, телевізор
«Соні» -634,80 грн, підставка під телевізор - 151, 20 грн, подушки « Belerbec» 4 шт.
- 1060 , 0 грн., ковдра«Ве1егЬес» 2 шт.
848 , 0 грн. , сейф для рушниці на балконі -2650,0 грн, мисливській
карабін - 2650,0 грн., платтяні шафи 2 шт - 1590. грн..,   пилосос «Ровента» - 2120 , 0 грн.   набір корпусних меблів (Угорщина) - 2175 , 0
грн., письмовий стіл - 1060, 0 грн., стіл для комп»ютера   - 1060,0 грн., крісло - 487, 50 грн. ,
килим- 1247 , 40 грн. , люстра - 530, 0 грн., настільна лампа - 371 , 0 грн.,
кварцева лампа для загару - 212,68 грн.,
корпусні меблі ( Угорщина) -2296 , 25 грн., сервант -шафа вітрина - 1169
, 70 грн., диван з двома кріслами -2080, 0 грн. , стіл для сервірування -157,68
грн., телевізор «Соні» -4240 грн, відеомагнітофон «Соні» - 1590 , 0 грн. ,
підставка під телевізор -381 , 50 грн. , тюнер «"Humax VA - FOX"
вартістю 395 , 75   грн., супутникова
антена -1194, 25 грн. відеокамера «Соні» -767,0 фн, кришталева люстра-
372,0  грн.,  кришталеве бра- 94,20 грн., сервіз столовий
на 12 персон (Німеччина) -1590,0 грн, столовий набір ножів, виделок та ложок
-2120,0 грн., штори - 210,0 грн., кондиціонер «Самсунг» - 1174,50 грн., набір
для ванної кімнати (дзеркало, мильниця, підставка під зубні щітки, полки) - 197
, 60 грн. Всього на суму 64023 , 03 грн.

В зв»язку з
відчуженням ОСОБА_2 з цього переліку майна на суму 29563,25 грн. просила
стягнути 20 000,0 грн. компенсації.

- Також просила
стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки 1/2 частину вартості автомобіля БМВ 316
- в сумі 20 350,0 грн.

- Визнати за ОСОБА_1 право власності
на квартиру АДРЕСА_1 вартістю 227000,0 грн. та виділити її позивачці по
зустрічному позову в

натурі, врахувавши при цьому 1/2 частину грошових коштів, які належні ОСОБА_1
за

продаж будинку в Іспанії- 113500,0 113 500, 0 грн.

-Додатково стягнути з ОСОБА_2 на
користь позивачки по зустрічному позову 413748,0 грн. як 1/2 частину коштів,
отриманих у ним за продаж будинку в Іспанії (загальна вартість 977096,35
гривень) та 3% річних за користування цими грошима у сумі 175877,34 грн.

- Витрати по оплаті
судового збору та витрати по оплаті експертизи.

Рішенням Печерського районного  суду м.
Києва від  03   липня
2007 року  позови задоволено
частково. Постановлено виділити у власність ОСОБА_2:

-Двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 вартістю 227 00

грн.

-Мисливський карабін «Сайга» вартістю 1000 грн.,

- Кондиціонер «Самсунг» вартістю 1174 грн. 50 коп.

Виділити у власність ОСОБА_1: -Електричну м»ясорубку «Мулінекс» , вартістю 263,35 грн.
електрочайник «Філіпс» - 72,60 грн. музичний центр"Аіуа NSX -S
223" -538,85 грн., світильники - 2 шт. по 70 грн. кожний- 130,73 грн.,

3

підставку для дисків - 60 грн., підставку під телевізор
металеву - 151,20 грн., кварцеву
лампу для загару «Філіпс» НВ 406/А - 212,68 грн. стіл для сервірування із
скляною стільницею - 157,68 грн. тюнер «"Humax VA - FOX"
вартістю 395 , 75 грн., відеокамеру «Соні» - 767 грн., набір для ванної кімнати
- 197 , 60 грн., шафу - купе для одягу 3680 грн.,

кухню виробництва Угорщини - 7631, 40 грн.,

електроплиту чотирьохкомфорочну «Сіменс» із духовою
шафою» - 1393,74грн.

витяжку «Сіменс» -1024,40 грн.

шафу для ванної кімнати - 1021,31 грн.,

пральну машину «Ардо» - 849,12 грн., шафу із ДСП, 4-х дверну -
4592 грн. ліжко двоспальне з матрацем
- 1596, 16 грн. трюмо - 313 , 24 грн. комод із дзеркалом -587,12 грн.

кондиціонер «Панасонік» - 1904,14 грн,

вмонтовану шафу на балконі - 358,66 грн., телевізор LG- 121,78, мікрохвильову піч «Самсунг» - 583,18 грн.,

килим шерстяний виробництва Бельгії - 1803,20 грн.,
сервіз чайний з позолотою на 6 персон - 591, 50 грн., світильники- 138 , 60
грн., підставку під телевізор - 380,80 грн.,

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 67 506, 69 грн. компенсації за різницю в
сумі між належним та виділеним майном.

В задоволенні решти позовних вимог сторонам відмовлено.

Не погоджуючись
з постановленим рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу , в якій
просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її
позовних вимог та про відмову в позові ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення
суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Так, апелянт зазначає, що суд неправомірно позбавив її
права власності на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки на компенсацію її вартості вона
не погоджувалася, безпідставно виділено їй майно , яке знаходиться в спірній
квартирі, яке неможливо відокремити без шкоди майну, суд не все майно поділив ,
яке було придбано в період шлюбу , відступивши від начала рівності часток
подружжя.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги , заслухавши доповідь судді Кравець
В.А., пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши законність і
обґрунтованість постановленого рішення , колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав:

Відповідно до
ст.22 КпШС України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Відповідно до ст.. 23 КпШС України
майном, набутим під час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою.

При укладенні
угод одним з подружжя, вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для
укладення угод по відчуженню спільного майна подружжя, що потребують
обов'язкового нотаріального засвідчення, згода другого з подружжя повинна бути
висловлена у письмовій формі.

Відповідно до
ст.28 КпШС України при розділі майна, яке є спільною сумісною власністю
подружжя, їх долі визнаються рівними.

Відповідно до ст..29 КпШС України,
якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за
позовом подружжя, або одного з них суд може постановити рішення:

Про поділ майна
в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення. Про
розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з
подружжя у спільному майні,  про
присудження подружжям з урахуванням їх вартості та частки

4

кожного
з подружжя у спільному майні, про присудження майна в натурі одному з
подружжя з покладенням на нього обов»язку компенсувати другому його частку
грішми.

Дані положення закріплені і Сімейним Кодексом України в
редакції 2004 року.

Судом
встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому* шлюбі з 1987 по 06.12.2002
року.

Фактичні шлюбні відносини були припинені в березні 2002
року.

Під час
спільного проживання і ведення спільного господарства подружжям було придбано
двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 вартістю 227 000
грн ., автомобіль „Фольксваген
- Бора» д/н НОМЕР_1 вартістю 62 295,10 грн., автомобіль «БМВ-316» д/н
НОМЕР_2 вартістю 40693,93 грн. та рухоме побутове майно, яке знаходилось в
квартирі АДРЕСА_1 таАДРЕСА_1, наявність якого перевірено та встановлено судом
під час виїзного судового засідання.

Судом вірно
встановлено, що квартира у АДРЕСА_1 була подарована ОСОБА_2 під час шлюбу його
батьком - 16.05.1994 року, і є роздільним майном подружжя відповідно до ст..24
КпШС України , тому не може бути предметом поділу, як на цьому наполягала
позивачка ОСОБА_1

Відповідно до
висновку судової будівельно-технічної експертизи від 08.10.2003 року було
визначено, що за ознаками фізичного зносу, наявними в квартирі, можливо
стверджувати, що ремонт проводився близько 10 років тому і визначити обсяг
проведених ремонтних робіт і конкретний час їх виконання без наявності
технічної документації є неможливим.

Таким чином ,
суд вірно дійшов висновку , що ОСОБА_1. не доведено, що на початку 2000 -х
років в квартирі ОСОБА_2 нею, за рахунок власних грошових коштів був проведений
істотний капітальний ремонт, який значно збільшив би вартість квартири.

Під час шлюбу в
2000 році автомобіль «БМВ-316» д/н НОМЕР_2 було передано ОСОБА_2 за згодою
ОСОБА_1 ОСОБА_6 спочатку по довіреності на право керування автомобілем, а потім
з правом розпорядження. 19.10.2002 року на підставі довідки-рахунку вказаний
автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_5. За таких обставин вказаний автомобіль
не був оплатно відчужений ОСОБА_2, тому вказане майно не може враховуватися
судом як таке, що входило до загальної маси майна, реалізованого за час шлюбу
без відома ОСОБА_1

Спільним майном
подружжя , яке підлягає поділу , визначено майно на загальну суму 323 335, 63
грн., яке було в наявності на момент розгляду справи судом ,що перевірено і оглянуто
в ході виїзного судового засідання 30.11.2005 року в присутності експерта.

Суд вірно не
прийняв до уваги акт опису і арешту майна , складений державним виконавцем ВДВС
Печерського РУЮ м. Києва 13.03.2003 року, оскільки даний акт не підписаний особою
, якій за актом залишилося ввіреним це майно , а також складений у відсутності
понятих , в зв»язку з чим не може бути оцінений судом як належний доказ.

Постановлюючи
рішення про поділ квартири АДРЕСА_1, суд виходив з того, що іншого житла
ОСОБА_2 не має, оскільки відповідно до договору від 12.02.2005 року
зобов»язаний протягом двох тижнів з дня скасування арешту на квартируАДРЕСА_1
оформити з третьою особою ОСОБА_3 угоду купівлі - продажу вказаної квартири,
яка не являється спільною сумісною власністю подружжя , а є виключно, власністю
ОСОБА_2 Крім того, ОСОБА_1 в даній квартирі не проживає, в ній проживає її
дочка   з сім»єю, право на квартиру у
якої не виникає .

Між тим, з таким висновком суду колегія не погоджується з
наступних підстав:

Відповідно до ст.22
КпШС України , ст.. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час -шлюбу, є їх спільною сумісною власністю якщо інше не
встановлено договором або законом. - Кожен
з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до
ст.28 КпІПС України при розділі майна, яке є спільною сумісною власністю
подружжя, їх долі визнаються рівними.

Відповідно до ст.. 372 ЦК України у разі
поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином ,
базуючи свої доводи на досліджених матеріалах справи, колегія приходить до
висновку , що внаслідок укладення договору купівлі - продажу спірної квартири
АДРЕСА_1 від 10.06.1998 року під час перебування сторін в шлюбі , спірна
квартира є спільною сумісною власністю і долі сторін в цій квартирі визнаються
рівними.

5

Оскільки обидві
сторони не погоджуються на компенсацію вартості їх частки в квартирі, наполягаючи
на виділі її в натурі , в такому випадку суд приходить до висновку про
припинення права спільної сумісної власності і можливість поділу зазначеної
квартири по 1/ 2 частині кожному із сторін та визнання за ними права власності
в цих частинах, скасовуючи рішення в цій частині та задовольняючи позови
частково.

Вирішуючи
позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення 1/2 частини грошових коштів, отриманих
ОСОБА_2 після продажу будинку в Іспанії, суд вважав достовірно встановленим, що
вказане майно не належало до власності подружжя, оскільки не було придбано та
побудовано за час шлюбу за сумісні кошти.

Проте , з таким
висновком колегія суддів погодитись не може, оскільки такий висновок не
відповідає обставинам справи та доказам, які надані сторонами на підтвердження
своїх вимог та заперечень.

Будинок
(бунгало), розташоване АДРЕСА_3, куплений в 1998 році, та проданий відповідачем
в 2001 року за 143 641 ЄВРО ( 977 096, 35 гривень) з яких 14 190 ЄВРО є
вартістю будинку і 29 449 ЄВРО - вартість меблів, які знаходилися на рахунку
ОСОБА_2 в банку „Bank
of Audaluciee» і він
розпорядився на власний розсуд та в своїх інтересах.

Статтею 132 ЦПК
України передбачено, що суд, який розглядає справу, в разі необхідності
збирання доказів за межами його територіальної підсудності доручає відповідному
суду провести певні процесуальні дії.

Статтею 415 ЦПК
України передбачено, що суди України можуть доручати, в порядку, встановленому
міжнародними договорами доручати іноземним 2удам проводити певні процесуальні
дії.

Виконання судового доручення здійснювалося судом першої
інстанції № з м. Ель-Ехідо,  Паном
Франсіско Перес Де Ла
Крус Бланко, реєстратором власності м. Ель-Ехідо, провінція Альмерія.

Вищий Суд
Андалузької Автономної області засвідчив, що для виконання попереднього припису
Суду першої інстанції номер три м. Ель-Ехідо від 12 липня 2006 року, ним було
перевірено усе, що потрібно в книгах архіву, що перебувають під його наглядом,
з яких витікає, що спірний будинок був зареєстрований на ім'я ОСОБА_2,
одруженого в режимі спільного сумісного володіння, придбаний шляхом купівлі в
Комерційному AT Бунгало Гольфу через нотаріальний акт, завірений
нотаріусом м. Ель-Ехідо.

Так, в акті
купівлі-продажу від 22 січня 1999 року, номер 174 зазначено, що ОСОБА_2,
повнолітній, одружений з пані ОСОБА_1 придбає нерухомість для своєї подружньої
спільноти і грошовий внесок на рахунок продавця підтверджується банківською
випискою.

Ні про яке
придбання зазначеного вище нерухомого майна на користь будь-якої іншої особи в
даному реєстрі не зазначено, і сам ОСОБА_2 носив грошові кошти на придбання
даної нерухомості. Будь-яких належних доказів того, що дані грошові кошти були
надані ОСОБА_2, польською фірмою немає.

Відсутні дані
про існування фірми на території Польщі, відомості чи дійсно вона уклала такий
договір з ОСОБА_2, чи дійсно польська фірма надала ОСОБА_2 готівкові кошти, які
він вніс при придбанні даного будинку, і чи мала вона надавати готівкові
грошові кошти для їх сплати ОСОБА_2, оскільки договір нотаріально не
посвідчений і не містить апостилю, а в його перекладі взагалі відсутнє
посилання на особу, яка підписала даний договір від імені польської фірми, і чи
має вона такі повноваження на укладання даного договору.

В акті продажу
цього майна 29 жовтня 2001 року зазначено, що ОСОБА_2, повнолітній, одружений в
режимі спільності майна з пані ОСОБА_1 продає це майно, діючи від власного
імені та від мені ОСОБА_1 на підставі нотаріального акту про доручення,
завіреного нотаріусом м. Ель-Ехідо від 01 вересня 1999 року, і грошові кошти
були отримані ОСОБА_2, про що він видав розписку покупцю. Будь-яких належних
доказів того, що ОСОБА_2 передав ці кошти польській фірмі не має.

Крім того, на
момент відчуження ОСОБА_2 нерухомого майна 29 жовтня 2001 року, строк дії
агентської угоди від 01.05.1998 року закінчився (строк дії угоди - 3 роки).

Таким чином ,
колегія суддів приходить до висновку , що спірний будинок в Іспанії є спільним
сумісним майном подружжя та підлягає розподілу в порядку і на підставі ст.. 29 КпШС України
шляхом сплати відповідачем ОСОБА_2 ОСОБА_1 вартості 7г частини будинку в сумі
413 748 ,0 грн.

Дослідивши всі
обставини спору , перевіривши доводи і заперечення сторін, колегія суддів
приходить до висновку , що рішення суду підлягає скасуванню частково, в частині
поділу

6

квартириАДРЕСА_1, визнання
будинку в Іспанії спільним сумісним майном подружжя , та в цій частині ухвалює
нове рішення.

В іншій частині
рішення слід залишити без зміни , оскільки суд вірно встановив обставини спору
, дав їм вірну правову оцінку і підстав до скасування рішення в іншій частині
:колегія суддів не вбачає.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення
не впливають.

Керуючись ст. ст.   303, 304, 307, 309, 316 ЦПК
України  колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково. Рішення Печерського
районного суду м. Києва від 03 липня 2007року в справі в частині: Виділення у
власність ОСОБА_2 двокімнатної квартири АДРЕСА_1, стягнення 1/2 частини
грошових коштів , отриманих ОСОБА_2 після продажу будинку в Іспанії

скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення в
наступній редакції: Виділити  у  власність
ОСОБА_2  та  ОСОБА_1 по 'А частині кожному  квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 'А частини будинку, (бунгало),
розташованого в Іспанії, АДРЕСА_3, проданого ОСОБА_2, в сумі '13 748,0 грн.

В іншій частині
рішення залишити без зміни.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено протягом
двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги to
цього суду.