УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007
р.                                                                                  м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області
в складі:

головуючого                             Горблянського Я.Д.

суддів                                         Девляшевського
В.А., Матківського Р.Й.

секретаря                                   Пожар Р.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Яремчанського
міського суду від 04 квітня 2007 року та ухвали цього ж суду від 10.04.2007
року, -

Встановила:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до Яремчанської міської ради, ОСОБА_2 про визнання
незаконним рішення виконкому, визнання недійсним Державного акту на право
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2179 га по вул. Свободи в м.
Яремче, та визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку за
давністю користування.

Свої позовні
вимоги ОСОБА_1. мотивувала тим, що спірною ділянкою вона з батьками, які
померли, користується з 1969 року по даний час. ОСОБА_2 згаданою земельною
ділянкою не користувалася. Про те, що є рішення виконкому Яремчанської міськради
від 25.12.2000 р. №146, а також акт на право приватної власності на спірну
земельну ділянку вона довідалася в грудні 2006 р., після того як ОСОБА_2
привела покупців на продаж земельної ділянки. Оскільки вона з 1969 р.
користується добросовісно даною земельною ділянкою, то вважає що набула право
на цю ділянку згідно ст. 119 ЗК України.

ОСОБА_2 теж
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1. про усунення перешкод в
користуванні спірною земельною ділянкою користувався її батько, а 25.12.2000 р.
їй законно передано у приватну власність 0,2179 га земельної ділянки для
ведення особистого селянського господарства. Відповідно до рішення виконкому
№146 їй 17.08.2005 р. видано Державний акт на право приватної власності на
спірну земельну ділянку. Однак відповідачка ОСОБА_1. на даній земельній ділянці
без її дозволу помістила бетонні блоки, тобто самовільно захопила її земельну
ділянку, що підтверджується актом. Тому просила захистити її законні права.

Рішення
Яремчанського міського суду від 04.04.2007 року відмовлено ОСОБА_1. в
задоволенні позову про визнання незаконним рішення виконкому Яремчанської
міськради №146 від 25.12.2000 р. в частині передачі земельної ділянки площею
0,2179 га ОСОБА_2, визнання недійсним Державного акту, виданого Яремчанського міською
радою 17.08.2005 р. №88 на право власності ОСОБА_2 на земельну
ділянку площею 0,2179 га по вул. Свободи в м. Яремче, визнання права власності
ОСОБА_1. на спірну земельну ділянку за давністю користування - за
безпідставністю вимог.

Справа №22-ц-685/2007р.                                            Головуючий
у І інстанції Гандзюк Д.М.

Категорія 33                                                                    Доповідач
Горблянський Я.Д.

2

Позов ОСОБА_2
задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1. не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні її
земельною ділянкою площею 0,2179 га по вул. Свободи в м. Яремче.

Ухвалою
Яремчанського міського суду від 10.04.2007 року скасовано вжитий захід
забезпечення позову по ухвалі Яремчанського міського суду від 22.01.2007 р. у
виді накладення арешту на земельну ділянку площею 0,2179 га по вул. Свободи в
м. Яремче, власником якої є ОСОБА_2.

Не погоджуючись
із рішенням та ухвалою Яремчанського міського суду ОСОБА_1. подала апеляційні
скарги. Апелянтка в скаргах посилається на те, що рішення постановлено з
порушенням норм матеріального і процесуального права. Суд не врахував, що
спірною земельною ділянкою користувалися батьки користується вона з 1969 року,
що цю ділянку вони привели до придатного для користування стану, що ОСОБА_2
цією земельною ділянкою ніколи не користувалася, а вона за неї сплачувала
податки, що з нею ніхто не узгоджував меж земельної ділянки.

її ніхто не
повідомляв що спірну земельну ділянку передано ОСОБА_2. Будівельні блоки вона
завезла ще в 1999 році для подальшого виготовлення документації та будівництва
жилого будинку, тобто до ухвалення рішення про передачу ОСОБА_2  спірної земельної ділянки. Однак з часу
видачі рішення міськвиконкому пройшло 7 років до подачі позовної давності.
Оскільки дане рішення порушує їхні процесуальні права та просить його скасувати
і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її позовні вимоги, а в
позові ОСОБА_2 відмовити.

Також просить
скасувати ухвалу суду про скасування накладення арешту на земельну ділянку
згідно ухвали суду від 22.01.2007 року, оскільки рішення суду не набрало
законної сили, а у випадку його скасування неможливо буде це виконати, оскільки
ОСОБА_2 хоче продати спірну земельну ділянку.

Апелянтка
ОСОБА_1. та її представник ОСОБА_3. підтримали апеляційну скаргу та пояснили що
спірною землею вони користувалися тривалий час, а тому це їхня земельна
ділянка. Просять рішення та ухвалу суду першої інстанції скасувати і прийняти
нове рішення.

ОСОБА_2, її
представник ОСОБА_4. та представник Яремчанської міської ради Польська М.В.
просять апеляційну скаргу відхилити, а рішення і ухвалу Яремчанського міського
суду залишити без змін.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши зібрані докази колегія суддів вважає що апеляційні
скарги до задоволення не підлягають.

Судом першої
інстанції встановлено що рішенням виконкому Яремчанської міської ради №146 від
25.12.2000 року ОСОБА_2 у приватну власність передано 0,2179 га земельної
ділянки по вул. Свободи в м. Яремче.

На підставі
цього рішення 17.08.2005 р. видано Державний акт на право приватної власності
на землю ОСОБА_2

В судовому
засіданні спростовані посилання ОСОБА_1. на те, що спірною земельною ділянкою
законно вона користується з 1969 р. і сплачує за неї податки, оскільки дані
посилання нічим не підтверджені. Будь-які документи на цю земельну ділянку у
неї відсутні.

Безпідставними
вимогами суд першої інстанції визнав вимоги щодо набувальної давності на спірну
земельну ділянку, оскільки ст. 119 ЗК України діє з часу введення ЗК України в
дію, тобто з 01.01.2001 р.

Судом першої
інстанції здобуто і ряд інших доказів які підтверджують правомірність виділення
спірної земельної ділянки ОСОБА_2, а також те, що ОСОБА_1. незаконно чинить її
перешкоди в володінні і користуванні даною земельною ділянкою, оскільки
відповідно до ст. 319 ЦК
України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

3

Оскільки право
власності на землю набувається і здійснюється відповідно до закону, то власник
земельної ділянки згідно ст. 373 ЦК України має право використовувати її на
свій розсуд відповідно до її цільового призначення, а ОСОБА_1. перешкоджає
ОСОБА_2 використовувати дану земельну ділянку. Тому суд першої інстанції
відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1. і задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2

З даним
висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів
вважає що суд першої інстанції відповідно до ст. 154 ч.6 ЦПК України правомірно
скасовував вжитий захід забезпечення позову по ухвалі суду від 22.01.2007 року
у виді накладення арешту на спірну земельну ділянку, оскільки у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1. було відмовлено.

Рішення і ухвала
суду першої інстанції постановлені з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують їх законності
і обґрунтованості.

Підстав для
скасування рішення і ухвали Яремчанського міського суду колегія суддів не вбачає.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 307, 308, 312, 313, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1відхилити.

Рішення та
ухвалу Яремчанського міського суду від 04.04.2007 року та 10.04.2007 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.