Справа №2-112/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 квітня 2007 року
Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого
- судді Любицького
В.О.,

при
секретарі - Підгорна
СМ., Вареник
К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Семенівка
справу за позовом ОСОБА_1 до редакції районної газети „ Семенівський
вісник „ смт.Семенівка
Полтавської області, треті
особи : Семенівська
районна державна адміністрація Полтавської області, Семенівська районна рада
Полтавської області про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за
затримку розрахунку при звільненні,
компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до редакції Семенівської районної газети „ Семенівський
вісник „ про
стягнення на його користь заробітної плати, середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні,
компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги , що йому не було
виплачено та не проведено остаточно розрахунку в день його звільнення, а також
про стягнення моральної шкоди в розмірі одна тисяча гривень, яка йому була
заподіяна внаслідок невиплати заробітної плати в день звільнення його з роботи.

В
судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав. Прохав їх задовольнити .
Відмовився від позову в частині стягнення заробітної плати в зв"язку з її
виплатою відповідачем через деякий час після звільнення.

Представник
відповідача редакції Семенівської районної газети „ Семенівський вісник „
позовні вимоги позивача визнав частково в зв"язку з тим, що в редакції
відсутні кошти та в зв"язку з тяжким фінансовим станом редакції, яка
здійснює свою діяльність фактично на дотаціях від місцевих органів влади .

Представники
третіх осіб по справі: Семенівської райдержадміністрації та Семенівської
райради в судовому засіданні вважали вирішення позову по даній справі на розсуд
суду. Підтвердили факт здійснення підтримки діяльності редакції з бюджету
місцевих органів влади.

Заслухавши
пояснення сторін , третіх
осіб, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом по
справі встановлено, що позивач по справі з 06.06.2001 року працював на посаді спеціаліста комп"ютерної
верстки редакції районної газети „
Семенівський вісник „
до його звільнення згідно наказу редактора редакції газет від 29.12.2006 року згідно
поданої ним заяви за власним бажанням по ст.38
ч.3  КЗпП України.

Позивач
подав заяву про звільнення 14.12.2006
року з вимогою про звільнення з роботи з 28.12.2006 року за власним бажанням у зв"язку з невиконанням
редакцією законодавства про працю. (
ч.3  ст.38 КЗпП України), а саме:
заборгованість по заробітній платі становить два місяці

При
звільненні позивача , а саме: 29.12.2006 року, йому було
видано трудову книжку, але не проведено остаточного розрахунку по виплаті
заробітної плати при звільненні, яка йому була виплачена лише 27 лютого 2007 року , що
підтверджується по справі відповідною довідкою відповідача по справі.

Крім
того, по справі встановлено, що при звільненні позивача йому не було виплачено
компенсацію за невикористані відпустки, яка відповідно до довідки відповідача
по справі складає в розмірі 1747
грн. 00 коп.

Також по
справі встановлено, що в зв"язку із звільненням позивача по  ч.3
ст.38 КЗпП України, останньому відповідно до вимог ст.44 КЗпП України
щодо припинення трудового договору з підстав порушення власником або
уповноваженим ним органом законодавства про працю та

2

виплати
при цьому вихідної допомоги у розмірі передбаченому колективним договором , але не менше
тримісячного середнього заробітку, останньому вихідна допомога не виплачена до
цього часу. Колективний договір в редакції не прийнятий.

Судом
також встановлено, що середньомісячна заробітна плата позивача   в редакції газети складала в розмірі 532 грн. 06 коп. при середньоденній
заробітній платі 25 грн. 68 коп.

Відповідно
до ст.ст. 116, 117 КЗпП
України, - при
звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у
строки , зазначені
в статті 116 КЗпП
України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки
по день фактичного розрахунку.

На час розгляду справи позивачу виплачено заборгованість
по заробітній платі, але не
виплачено остаточного розміру всіх виплат, які підлягали до виплати йому , а саме : вихідної
допомоги та компенсації за невикористані відпустки.

З дати
звільнення позивача та на день винесення рішення судом по справі минув термін З
місяці 10 днів.

При
середньомісячній заробітній платі позивача 532 грн. 06
коп. та середньоденній заробітній платі 25 грн.68 коп. середній заробіток позивача за весь час
затримки розрахунку при звільненні складає в розмірі 1852 грн. 98 коп.( ( 532, 06
грн. х 3 місяці ) + ( 25, 68 грн. х 10 днів ) = 1852 грн. 98 коп.)).

Між тим,
судом по справі встановлено, що позивач ОСОБА_1. після звільнення з роботи у
відповідача , влаштувався на іншу роботу і працює з 01 лютого 2007 року
вчителем Семенівського НВК № 1 відділу освіти Семенівської РДА і отримав
заробітну плату в розмірі 578 грн. 36 коп. при середньоденній заробітній платі
26, 29 грн.

Загальна
сума отриманого ним доходу після звільнення і до винесення рішення по даній
справі складає в розмірі 1419
грн. 62 коп. ((
578, 36 грн. х 2 місяці) + ( 26, 29 грн. х 10 днів ) = 1419, 62 грн.)).

Оскільки
середній заробіток позивача за весь час затримки розрахунку при звільнення , що
складає в розмірі 1852 грн. 98 коп., і який підлягає до стягнення на користь
відповідача, даний розмір отриманого доходу позивача являється меншим від
розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку і даний розмір
отриманого доходу підлягає виключенню із середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні позивача і підлягає до стягнення в розмірі 433 грн.
35 коп. (1852, 98 грн. - 1419, 62 грн. = 433 грн. 36 коп.).

Відповідно
до ст.44 КЗпП України, при припиненні трудового договору внаслідок порушення
власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю ( статті 38 і 39 КЗпП України) працівникові
виплачується вихідна допомога у розмірі передбаченому колективним договором,
але не менше тримісячного середнього заробітку.

Оскільки
колективний договір , як
встановлено в судовому засіданні, в редакції газети не розроблений, то
відповідно до ст.44 КЗпП України з відповідача на користь позивача підлягає
стягненню вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку, який
складає розмір 1596 грн. 18 коп. ( 532, 06
грн. х 3 місяці = 1596 , 18 грн.).

Відповідно
до ст. 83 КЗпП України, - у разі звільнення працівника йому виплачується
грошова компенсація за всі не використані дні щорічної відпустки.

Згідно
довідки відповідача, компенсація позивачу за всі дні невикористаної відпустки
складає в розмірі 1747 грн. 00 коп. спору між сторонами щодо розміру вказаної
компенсації по справі не має. Вказана сума підлягає до стягнення на користь
позивача.

Відповідно
до ст.237-1 КЗпП України ,
- відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати
нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Згідно
пояснень позивача та наданих в судовому засіданні доказів, останній переносить
моральні страждання в зв"язку з невиплатою відповідачем належних йому до
виплати при звільненні коштів, втрати нормальних життєвих зв"язків і докладення
додаткових зусиль для організації свого життя. Вказане підтверджується:
довідкою кредитної спілки „
Фаворит „ про
наявність заборгованості позивача по справі по отриманому кредиту та відсотках
за його користування; довідкою про заборгованість   за використаний природний газ на суму 388 грн. 48 коп.

3

та
попередженням про припинення газопостачання його будинку в разі непогашення
заборгованості.

З огляду
на викладене, суд вважає такою, що підлягає до задоволення вимога позивача про
стягнення на його користь моральної шкоди.

На
підставі наведеного , керуючись
ст.ст. 10,11,209,212,
214-215 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Стягнути
з редакції районної газети „
Семенівський вісник „
смт.Семенівка вул.Жовтнева, 6
Полтавської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця та
жителя АДРЕСА_1: середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в
розмірі 433 грн. 36 коп. ( чотириста
тридцять три гривні 36 копійки); вихідну допомогу
при звільненні у розмірі 1596
грн. 18 коп.
(одна тисяча п"ятсот дев"яносто шість гривень 18 копійок);
компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 1747 грн. 00 ( одна тисяча
сімсот сорок сім гривень 00 копійок ) та на відшкодування моральної шкоди кошти
в розмірі 1000 грн. ( одна
тисяча гривень).

Стягнути
з редакції районної газети „
Семенівський вісник „
на користь держави судові витрати: 51
( п'ятдесят одну ) гривню
державного мита та 30 (тридцять
) гривень витрат
на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через районний суд
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги з подачею її копії до апеляційного суду.