АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м.
вул.  Володимирська,  15
Справа  № 22-к-1350/2007                       Головуючий у І інстанції:
Доповідач : Вовченко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25 грудня 2007 року                 м.  Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду м.
Києва в складі суддів

Вовченка В.М. ,
Білич І.М. ,  Качана В.Я.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Військового місцевого суду Донецького гарнізону від 13
травня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 11 листопада
2005 року в справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини № 2240 про визнання
неправомірними рішення житлово-побутової комісії військової частини 2240 і дій
командира військової частини 2240 щодо зняття з квартирного обліку осіб,  що потребують поліпшення житлових умов
надання жилого приміщення та визнання права на отримання квартири,  -

встановила:

У травні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання
неправомірними рішення житлово-побутової комісії військової частини 2240 і дій
командира військової частини 2240 щодо зняття з квартирного обліку осіб,  що потребують поліпшення житлових умов
надання жилого приміщення та визнання права на отримання квартири. В
обгрунтування своїх вимог зазначав,  що в
грудні 1999 року,  йому як
військовослужбовцю,  який стояв на
квартирному обліку в військовій частині 4111,
рішенням житлової комісії частини була надана квартира АДРЕСА_1. Він був
знятий з квартирного обліку. Однак ордер на жиле приміщення він не отримав і в
квартиру не вселився,  оскільки
будівництво будинку було ще не закінчено. В січні 2000 року його було звільнено
з військової служби,  в зв'язку зі
звинувачувальним вироком суду,  який
вступив в законну силу,  але питання про
виключення його із списку розподілу житлової площі,  ні тоді,
ні в наступному,  до 2003
року,  житловою комісією на розглядалося.
В 2003 році будівництво будинку було завершено,
та замість надання квартири,  за
рішенням житлової комісії військової частини 2240,  його виключили з квартирного обліку на основі
п.п.3,  4 ч.2  ст.  40
ЖК України. Дане рішення житлової комісії вважає неправомірним,  оскільки вироком суду він був засуджений до
умовної міри покарання з випробувальним строком і сплатою штрафу,  що на його думку,  не дає підстав для зняття його з квартирного
обліку на основі п.4 ч, 2 ст 40 ЖК України. Більш того,  він не приймав участь в засідання житлової
комісії,  яка виключила його з
квартирного обліку.

Рішенням Військового місцевого суду Донецького гарнізону від 13 травня 2005
року,  залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 11 листопада 2005 року,  в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду І інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати та
постановити нове рішення про задоволення позовної заяви,  посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
міста Києва вважає,  що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 стаття 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеним
обставини,  що не були встановленні в
рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 332,  337 ЦПК
України,  колегія суддів Судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
а рішення Військового місцевого суду Донецького гарнізону від 13 травня
2005 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 11 листопада 2005
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.