РІШЕННЯ                                         2-39/2007

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 січня 2007 року
Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді                                                              Мавроді Р.Ф.

при секретарі                                                                      Ганжа Т.А.

з участю позивача                                                             ОСОБА_1

представника відповідача                                                 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства
"Добропіллявугілля" про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся
з позовом до суду про зміну формулювання причини звільнення, дати звільнення,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди і
зазначив, що з ІНФОРМАЦІЯ_1р. він працював на шахті "Добропільська"
електрослюсарем підземним 4
розряду на дільниці №
2. ІНФОРМАЦІЯ_2р. позивач був травмований на шахті. З ІНФОРМАЦІЯ_4р.
ОСОБА_1знаходився на лікарняному листі, 17.11.2005р. не вийшов на своє робоче
місце і наказом по шахті №
З/П від ІНФОРМАЦІЯ_3р. був звільнений за прогули без поважних причин, згідно
п.4 ст.40 КЗпП України, з дня фактичного припинення роботи.

18.12.2006р.
ОСОБА_1звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог у зв'язку з тим, що
рішенням Апеляційного суду Донецької області від 02.10.2006р. було залишено без
змін рішення Добропільського міськрайонного суду від 24.07.2006р., яким
встановлено факт нещасного випадку на виробництві, вважаючи за необхідне
змінити позовні вимоги в частині "зміни формулювання причини звільнення та
дати звільнення" на "поновлення на роботі", в іншій частині
позовні вимоги залишити без змін.

В судовому засіданні позивач
підтримав позов і пояснив, що під час виконання наряду начальника дільниці № 2 ОСОБА_3 він був
травмований на виробництві. За результатами розслідування складено акт за
формою НПВ №НОМЕР_1р.
ІНФОРМАЦІЯ_8р. ОСОБА_1звернувся до Добропільського міськрайонного суду з
позовною заявою "Про оспорювання висновків комісії по результатам
розслідування нещасного випадку, який стався на виробництві". Рішенням
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.07.2006р. був
встановлений факт нещасного випадку на виробництві. З ІНФОРМАЦІЯ_4р. позивач
знаходився на лікарняному листі в Доброшльській ЦРЛ і повинен був приступити до
роботи 17.11.2005р. По закінченню хвороби він ІНФОРМАЦІЯ_5р. був направлений на
МСЕК, оглянутий ІНФОРМАЦІЯ_5р.;
висновок МСЕК - друга
група інвалідності по загальному захворюванню. У зв'язку із загостренням болю
від виробничої травми ОСОБА_1звернувся до Донецької обласної лікарні відновного
лікування, в якій знаходився на стаціонарному лікуванні до ІНФОРМАЦІЯ_6р. Крім
того, позивач вказав, що потім не виходив на роботу тому, що судився з
підприємством за фактом встановлення нещасного випадку на виробництві.

У зв'язку з
незаконним звільненням позивач вимагає поновлення на роботі, виплати середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00грн. за
пережиті моральні страждання.

Представник
відповідача ДП "Добропіллявугілля" - юрисконсульт ВП "Шахта "Добропільська"
ОСОБА_2, діюча на підставі довіреності, позов не визнала і пояснила, що

адміністрацією шахти неодноразово, з 17.11.05р.,
надсилалися листи на адресу ОСОБА_1 з проханням вийти на своє робоче місце і
приступити до виконання своїх професійних обов'язків, або надати пояснення про
причини невиходу на роботу: листи за вих..№НОМЕР_2р., № НОМЕР_3р., № НОМЕР_4р., №НОМЕР_5р., також були
складені акти відвідування позивача на дому 05.07.2006р. та 19.07.2006р.
ОСОБА_1не надав до підприємства ні лікарняного листа за період з ІНФОРМАЦІЯ_5р.
по ІНФОРМАЦІЯ_6р., ні висновку МСЕК. Позивач також не з'явився на засідання
профспілкового комітету шахти "Добропільська" дати пояснення щодо
невиходу на роботу з 17.11.2005р. по ІНФОРМАЦІЯ_3р., хоча двічі був заздалегідь
письмово попереджений, тому наказом по шахті № з/п від ІНФОРМАЦІЯ_3р. був звільнений за прогули без
поважних причин, згідно п.4 ст.40 КЗпП України, з дня фактичного припинення
роботи.

ОСОБА_2 не
визнала позов і в частині відшкодування моральної шкоди, тому що відшкодування
моральної шкоди виражається в фізичних та душевних стражданнях, у втраті
нормальних життєвих зв'язків і вимагають додаткових зусиль для організації
свого життя., про що у свою чергу зі сторони позивача не було додано у судовому
засіданні будь-яких доказів.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчив матеріали справи, суд дійшов
до наступних висновків.

У судовому
засіданні встановлено, що дійсно з ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_1працював на шахті "Добропільська" електрослюсарем
підземним 4 розряду
на дільниці № 2 Під час
виконання наряду начальника дільниці №
2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2
року позивач був травмований. За результатами розслідування складено Акт за
формою НПВ №НОМЕР_1 року.     >

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_8 року звернувся
до Добропільського міськрайонного суду з позовом, у якому оспорював висновки
комісії по результатам розслідування нещасного випадку, який стався на виробництві. Рішенням суду від 24.07.2006 року був встановлений факт нещасного
випадку на виробництві. Апеляційним судом Донецької області рішення суду було
залишено без змін.

З 01.09.2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року
ОСОБА_1знаходився на лікарняному ,
що підтверджується відповідним лікарняним листом № НОМЕР_6. Позивач повинен
був приступити до роботи 17.11.2005
року, але на роботу так і не вийшов.

Відповідно до
довідки МСЕК від ІНФОРМАЦІЯ_5
року, ОСОБА_1був визнаний інвалідом 2-ї
групи у зв"язку з загальним захворюванням з черговим переоглядом через
рік. У довідки МСЕК відсутні будь-які трудові рекомендації, які б
підтверджували повну непрацездатність позивача.

У матеріалах справи мається копія довідки та виписки з історії хвороби без
дати та печаток лікарів про знаходження позивача на стаціонарному лікуванні з ІНФОРМАЦІЯ_5 р. по ІНФОРМАЦІЯ_6 р. Відповідний
лікарняний лист як до відповідача, так і до суду наданий не був.

Але, як
встановлено у судовому засіданні, позивач  який мав можливість сповістити
адміністрацію підприємства про причини не виходу на роботу, з 17.11.2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року ніяких
документів відповідачу не надав, на неодноразові виклики вийти на роботу або
дати пояснення з причин не виходу на роботу не реагував.

У судовому
засіданні були дослідженні надані відповідачем оригінали листів за
вих..№НОМЕР_2р., №НОМЕР_3р., № НОМЕР_4р., №НОМЕР_5р., у яких
позивач викликався до підприємства для вирішення питання подальшого перебування
його на роботі, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про
особисте отримання позивачем цих викликів.

До суду були
надані складені комісією підприємства акти відвідування позивача на дому 05.07.2006 року та 19.07.2006 року.

СвідокОСОБА_4
пояснила, що проживає з ОСОБА_1. однією сім'єю, пояснила: ІНФОРМАЦІЯ_2р.
позивач був травмований на шахті, але адміністрацією шахти не був складений акт
за формою Н-1 про факт травми на виробництві.
З   01.09.2005р. по

ІНФОРМАЦІЯ_6р. знаходився на лікарняному листі по травмі.
Не вийшов на своє робоче місце по закінченню лікування, тому
що звернувся до Добропільського суду з позовною заявою про встановлення факту
нещасного випадку на виробництві, тому позивач не мав змоги вийти на роботу, доки не отримає висновку МСЕК.ОСОБА_4 заперечує, що
до ОСОБА_1 надсилалися листи від адміністрації шахти з проханням вийти на своє
робоче місце, керівництво дільниці не відвідувало позивача на
дому.

СвідокОСОБА_3 пояснив, що був на час
отримання позивачем травми начальником дільниці № 2. ІНФОРМАЦІЯ_2р. ОСОБА_1був травмований на шахті, з 01.09.2005 р. по ІНФОРМАЦІЯ_5 р. він
знаходився на лікарняному листі. 17.11.2005 р. не вийшов на своє робоче місце. Неодноразово, в період з ІНФОРМАЦІЯ_7p., ОСОБА_1 надсилалися листи з проханням вийти на своє робоче місце, або пояснити
причини невиходу на роботу. Двічі
керівництво дільниці № 2 приходило до ОСОБА_1 до дому, про що складені акти. При відсутності ОСОБА_1 під час
відвідування розмови велися зОСОБА_4

Між тим, позивач на засідання
профкому шахти не з"являвся, у зв"язку з чим, за відповідним поданням адміністрації підприємства, профком шахти
"Добропільська" на своєму засіданні ІНФОРМАЦІЯ_3 року
дав згоду на звільнення ОСОБА_1 по п.4 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин з дня фактичного припинення роботи,
тобто з 17.11.2005 року, що підтверджується
відповідним наказом № З/П від ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Приймаючи до уваги, що відповідачем
протягом 11 місяців приймалися різні заходи щодо
вирішення питання працевлаштування позивача, але він протягом цього строку ігнорував прохання відповідача вийти на роботу чи
представити поважні причини не виходу на роботу, надати
відповідні документи, суд будь-яких порушень з боку відповідача у частині звільнення ОСОБА_1 за прогули з неповажних причин не знаходить.

Таким чином, аналізуючи всі обставини справи, суд
вважає, що дії відповідача законні, а вимоги позивача про
поновлення його на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди не обґрунтовані та безпідставні, тому
задоволенню не підлягають.

На підставі п.4 ст. 40, 232,233 КЗпП України, керуючись ст.ст. 5,10,11,60,212-215
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державного підприємства
"Добропіллявугілля" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до Апеляційного
суду Донецької області через Добропільський
міськрайонний суд Донецької області протягом двадцяти днів після подачі заяви на апеляційне оскарження, яка може бути подана
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий суддя   підпис  Мавроді Р.Ф.