УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду
Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого
судді   - Іващенко В.В.,

суддів                         - Летягіної О.В.,

- Сінані О.М.,

при секретарі  - Іванові O.K.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Республіканського вищого навчального закладу „Кримський
інженерно-педагогічний університет" про стягнення надбавки за вислугу
років, матеріальної допомоги на оздоровлення, відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою Республіканського вищого навального закладу „Кримський
інженерно-педагогічний університет" на рішення Євпаторійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 07 листопада 2006 року,

встановила:

ОСОБА_1
звернулася до Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим з
позовом до Республіканського вищого навчального закладу Кримський
інженерно-педагогічний університет про стягнення виплат за ст. 57 ЗУ „Про освіту" та
моральної шкоди, мотивуючи тим, що з 28.08.1995 року вона працює викладачем у
Євпаторійському відділенні Сімферопольського педагогічного училища,
правонаступником якого є відповідач, з 01.01.1999 року її переведено до
Кримського державного гуманітарного інституту. При звільненні відповідач не
здійснив з нею повного розрахунку, а саме не сплатив за період з вересня 1997
року по серпень 1998 року відповідно до вимог ст. 57 ЗУ „Про освіту",
невірно нарахував оплату з січня по серпень 1997 року та з вересня по грудень
1998 року. Вважає, що порушення її прав призвело до моральних страждань
потребувало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, у зв'язку з
чим вона неодноразово виїжджала та телефонувала до м. Сімферополю. Просила
стягнути на свою користь 500 грн. суми, несплаченої на її користь та 2000 грн.
у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 07
листопада 2006 року позов ОСОБА_1 задоволений частково та з Республіканського
вищого навального закладу „Кримський інженерно-педагогічний університет"
на її користь стягнуто надбавку за вислугу років в розмірі 418 грн. 84 коп.,
матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 230 грн. 75 коп. та 500 грн. у
відшкодування моральної шкоди, а всього 1139 грн. 59 коп. Також з
Республіканського вищого навального закладу „Кримський інженерно-педагогічний
університет" стягнуто державне мито та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

На зазначене рішення суду в частині відшкодування
моральної шкоди Республіканським вищим навальним закладом „Кримський
інженерно-педагогічний університет" подано апеляційну скаргу, відповідно
до якої апелянт просить рішення суду в зазначеної частині скасувати та ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову в частині стягнення на користь ОСОБА_1
моральної шкоди, оскільки про

Справа № 22ц-2-955/2007

наявність стажу позивачки 09 років 3 місяця 6 днів
університету стало відомо лише після звернення позивачки з позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до ст. 57 ЗУ „Про освіту",
ОСОБА_1 має право на отримання надбавки за вислугу років у розмірі 10% її
посадового окладу, оскільки в період з 01.01.1997 року по 31.12.1998 року
знаходилась у трудових відносинах з відповідачем та займала посаду викладача,
мала першу категорію та її педагогічний стаж роботи склав більше трьох років на
01.01.1997 рік. За вказаний період, у порушення вимог ст. 57 ЗУ „Про освіту",
відповідачем частково не сплачено позивачці надбавку за вислугу років в сумі
494 грн. 90 коп. за 1997 рік та 1998 рік. Ця сума частково погашена у 2006 році
у розмірі 76 грн. 06 коп. Таким чином сума боргу по несплаченої надбавці
складає 418 грн. 84 коп. Також не сплачено 220 грн. 75 коп. матеріальної
допомоги на оздоровлення.

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування моральної
шкоди, місцевий суд виходив з того, що через тривалу затримку виплати боргу
порушені трудові права позивачки та їй заподіяно моральну шкоду, яка підлягає
відшкодуванню на підставі ст. 237-1 КЗпП України.

З такими висновками погоджується й колегія суддів та вважає їх зробленими з
дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Довід апелянта про те, що Республіканському вищому
навальному закладу „Кримський інженерно-педагогічний університет" не було
відомо про стаж позивачки, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки,
відповідно до ст. 48 КЗпП України, п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових
книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України та
Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 p., саме
роботодавець веде облік та зберігання трудових книжок та саме він повинен знати
про розмір трудового стажу працівників, що працюють на підприємстві, в установі
та організації.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 304, 308, 315
ЦПК України, колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим,

ухвалила:

апеляційну скаргу Республіканського вищого навального закладу „Кримський
інженерно-педагогічний університет" відхилити, а рішення Євпаторійського
міського суду Автономної Республіки Крим від 07 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена протягом двох
місяців безпосередньо до Верховного суду України.