Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц-140/2007р.                                                          Головуючий у першій
інстанції Яковенко СЮ.
Категорія 22                                                                            Доповідач у апеляційній
інстанції Птіціна В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

01 лютого 2007 року колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду міста
Севастополя в складі:

головуючого      -
Володіної Л.В.

суддів                                -  Птіціної В.І., Зотова B.C.

при секретарі    -  Будукіній 0.0.

за участю позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, прокурора
Юнушкіної В.А. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до прокуратури Гагарінського району м.
Севастополя, УМВС України в м. Севастополі, третій особі Управлінню
державного казначейства Гагарінського
району у м. Севастополі про відшкодування збитку і моральної шкоди, за апеляційною скаргою
прокуратури Гагарінського району м.
Севастополя на рішення місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 17 листопада
2006р., -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2004 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до прокуратури Гагарінського району м. Севастополя, УМВС
України в м. Севастополі, третій особі Управлінню державного
казначейства Гагарінського району у м.
Севастополі про відшкодування збитку і моральної
шкоди, у зв'язку з втратою особистих речей ОСОБА_2

Вимоги мотивовані тим, що 20 квітня 2002 року ОСОБА_2 був затриманий за
підозрою у скоєні злочину і доставлений в Гагарінський РВ УМВС України в м. Севастополі, де у нього були вилучені особисті речі:
куртка, джинси, футболка, туфлі, які впродовж разом з кримінальною справою передані в прокуратуру Гагарінського району м. Севастополя
і не повернуті. Позивач
просила стягнути вартість зазначених речей
ОСОБА_2 в розмірі 700 грн., а також моральну шкоду в
розмірі 2000 грн.

Рішенням місцевого суду
Гагарінського району м. Севастополя від 17
листопада 2006р. позов задоволено частково. Ухвалено: в задоволенні позову
до УМВС України в м. Севастополі відмовити, стягнути
з прокуратури Гагарінського району м. Севастополя на користь ОСОБА_1 у
відшкодування збитку 475 грн. В решті частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Прокуратура Гагарінського району м. Севастополя, не
погодившись із вказаним рішенням, просить його скасувати, мотивуючи свої вимоги
тим, що судом порушені норми матеріального і
процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що факт
скоєння незаконних дій або бездіяльності, чи прийняття незаконного
рішення органами дізнання, досудового слідства, прокуратури встановлений не
був, а тому суд не міг керуватися ч.б ст. 117 6 ЦК України. Крім цього, відповідно до
ч.І ст. 4 Закону
України «Про порядок відшкодування

2

шкоди,
завданої   громадянинові
незаконними     діями     органів дізнання,  досудового слідства,  прокуратури і суду»,  відшкодування шкоди проводиться за рахунок коштів державного бюджету.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення
сторін, що з'явилися, дослідивши матеріали справи, та перевіривши
наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення вимог
ОСОБА_1 про відшкодування збитку у зв'язку з
втратою особистих речей її сина, суд першої інстанції виходив з того,
що самій позивачці була завдана шкода, яка підлягає відшкодуванню.

З такими висновками не може погодитися судова
колегія, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Як встановлено судом,
підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, втрачений
одяг -
куртка, футболка, туфлі, джинси, вартість
яких є предметом спору, були особистими речами ОСОБА_2, належали йому і були у нього вилучені працівниками міліції
при затриманні.

Таким чином, задовольняючи частково вимоги ОСОБА_1
про відшкодування збитку, суд першої інстанції
фактично вирішив спір відносно особи, права якої не порушені.

Враховуючи, що по зазначеному спору позов пред'явлений неналежним
позивачем, в задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування збитку необхідно
відмовити.

Крім того, ОСОБА_2, як власник спірного майна, не позбавлений права на звернення до суду за захистом своїх прав.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що рішення суду в частині часткового задоволення
вимог позивача про відшкодування
збитку, відповідно до п.З ч.І ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу прокуратури Гагарінського району м. Севастополя
задовольнити.

Рішення місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 17 листопада 2006р. в частині
задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь збитку
скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до прокуратури Гагарінського району міста Севастополя про відшкодування збитку
відмовити.

В решті частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання законної сили.

Головуючий       (підпис)        Л.В.Володіна

Судді                                   (підписи)
В.І.Птіціна

В.С.Зотов

Копія вірна.

Суддя апеляційного суду

міста
Севастополя

В.І.Птіціна