Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007
року Миронівський районний суд Київської області

в складі:   головуючого - судді Пархоменко В.М.  при секретарі - Овчаренко B.C.

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в м. Миронівці справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В квітні
2007 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з
відповідачкою посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними не склались із-за
протилежності поглядів на сімейно-шлюбні відносини, що призвело до втрати
почуття поваги та кохання до відповідачки. Внаслідок цього в серпні 2006 року
вони остаточно припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть спору
з приводу спільного майна між ними немає. Він створив іншу сім»ю, а тому
примирення між ними неможливе. Придбане під час шлюбу майно вони поділять
добровільно не заперечує проти проживання дітей з відповідачкою, між ними
досягнута домовленість про взаємне виховання та їх утримання.

В
попередньому судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просить шлюб
розірвати, посилаючись на обставини, викладені позовній заяві визначити місце
проживання дітей з відповідачкою.

Відповідачка
в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу
розглянути в її відсутності позов визнала повністю протирозірвання шлюбу не
заперечує.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку.встановленому  ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч.4  ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Судом встановлено
що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 1992 року, від якого
мають дочок ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з
матір»ю та знаходяться на її утриманні.

З серпня
2006 року із-за несумісності характерів сторони остаточно припинили
шлюбно-сімейні відносини, подружніх стосунків не підтримують, мають окремий
бюджет, спільним побутом не пов'язані. Позивач створив іншу сім»ю, а тому
сторони прийшли до висновку про неможливість спільного проживання та примирення.
Спору з приводу поділу майна між ними немає, домовленість про взаємне виховання
та утримання дітей досягнута.

За таких
обставин, суд вважає, що сім'я розпалась остаточно подальше спільне життя
подружжя суперечило б їх інтересам.

За
взаємною згодою сторін діти залишаються проживати з матір'ю.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу позивача слід звільнити від сплати
судового збору на підставі  ст. 4 п.18
Закону України «Про державне мито»,
відповідачку від сплати судового збору звільнити, оскільки на її
утриманні залишаються неповнолітні діти.

2

На підставі  ст.
ст.  105, 110, 112 СК України,
керуючись  ст.  ст.
130, 174 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.   Розірвати шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.зареєстрований
15.08.1992 року в відділі ЗАГСу Миронівського райвиконкому. Київської
області,  актовий запис №74

Визначити місце
проживання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Та ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю ОСОБА_2.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу сторони від судових витрат звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Миронівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 cm.295 ЦПК
України.