Справа № 2-о-59/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

1 червня 2007
року

Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді Сітало А.К., народних
засідателів Заховаєвої О.О., Пустовар О.А., при секретарі Більченко В.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1
про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 , зацікавлена особа Відділ громадянства
і реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ХМУ УМВД України в
Харківській області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася
до суду з заявою про визнання її батька ОСОБА_2 безвісно відсутнім. При цьому
заявник посилається на те , що її батько ОСОБА_2 знаходився до
1991 року у зареєстрованому шлюбі з її матір'ю. Батьки проживали у м. Воркута. У 1991 році шлюб
між батьками заявниці було розірвано. В 1966 році вона з матерю ОСОБА_3
переїхала до м. Вовчанськ Харківської області. Про її батька їй нічого невідомо
більше 15 років, у тому числі і його місцезнаходження.

Визнання
безвісно відсутньою батька заявник обґрунтовує необхідністю виїзду з сім'єю на
постійне місце проживання до Російської Федерації, для чого необхідна згода
ОСОБА_2.

У судовому
засіданні заявник доводи заяви підтримала , зацікавлена особа в судове
засідання не з'явилася. Про час та місце слухання справи повідомлялася
своєчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. При таких
обставинах, суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності.

Суд , заслухавши
пояснення заявника , допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов
до наступного.

Судом
встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до
ст. 43 ЦК України
фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою , якщо протягом
одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Факт відсутності
відомостей про місце перебування ОСОБА_2 в місці його постійного проживання у м. Воркута, протягом одного
року підтверджується зібраними у справі доказами.

Допитані судом
свідки, ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 , кожна окремо показали , що вони знайомі з заявницею більше десяти
років, їм відомо що батько ОСОБА_1 ОСОБА_2 покинув сім'ю
відразу після її народження. Також їм відомо, що до народження ОСОБА_1 її
батьки проживали у м. Воркуті РФ.
До народження ОСОБА_1, та після цього ОСОБА_2 зловживав
спиртними напоями та вів паразитичний спосіб життя. Крім того, їм відомо, що у
1991 році, ОСОБА_3, мати заявниці, випадково знайшла в лікувальному закладі у
м. Воркуті ОСОБА_2 та упросила його піти з нею до відділку реєстрації актів
громадянського стану та розірвати шлюб. Більше ніякі відомості про долю ОСОБА_2
їм невідомі. Вони ОСОБА_2 ніколи не бачили.

Згідно з
повідомленням Начальника Орджонікідзевського РВ ГУ МВС України в Харківської
області від 26.03.2007 року за №66/2937 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед осіб
відносно яких оголошено розшук не значиться.

Згідно довідки
адресного бюро від 22.03.2007 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в
місті Харкові та області зареєстрованим не значиться . Згідно довідки адресного
бюро УВС м. Воркута Р.Ф.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
, зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться .

Згідно свідоцтву
про народження ОСОБА_1, серії II-
ДК НОМЕР_1 від 13 вересня 1966 року, ОСОБА_2 вказан її
батьком.

Згідно свідоцтву
про розірвання шлюбу сері 1-Е А НОМЕР_2 від 15 травня 1991 року , виданого
відділом реєстрації актів громадянського стану м. Воркути, шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 розірвано
19 лютого 1991 року, актовий запис за НОМЕР_3.

З урахуванням
наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і
правдивість фактів , повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в
результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і
не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до
ч.2 ст.43 ЦК України
у разі неможливості встановити останній день одержання останніх відомостей про
місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше
число місяця , що йде за тим , у якому були одержані такі відомості, а в разі
неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Оскільки
матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про ОСОБА_3 були у
лютому 1991 року, то початком його безвісної відсутності слід вважати 1 січня
1992 року.

Задоволення
заяви має для заявника та її сім»ї
юридичне значення.

Згідно пункту 10
«Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і
проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення»
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 ( у
редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року №380). Для
оформлення паспорта у разі виїзду на постійне проживання за кордоном подаються,
крім інших передбачених цією постановою документів також і завірені в
установленому порядку заяви батьків, яки залишаються в Україні (або копія
рішення суду про позбавлення батьківських прав чи визнання їх безвісно
відсутніми).

Таким чином,
зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для
визнання ОСОБА_2
безвісно відсутнім .

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 248, 249 ЦПК, ст.43 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати безвісно
відсутнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с Усть-Кулом, Комі АРСР, РФ.

Початком
безвісної відсутності ОСОБА_2
вважати 1 січня 1992 року.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.