Справа № 22 Ц - 3054 / 2007 р.
1-й інстанції  Єременко В.М.
Категорія                      Доповідач Мережко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01 листопада
2007 p.
колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого -
Мережко М.В.

Суддів             - Коцюрби О.П., Приходька К.П.

При секретарі -Колесник Н.І.

Розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 24 липня
2007 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення позики на суму
25 565 грн..

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

Встановила:

У квітні 2007
року позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2. про повернення позики в
сумі 25 250 грн та 3 % річних від простроченої суми -в розмірі 315 грн. Свої
вимоги обґрунтовувала тим, що 04 липня 2006 року ОСОБА_2. позичив у неї 4 000
доларів США, що підтверджується розпискою. Наступного дня , 05 липня 2006 року,
ОСОБА_2 позичив у неї ще 11 000 доларів США,
що також підтверджується розпискою. Обидві суми ОСОБА_2. позичив на
невизначений строк.

02 серпня 2006
року , вона, позивачка звернулася до ОСОБА_2. з проханням повернути гроші, які
він позичив, після чого ОСОБА_2. повернув 10 000 доларів США, однак решту суми
відповідач не повернув, і в даний час уникає спілкування з позивачкою.

Позивачка
просить стягнути з відповідача борг за договором позики в розмірі 25 565 грн,
та 3 % річних від суми боргу в розмірі 315 грн , а також стягнути судові
витрати.

Рішенням
Баришівського районного суду Київської області від 24 липня 2007 р. в задоволенні
позову відмовлено .

Не погоджуючись
з рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення
суду скасувати , посилаючись на його незаконність, та постановити нове рішення
, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна
скарга   підлягає задоволенню з таких
підстав.

Суд першої
інстанції, відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що відповідач
ОСОБА_2. повністю повернув борг позивачці.

Однак з такими
висновками суду погодитись не можна з таких підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, 04 липня 2006 року ОСОБА_2. позичив у позивачки 4 000 доларів
США, що
підтверджується розпискою. Наступного дня , 05 липня 2006 року, ОСОБА_2 позичив
у неї ще 1 1 000 доларів США,
що також підтверджується розпискою. Обидві суми ОСОБА_2. позичив на
невизначений строк. Тобто між сторонами укладений договір позики, і відповідно
до ст.. 1047 ЦК України договір
укладений в письмовій формі.

Відповідно до ст.. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій
стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей ,
визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,
якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання
процентів встановлюється договором.

Договір позики
вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка
не перевищує п"ятдесятикратиого розміру неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, і не пов"язаний із здійсненням підприємницької
діяльності хоча б однією із сторін.

Як вбачається з
матеріалів справи , 04 липня 2006 року ОСОБА_2. позичив у позивачки 4 000
доларів США, що підтверджується розпискою. Наступного дня , 05 липня 2006 року,
ОСОБА_2 позичив у неї ще 11 000 доларів США,
що також підтверджується розпискою. Обидві суми ОСОБА_2. позичив на
невизначений строк.

02 серпня 2006
року , вона, позивачка звернулася до ОСОБА_2. з проханням повернути гроші, які
він позичив, після чого ОСОБА_2. повернув 10 000 доларів США, однак решту суми
відповідач не повернув, і в даний час уникає спілкування з позивачкою. Борг
відповідачка складає 25 250 грн , та 3 % річних від простроченої суми - 315
грн., а всього 25 565 грн.

Відповідно до ст.. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач,
заперечуючи проти позову, не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того
, що він повернув всю суму позики ОСОБА_1.

За таких
обставин рішення суду не можна вважати законним та обґрунтованим , тому воно
підлягає скасуванню.

Оскільки
відповідач своєчасно не виконав зобов'язання в повному обсязі, вернув лише
частину грошей позивачці, що підтверджується наявністю боргових розписок у
позивачки, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1.
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.
303,307,309,313-315, 316,319, ЦПК України, колегія суддів,-

Вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1-задовольнити.

Рішення
Баришівського районного суду Київської області від 24 липня 2007 року -
скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1
задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25 250 грн. ( двадцять
п"ять тисяч двісті п'ятдесят грн.) боргу, 3 % річних від простроченої суми
- 315 грн ( триста п'ятнадцять грн.), а всього 25 565 грн. ( двадцять
п"ять тисяч   п"ятсот
шістдесять п"ять грн.).

Рішення набирає
законної,сили з моменту   його
проголошення та може бути оскаржено протягом двох місяців в касаційному
порядку  до Верховного Суду України.