Справа № 2-1734/2007 рік
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
09 листопада  2007 року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки
судді  - Романенка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Ялта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до
Лівадійської селищної Ради, 3-я особа: ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання незаконним
та скасування  рішень,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому уточнив позовні вимоги,
просить суд визнати незаконним та скасувати:
рішення Лівадійської селищної Ради №14 від 23.05.2006 року «Про розгляд
протесту прокурора м.Ялта від 15.05.2006 року на рішення Лівадійської селищної
ради №77 від 19.04.2005 року».

рішення Лівадійської селищної Ради №152 від 09.08.2005 року «Про дачу
дозволу ОСОБА_2. на складення проекту землеустрою по відведенню земельної
ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських
споруд та споруджень за адресою:АДРЕСА_1

рішення 9-ої сесії 5-го скликання Лівадійської селищної
ради №56 від 13.12.2006 року "Про затвердження проекту землеустрою по
відведенню та передачі у власність ОСОБА_2. земельної ділянки площею 0,033 га
для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та
споруджень (присадибна ділянка) за адресою:АДРЕСА_1

рішення 29-ої сесії 4-го скликання Лівадійської селищної
ради № 155 від 09.08.2005 року "Про дачу дозволу ОСОБА_3. на складання
проекту відведення у власність земельної ділянки №8 орієнтовною площею 0,04 га
для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та
споруджень за адресою: АДРЕСА_1

рішення 9-ої сесії 5-го скликання Лівадійської селищної
ради №55 від 13.12.2006 року "Про затвердження проекту землеустрою по
відведенню та передачі у власність ОСОБА_3. земельної ділянки площею 0,0462 га
для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та
споруджень (присадибна ділянка) за адресою:АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивовані тим, що прийняті відповідачем рішення порушують
вимоги земельного законодавства, а також позбавляє її права власності на
земельну ділянку.

Представник
позивача у судовому засіданні позов підтримав.

Представники
відповідача та 3-х осіб у судовому засіданні проти позову заперечували.

Заслухавши
пояснення представників сторін, 3-х осіб, свідка, дослідивши матеріали справи,
оглянувши матеріали цивільної справи №2-726/2007 року,  суд вважає, що позовні вимоги являється
законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав:

У
відповідності зі ст.6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод від 04
листопада 1950 року ратифікованою Верховною Радою України 17 липня 1997 року
кожний при рішенні питання про його цивільні права й обов'язки має право на
відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом,
установленим законом.

Складовою частиною справедливого судочинства, зокрема, є доступ до
процедури з усіма атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль органів
державної влади.

Частини друга й третя ст.55 Конституції України визначають, що  права та свободи громадянина захищаються
судом, кожному гарантується право на оскарження в суд рішень, дій або
бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

У відповідності до ст. 14 Конституції України кожному громадянинові
України, гарантується право  на землю.

Згідно ст. 12 ЗК України, розпорядження землями територіальних громад,
передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і
юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

У відповідності зі ст. 116 ЗК України громадяни і юридичні особи здобувають право власності й права
користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень.

Відповідно
до п. 6 ст. 118 ЗК України, - громадяни, зацікавлені в одержанні безкоштовно у
власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для
обслуговування житлового будинку й госспоруджень подають заяви у відповідну
Міську Раду.

Відповідно
до п. 7 ст. 118 ЗК України, - Міська Рада у випадку згоди на передачу земельної
ділянки у власність дає дозвіл на розробку проекту його відводу.

Потім,
відповідно до п. 10 ст. 118 ЗК України, - Міська Рада в місячний строк
розглядає проект відводу й ухвалює рішення щодо передачі земельної ділянки у
власність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. відповідно до ст.118 ЗК України звернулася з
заявою до Лівадійської селищної Ради про надання земельної ділянки у власність,
виконав всі необхідні дії по узгодженню відводу земельної ділянки та рішенням 27-ї сесії 4-го скликання Лівадійської селищної
ради №77 від 19.04.2005 року ОСОБА_1. був затверджений проект відведення
земельної ділянки за адресою:АДРЕСА_1для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських споруд та споруджень, передана у власність
земельна ділянка, площею 0,10 га.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_1. отримала
державний  акт на право власності на
земельну ділянку серії КМ № 107926 від 13.05.2005 року.

09 серпня 2005 року Лівадійська селищна ради прийняла
рішення № 156  "Про дачу дозволу
ОСОБА_2. на складання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для
будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та
споруджень за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Лівадійської селищної ради №56 від 13 грудня
2006 року ОСОБА_2. був затверджений проект відведення земельної ділянки, площею
0,0330 га, за адресою:АДРЕСА_1

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_2. отримав
державний  акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯД № 580158 від 08.05.2007 року.

Разом з тим, 23 травня 2006 року 2-ою сесією 5-го скликання Лівадійської
селищної ради було прийнято рішення № 14, яким був задоволений протест
прокурора м. Ялти вихід. № 3865 від 15 травня 2006 року та скасоване раніше
Лівадійської селищної ради № 77 від 19 квітня 2005 року „Про передачу земельної
ділянки у власність гр. ОСОБА_1. за адресою: АДРЕСА_1для будівництва та
обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд”.

Крім того, рішенням 29-ої сесії 4-го скликання
Лівадійської селищної ради № 155 від 09.08.2005 року "Про дачу дозволу
ОСОБА_3. на складання проекту відведення у власність земельної ділянки №8
орієнтовною площею 0,04 га для будівництва та обслуговування житлового будинку,
господарських споруд та споруджень за адресою: АДРЕСА_1" та рішенням 9-ої
сесії 5-го скликання Лівадійської селищної ради №55 від 13.12.2006 року
"Про затвердження проекту землеустрою по відведенню та передачі у
власність ОСОБА_3. земельної ділянки площею 0,0462 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку, господарських споруд та споруджень
(присадибна ділянка) за адресою:АДРЕСА_1"
ОСОБА_3. передана у власність земельна ділянка, яка співпадає з межами
земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1.

У
силу ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України, - право власності на земельну
ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право
власності, та його державної реєстрації.

Відповідно
до ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України, - право власності на земельну
ділянку посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно
зі ст. 140 Земельного кодексу України, - підставами припинення права власності
на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну
ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця;
відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на
земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів
суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду;
не відчуження земельної ділянки іноземними особами без громадянства у
встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Як
вбачається з ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу України, - власник не може бути
позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених
цим Кодексом та іншими законами України.

Суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, при винесенні
оскаржуваного рішення про скасування рішення Лівадійської селищної ради № 77
від 19 квітня 2005 року „Про передачу земельної ділянки у власність гр.
ОСОБА_1. за адресою: АДРЕСА_1для будівництва та обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і споруд”, перевищив свої повноваження
та протиправно позбавив позивача права власності на земельну ділянку, оскільки
статтею 143 Земельного кодексу України передбачено, що примусове припинення
прав на земельну ділянку здійснюється тільки судовими органами у передбаченому
Законом порядку та ст.144 Конституції України, встановлено, що органи місцевого
самоврядування діють в рамках
повноважень, встановлених законом.

Крім того, суд вважає, що  рішення № 156 від 09.08.2005 року "Про дачу дозволу
ОСОБА_2. на складання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для
будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та
споруджень за адресою: АДРЕСА_1"  є
неправомірним та прийнятим в порушення діючого земельного законодавства,
оскільки Лівадійська селищна Рада надавши 19 квітня 2005 року земельну
ділянку у власність ОСОБА_1. для будівництва та обслуговування житлового
будинку через  4 місяці надала дозвіл ОСОБА_2. на складання проекту землеустрою по
відведенню тієї ж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового
будинку, господарських споруд та споруджень.

З тих самих підстав є неправомірним і рішення 29-ої
сесії 4-го скликання Лівадійської селищної ради № 155 від 09.08.2005 року
"Про дачу дозволу ОСОБА_3. на складання проекту відведення у власність
земельної ділянки №8 орієнтовною площею 0,04 га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських споруд та споруджень за адресою:
АДРЕСА_1" та рішення 9-ої сесії 5-го скликання Лівадійської селищної ради
№55 від 13.12.2006 року "Про затвердження проекту землеустрою по
відведенню та передачі у власність ОСОБА_3. земельної ділянки площею 0,0462 га
для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та
споруджень (присадибна ділянка) за адресою:АДРЕСА_1

Відповідно до ст.118 ЗУ України приватизація земельних ділянок громадянам
здійснюється за рішенням виконавчої влади або відповідного органу місцевого
самоврядування, який є власником земель. За змістом даної норми передача
земельних ділянок у власність громадян здійснюється у межах норм, передбачених
ст.121 ЗК України, при наявності узгодженого з відповідними державними службами
проекту та на підставі рівності та справедливого урахування інтересів всіх
громадян, які звертаються із заявами про надання їм землі.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що при наданні землі сторонам,
Лівадійська селищна Рада не дотрималася зазначених вимог закону, не врахувала
інтересів громадян, яким одночасно надала право власності на одну і ту ж
земельну ділянку, не виявила технічної можливості відведення ділянок та
користування їх за призначенням. Після виникнення суперечностей не врегульовала
питання, видала державний акт на ділянку у період суперечки  в суді.

Відповідно
до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, - захист права на земельну ділянку
здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.

Згідно п.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,
акти органів і посадових осіб місцевого самоврядування при їхній
невідповідності Конституції України або Законам України визнаються незаконними в
судовому порядку.

На підставі викладеного та  керуючись
ст.6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод від 04 листопада 1950
року ратифікованою Верховною Радою України 17 липня 1997 року, ст.14, 144
Конституції України, ст.ст.12, 116, 118, 140, 152, 153  ЗК України, ст.ст.26, 59 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні»,  ст. ст. 8,
10, 11, 59, 60, 205, 208, 209, 212-215
ЦПК України,

В И  Р І  Ш  И В:

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Лівадійської селищної Ради №14 від
23.05.2006 року «Про розгляд протесту прокурора м.Ялта від 15.05.2006 року на
рішення Лівадійської селищної ради №77 від 19.04.2005 року».

Визнати незаконним та скасувати
рішення Лівадійської селищної Ради №152 від 09.08.2005 року «Про дачу дозволу
ОСОБА_2. на складення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для
будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та
споруджень за адресою:АДРЕСА_1

Визнати незаконним та скасувати рішення 9-ої сесії 5-го
скликання Лівадійської селищної ради №56 від 13.12.2006 року "Про
затвердження проекту землеустрою по відведенню та передачі у власність ОСОБА_2.
земельної ділянки площею 0,033 га для будівництва та обслуговування житлового
будинку, господарських споруд та споруджень (присадибна ділянка) за
адресою:АДРЕСА_1

Визнати незаконним та скасувати рішення 29-ої сесії 4-го
скликання Лівадійської селищної ради № 155 від 09.08.2005 року "Про дачу
дозволу ОСОБА_3. на складання проекту відведення у власність земельної ділянки
№8 орієнтовною площею 0,04 га для будівництва та обслуговування житлового
будинку, господарських споруд та споруджень за адресою: АДРЕСА_1

Визнати незаконним та скасувати рішення 9-ої сесії 5-го
скликання Лівадійської селищної ради №55 від 13.12.2006 року "Про затвердження
проекту землеустрою по відведенню та передачі у власність ОСОБА_3. земельної
ділянки площею 0,0462 га для будівництва та обслуговування житлового будинку,
господарських споруд та споруджень (присадибна ділянка) за адресою:АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подана заява
про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через  Ялтинський міський суд у строк 10 днів з дня проголошення рішення, або апеляційна скарга до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через  Ялтинський міський суд у строк 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку заяви
про апеляційне оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не була подана.

Суддя: