Справа № 22ц-3723   від_ 2007р.     Головуючий у І Інстанції: Єлисєєвої
Категорія   30                                    Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року липень
«12» дня колегія суддів Судовоі палати з цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого:
Калиновського А. Б.

Суддів:                            Красвітної Т.П.,
Кіктенко Л.М.

При секретарі:
Кочковій А.В. Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську

цивільну справу
за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства «Конкорд Фінанс» на
рішення Бабушкінського районного суду М.Дніпропетровська від 16 лютого 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1до Закритого акціонерного товариства «Конкорд Фінанс»,
виконавчого комітету Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська про
визнання права на проживання та за зустрічним позовом Закритого акціонерного
товариства «Конкорд Фінанс»
до ОСОБА_1про виселення.

встановила:

У жовтні 2005
року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ЗАТ «Конкорд Фінанс», виконавчого комітету Бабушкінської районної ради
м. Дніпропетровська про визнання права на проживання.

Посилався на те,
що відповідно рішенню адміністрації та профспілкового комітету
Дніпропетровського авторемонтного заводу №2 (далі - ДАРЗ-2) його родині для
проживання була надана кімната АДРЕСА_1. В 1993 році, після Народження другої
дитини, їм була надана друга кімната. Рішенням виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради № 637 від 23.05.1996 року був наданий дозвіл на
розподіл житла в недобудованому будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_1. отримав ордер №
127для заселення квартири № 28 у вказаному будинку, у зв'язку з чим був
виписаний з гуртожитку та зареєстрований за вказаною адресою. Однак мешкати в
будинку не міг, тому що він не був добудований. Рішенням Бабушкінської районної
ради м. Дніпропетровська № 472 від 16.06.2004 року ордер був анульований, а
позивач був знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, відповідно листку
прибуття за місцем його фактичного проживання, в заводському гуртожитку.
Оскільки дійсним власником гуртожитку є ЗАТ «Конкорд Фінанс», яке не дає згоди на реєстрацію позивача за
місцем проживання, просив визнати за ним право проживання в кімнаті № 28
гуртожитку, в якій він фактично проживає.

Закрите
акціонерне товариство «Конкорд
Фінанс» звернулось до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1про виселення і
посилалось на те, що воно придбало вказаний гуртожиток наприкінці 2005 року.
ОСОБА_1. виписаний з нього у 1996 році, нового ордеру на вказану кімнату йому
не надавали, тому він мешкає в гуртожитку незаконно. Просило виселити позивача
без надання іншого житла у зв'язку з тим, що він зайняв приміщення незаконно і
крім того, вже давно не працює на підприємстві, яке надало житло.

Рішенням
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2007 року позов
ОСОБА_1задоволено, а в задоволені зустрічного позову Закритого акціонерного
товариства «Конкорд Фінанс»
- відмовлено.

Визнано за
ОСОБА_1. право проживання в кімнаті АДРЕСА_1, стягнуто з ЗАТ «Конкорд Фінанс» на
користь ОСОБА_1. сплачений судовий збір у розмірі 8,50 грн. та витрати на
інформаційно - технічне забезпечення справ у розмірі 7,50 грн. на користь
держави.

В апеляційній
скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду і направлення
справи на новий розгляд у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає
за необхідне скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних
підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. працював на ВАТ ДАРЗ-2 з 03.03.1987 року до 15.10.1999
року. З сім'єю з трьох осіб позивач мешкав в кімнаті АДРЕСА_1

Відповідно
рішенню Дніпропетровської міської ради № 637 від 23.05.1996 року, згідно
програми міського житлового будівництва, у 1996 році планувалося введення в дію
житлового будинку АДРЕСА_2. Враховуючи що кризове фінансове становище не
дозволяло ВАТ ДАРЗ-2 забезпечити завершення будівництва, вказаним рішенням
керівництву було дозволено провести розподіл житла в АДРЕСА_2 та видати ордери
до введення будинку в експлуатацію.

10.09.1996 року
ОСОБА_1. було видано ордер № 127 на квартиру № 28 у вказаному будинку. Він
разом з родиною у жовтні 1996 року був зареєстрований за даною адресою, але
проживати у наданому житлі не могли, тому що будівництво будинку завершено не
було. Вони залишились проживати в гуртожитку. 23.10.2003 року шлюб між
подружжям був припинений. ОСОБА_2. разом з дітьми виїхала на інше місце
проживання.

Рішенням
виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1110 від 17.04.2003 року
було затверджено рішення загальних зборів пайовиків житлово - будівничого
кооперативу - 440 «Забудовник 97» по АДРЕСА_2 про ліквідацію вказаного
кооперативу і комітету комунальної власності міської ради було дано
розпорядження надати допомогу правлінню ЖБК - 440 «Забудовник 97» у відновлені
членів ліквідованого кооперативу, які потребують поліпшення житлових умов, на
квартирному або кооперативному обліку з урахуванням дати первинної постанови на
облік, як таких, що не реалізували своїх житлових потреб.

У зв'язку з
вказаними обставинами у червні 2003 року позивачі були зняті з реєстрації за
адресою АДРЕСА_2 а отриманий ордер був зданий у виконком Бабушкінської районної
ради.

Рішенням
виконавчого комітету Бабушкінської районної ради № 472 від 16.07.2004 року
скасовано рішення виконкому в частині надання житлової площі ОСОБА_1 за місцем
роботи в буд. АДРЕСА_2. Цим рішенням був анульований ордер, виданий на житлове
приміщення та ОСОБА_1. був відновлений на квартирному обліку як такий, що не
реалізував своїх житлових потреб.

За таких
обставин, задовольняючи позов ОСОБА_1., суд правильно виходив з того, що він
постійно проживає в гуртожитку, ордер на підставі якого йому надавалось житлове
приміщення анульований і він не реалізував право на поліпшення житлових умов.

Відмовляючи в
задоволені зустрічного позову ЗАТ «Конкорд
Фінанс», суд обгрунтовано виходив з того, що купуючи частину гуртожитку,
продавець, згідно п.6 Договору письмово повідомив покупцям про всі відомі
продавцю права третіх осіб на зазначену будівлю гуртожитку, а відповідно до ст.
814 ЦК України
у разі зміни власника житла, переданого у наєм, до нового власника переходять
права та обов'язки наймодавця.

Доводи
апеляційної скарги відповідача про те, що справу розглянуто без участі
представника ЗАТ «Конкорд
Фінанс», незважаючи на те, що 12.02.2007 року було подано заяву про
неможливість участі у розгляді справи 16.02.2007 року у зв'язку з занятістю
представника - не можуть бути прийняті до уваги, оскільки представник
відповідача приймав

участь
у судовому засіданні 02.02.2007 року і давав пояснення, був
повідомлений про слухання справи 16.02.2007 року.

Крім того, ЗАТ «Конкорд Фінанс» є
юридичною особою, доручення на участь у справі надавалось також представнику
Тарянику К.О. (а.с.37),
а тому не було позбавлено можливості участі у судовому засіданні 16.02.2007
року.

Посилання у
скарзі на те, що деякі додатки до позовної заяви виконані на державній мові і
це порушення привело до неправильного вирішення справи - не є підставою для
скасування рішення суду.

Не можуть бути
прийняті до уваги і доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд
неправильно застосував статтю 814 ЦК України, враховуючи те, що згідно
протоколу загальних зборів власника житла 06 жовтня 2006 року будівлю було
виключено з житлового фонду, так як відповідно до ст.7, 8 ЖК України рішення
щодо виведення гуртожитку з житлового фонду відповідними установами не
приймалось.

Як видно з
матеріалів справи, позивач працював на заводі, який надав йому житло більше 10
років, а тому згідно ст. 125 ЖК України він не може бути виселений з нього без
надання іншого житлового приміщення.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують рішення суду.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 314, ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства «Конкорд
Фінанс» відхилити.

Рішення
Бабушкінського районного суду М.Дніпропетровська від 16 лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.