У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 листопада 2007
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,
Прокопчука Ю.В., Костенка А.В.,                              Пшонки
М.П.,  -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом  комунального підприємства «Заозерне» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з квартирної плати, за
касаційною скаргою комунального підприємства «Заозерне» на рішення колегії
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 30 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Комунальне підприємство (далі - КП)
«Заозерне» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості із квартирної плати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КП
«Заозерне». Відповідач ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1
указаного будинку, проживає в цій квартирі та користується житлом загальною площею 53,3 кв. м., проте
не оплачує квартирну плату впродовж тривалого часу, у результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на
1 листопада 2006 року складає
382 грн. 37 коп. Просив суд стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2
заборгованість з квартирної плати в сумі 382 грн. 37 коп.

Рішенням Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від               17 листопада 2006 року позов КП
“Заозерне” задоволено. Стягнуто солідарно з                ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь КП
“Заозерне” 226 грн. 70 коп. заборгованості з квартирної плати та 8 грн. 50 коп.
судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 30 січня 2007 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі КП «Заозерне» просить скасувати постановлене у справі
рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове
рішення суду першої інстанції.

Постановляючи рішення, суд
апеляційної інстанції виходив із того, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2004 від                     17 березня 2004 року вказана в Порядку надання пільг, компенсацій і
гарантій працівникам бюджетних
установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ
виконання покарань, податкової міліції від 31 березня 2003 року категорія громадян України та члени їх
сімей в разі позбавлення
права на пільги щодо оплати житла, комунальних послуг, які вони мали протягом усього періоду перебування на
службі, за відсутності відповідної матеріальної компенсації, є порушенням їхнього конституційного права на
соціальний захист та суперечить
положенням Конституції України, тобто частини п'ятої статті 17, частини третьої статті 22.

Крім того, відповідно до правової
позиції Конституційного Суду України багато пільг, встановлених Законами
України "Про міліцію", "Про прокуратуру" тощо, є не пільгами, а гарантіями та іншими
засобами забезпечення професійної діяльності окремих категорій громадян,
ефективного функціонування відповідних органів. Зупинення пільг, компенсацій і гарантій для
військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної
компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх
сімей.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 дійсно служить в органах внутрішніх справ на посаді інспектора патрульної служби роти ПС
Євпаторійського міського відділу ГУ МВС
України в АРК. Отже, на нього розповсюджуються зазначені пільги та гарантії.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитися не
можна з таких підстав.

Постановляючи рішення про
задоволення позову, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що відповідач дійсно має право на пільги
на оплату комунальних послуг,
однак відповідно до пп. 2, 3 Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій
працівникам бюджетних
установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ
виконання покарань, податкової міліції, затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 31 березня 2003 року № 426, ці пільги надаються шляхом
відшкодування пільговику
передбаченої законодавством частини фактичних витрат за користування комунальними послугами за рішенням
керівника установи, де працює пільговик, за рахунок і в межах бюджетних
асигнувань на утримання цих установ. Тобто зазначені пільги не надаються відповідачем.

На підставі наведеного та відповідно до ст. 339 ЦПК
України рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 339
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу комунального підприємства «Заозерне» задовольнити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 30 січня 2007 року скасувати, а рішення
Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 17 листопада         2006 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В.
Костенко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка