АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
травня 2007 року                                                                                           м.
Одеса

Судова
колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого                              Гайворонського С.П.

суддів                                          Виноградової
Л.Є.

Сегеди С.М.

при секретарі    Карпенко С.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2, виконавчого комітету Одеської міської ради
Приморської районної адміністрації про припинення дії, яка порушує право та
відновлення становища, яке існувало до порушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2на ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2006 року про забезпечення
позову,

встановила :

ОСОБА_1.
звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

В своїй заяві
про забезпечення позову ОСОБА_1. просив:

- заборонити ОСОБА_2та іншим
особам використовувати нежиле приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська,
буд. № 32, яке належить останньому на праві власності, до вирішення справи по
суті та заборонити виконання реконструкції приміщення у тренажерний зал, як
зазначено у технічній документації на таку нерухомість;

- заборонити Комунальному Підприємству „Одеське міське
бюро технічної інвентарізації та реєстрації об'єктів нерухомості" (далі КП
„ОМБТІ та РОН") провадити любі дії відносно реєстрації змін, уточнень та
інших документів відносно нежилого приміщення розміром 61,6 м.кв. за
вищевказаною адресою до вирішення справи по суті;

- заборонити ОСОБА_2провадити
любі дії які мають на меті погодження розміщення у нежилому приміщенні розміром
61,6 м.кв. за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська ,буд. № 32 бані або іншого
об'єкту схожого призначення.

Справа №
22ц-274/2007р.                                                                Категорія
ЦП: 6

Головуючий у першій інстанції Дерус А.В.

Доповідач Гайворонський С.П.

Ухвалою
Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2006 року про забезпечення
позову заява позивача, щодо забезпечення вищевказаного позову по даній справі
задоволена шляхом заборони, в тому числі ОСОБА_2використовувати
нежиле приміщення розміром 61,6 кв.м. за адресою: м. Одеса, буд. № 32, яке
належить ОСОБА_2на праві
власності, до вирішення справи по суті та виконання реконструкції приміщення у
тренажерний зал.

Також, суд
першої інстанції заборонив:

·  КП
„ОМБТІ та РОН" провадити любі дії відносно реєстрації змін, уточнень та
інших документів відносно нежилого приміщення розміром 61,6 кв.м. за адресою:
м. Одеса, вул. Софіївська, буд. № 32 до вирішення справи по суті;

·  ОСОБА_2провадити
любі дії, які мають на меті погодження розміщення у нежилому приміщенні розміром
розміром 61,6 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, буд. № 32 бані або
іншого об'єкту схожого призначення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить зазначену вище ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу з
цього питання у зв'язку з порушенням судом норм ЦПК України при постановлені
вищевказаної ухвали.

При цьому вказується, що зазначена ухвала суду від 11 вересня 2006 року не
відповідає положенням ст.ст.151-153, 210 ЦПК України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані
матеріали і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її
задоволенні відмовити.

Судова колегія вважає, що задовольняючи вимоги ОСОБА_1. про забезпечення
вищевказаного позову, районний суд вірно виходив з тих положень, що забезпечення
позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому суд першої інстанції при вирішенні питання про
забезпечення позову по даній справі, правильно врахував відповідність заяви
вимогам ЦПК України, вид позову, обставини справи, а також те, що вищевказаний
вид забезпечення позову на зазначене вище приміщення, яке належить відповідачу
на праві власності, не позбавляє останнього права володіти та користуватися
вищевказаним приміщенням.

Судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції
постановлена з додержанням вимог закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Вимоги, яким повинна відповідати вказана заява зазначені в ч. 2 ст. 151 ЦПК
України.

В матеріалах даної справи є належним чином оформлена
заява ОСОБА_1. про забезпечення позову.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1. про забезпечення позову,
районний суд свій висновок належним чином мотивував, керуючись при розгляді
вказаного питання положеннями ст. ст. 151-153 ЦПК України, а також
роз'ясненнями, вказаними в Постанові № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення
позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами, у зв'язку з
чим, районний суд вірно задовольнив заяву ОСОБА_1.

Суд першої інстанції, постановляючи вищевказану ухвалу, з
урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог,
пересвідчився в тому, що між сторонами по даній справі дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення
суду про задоволення позову, районний суд з ясував вид позовних вимог, дані про
особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просив
застосувати ОСОБА_1., котрий звернувся з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, на
підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що посилання
апеляційної скарги на те, що судом першої інстанції були порушені норми
цивільного процесуального законодавства України при розгляді зазначеного вище
питання про забезпечення позову по даній справі є безпідставними і зазначені
посилання не можуть бути підставою для скасування правильної по суті і
справедливої ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2006
року про забезпечення позову шляхом накладення арешту.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись
ст. ст. 76, 303, 304, 305, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 4
ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати
з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області,

ухвалила
:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2-
відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2006 року про
забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2, виконавчого комітету
Одеської міської ради Приморської районної адміністрації про припинення дії,
яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення -
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.