Справа  № 2-151, 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 червня  2007
року                         Ставищенський районний суд
Київської області в складі:

головуючої - судді:                              Марущак Н.М.

при секретарі:                                       Карабань
З. І.,

з участю позивачки:                          ОСОБА_1,

відповідача:                                       ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище
Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду з
вказаним позовом звернулась ОСОБА_1, посилаючись на те, що вона з відповідачем
з 20 вересня 1992 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому у Ставищенському
відділі РАГС Київської  області, актовий
запис № 64, від якого мають неповнолітню дитину -  ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження. Просить
розірвати шлюб з відповідачем та залишити дитину проживати разом з нею,
оскільки за час спільного проживання з відповідачем між ними виникали сварки,
суперечки з приводу особистого життя та непорозуміння у сімейних відносинах.
Вони з відповідачем проживають у одному будинку, але більше 6 місяців не
підтримують шлюбні відносини.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала,
підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Допитана в якості
свідка позивачка суду показала, що шлюбні стосунки вони з відповідачем
припинили з січня 2006 року. На утримання сина відповідач сплачує аліменти з
2001 року. Вихованням дитини займається в основному вона одна, оскільки
відповідач повертається додому пізно, на вихідні його практично вдома не буває.
Примирення між ними вважає неможливим.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.
Допитаний в якості свідка відповідач суду показав,  що позивачка з дитиною проживають разом з ним
в одному будинку. Проте, шлюбні стосунки вони з позивачкою припинили з
січня  2007 року. Вихованням дитини
займається в основному позивачка. На утримання сина він  з 2001 року сплачує аліменти. Не заперечує,
щоб син залишився проживати з позивачкою. Примирення між ними вважає
неможливим.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення
сторін, їх покази як свідків та перевіривши письмові докази, вважає, що позовні
вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та
зареєстрували його 20 вересня 1992 року у Ставищенському відділі РАГС
Київської  області, актовий запис № 64.
Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження. З
січня 2007 року сторони припинили шлюбні стосунки.

Вказані обставини підтверджуються: показами допитаних в
якості свідків сторін; свідоцтвом про укладення шлюбу; копією свідоцтва про
народження дитини та довідкою про склад сім'ї.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб
розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що
мають істотне значення.

Суд вважає, що взаємовідносини, які склались в сім'ї
сторін, свідчать про те, що їх сім'я розпалася остаточно і збереження такого
шлюбу неможливе і недоцільне, оскільки суперечать інтересам сторін.

Неповнолітню дитину слід залишити проживати з позивачкою,
з чим обидві сторони в судовому засіданні погодились.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу з відповідача слід стягнути
державне мито,  позивачку слід звільнити
від сплати державного мита у відповідності з п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито”.

Керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 160 Сімейного Кодексу
України,  ст.ст. 10, 11, 60, ст. ст. 88,
213-215  ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований  20 вересня 1992 року у Ставищенському відділі
РАГС Київської  області, актовий запис №
64, розірвати.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
залишити проживати із матір”ю ОСОБА_1.

При реєстрації розірвання шлюбу із ОСОБА_2стягнути
державне мито в сумі 8 грн. 50 коп. на користь органу місцевого самоврядування,
ОСОБА_1звільнити від сплати державного мита
на підставі п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне
мито”.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський районний суд Київської області шляхом
подачі  в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження..

Суддя