Справа № 2 - 4888
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
Ялтинський міський суд Криму
складі судді:                                                                                   ПЕРЕВЕРЗЄВОЇ  Г. С.
секретарі   :                                                                                 КОНОНОВІЙ
участю адвоката:                                                                          СИНЯГОВСЬКОГО
у відкритому судовому засіданні в залі
Ялтинського міського суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного підприємства санаторій «Дніпро»
Державної податкової адміністрації України, за участю третіх осіб: виконуючого
обов'язки директора ДП «санаторія «Дніпро» ОСОБА_2, Державної податкової
адміністрації України про визнання незаконним та скасування наказу про
звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної платні за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди,
Позивач, уточнивши позовні вимоги,
просить суд визнати  незаконним та
скасувати наказ від 25 жовтня 2007 року про його звільнення з посади заступника
головного лікаря ДП санаторій «Дніпро» і
поновити його  на роботі на раніше
займаній посаді, а також  стягнути
заробітну платню за час вимушеного прогулу і моральну шкоду в сумі 1000
Позов мотивує тим, що 25 жовтня 2007
року він був звільнений з посади за одноразове грубе порушення трудових
обов'язків. Підставою для його звільнення послужило те, що він не довів до
відома виконуючого обов'язки директора санаторію про те, що 24 жовтня 2007 року
надійшла телефонограма з Міністерства фінансів України, за що він був підданий
дисциплінарному стягненню у вигляді звільнення. З даним наказом він категорично
не згоден, вважає, що в його функціональні обов'язки доведення до відома
директора про телефонні дзвінки не входить. Крім того, в момент надходження
телефонограми директор знаходився у відрядженні, і він був призначений  виконуючим його обов'язки. Також стверджує,
що про своє звільнення він дізнався випадково, від сторонніх осіб, пояснення з
приводу нібито допущеного ним порушення трудової дисципліни в нього ніхто не
відбирав, з наказом про звільнення не знайомив, а також його звільнення не було
узгоджено із засновником санаторію - державною податковою адміністрацією
України, чим були порушені вимоги Статуту. Вважає, що в результаті
неправомірних дій відповідача йому були завдані моральні страждання, які
виразилися в тому, що його звільнили навмисно, грубо порушивши при цьому
трудове законодавство, внаслідок чого він був вимушений пояснюватися з трудовим
колективом, була порушена його ділова репутація, погіршали відносини з
оточуючими, що також відобразилося на його стані здоров'я, він потрапив до
лікарні з діагнозом: гіпертонічна криза. Свої моральні страждання позивач
оцінює в 1000 гривень.
Представник відповідача і третьої
особи ОСОБА_2вважає, що звільнення позивача було здійснене законно, оскільки на
чергових виробничих зборах директором санаторію було дане розпорядження всім
співробітникам протягом 15-30 хвилин повідомляти про всі телефонограми, що
надійшли. Разом з тим, позивач дане розпорядження керівництва проігнорував,
про  телефонограму з Міністерства
фінансів України, яка надійшла 24 жовтня 2007 року, не доповів, не узгодив з
директором поїздку у відрядження і використовував для цього службовий
автомобіль. Вважає це грубим порушенням позивачем трудового законодавства, у
зв'язку з чим до нього була застосована крайня міра дисциплінарного стягнення у
вигляді звільнення. Що стосується неузгодження його звільнення із засновником
санаторію, то вважає, що згідно Статуту, директор має право самостійно приймати
і звільняти працівників. По невідібранню при звільненні пояснення у
ОСОБА_1пояснив, що були такі спроби, проте давати які-небудь пояснення позивач
відмовився. Проти вимог про стягнення моральної шкоди також заперечує, вважає
Представник третьої особи державної
податкової адміністрації України позовні вимоги в частині моральної шкоди не
визнав, а в інший частині позову просив ухвалити рішення відповідно до чинного
Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає
Судом встановлено, що 08 липня 1996
року, наказом № 146, ОСОБА_1 був прийнятий на посаду старшого інженера в
санаторій «Дніпро» (а.с. 11). Наказом № 159 від 29 липня 1996 року він був
переведений на посаду головного інженера (а.с. 12), наказом № 42 від 05 березня
1997 року - на посаду заступника головного лікаря з технічних питань (а.с.
13),  наказом № 18-л від 06 лютого 2003
року - призначений на посаду заступника головного лікаря по техніці і економіці
(а.с. 14), а наказом № 22-л від 01 березня 2006 року - переведений на посаду
першого заступника головного лікаря (а.с. 49). 19 травня 2006 року головним
лікарем державного підприємства «Санаторій «Дніпро» на адресу голови державної
податкової адміністрації України було направлено подання про узгодження
призначення ОСОБА_1 на посаду першого заступника головного лікаря (а.с. 50) і
листом державної податкової адміністрації України від 30 травня 2006 року дане
призначення було узгоджене (а.с. 4). Наказом державного підприємства «Санаторій
«Дніпро» № 43 від 05 червня 2006 року узгодження на посаді ОСОБА_1 було прийняте
до виконання (а.с. 48).
Наказом № 60 від 25 жовтня 2007 року
ОСОБА_1 був звільнений з посади заступника директора ДП «Санаторій «Дніпро» за
одноразове грубе порушення трудових обов'язків. Підставою для його звільнення
послужило не виконання ним пункту 5 протоколу виробничих зборів керівників
структурних підрозділів санаторію від 09 жовтня 2007 року, яким директором
санаторію було дано розпорядження про обов'язкове його ознайомлення впродовж
15-30 хвилин з вхідними телефонограмами, а саме: не повідомлення йому
ОСОБА_1про телефонограму, що надійшла 24 жовтня 2007 року, під час його
знаходження в службовому відрядженні у м. Києві, після якої ОСОБА_1підписав
наказ про своє відрядження в м. Київ, не повідомивши його також і про мету
відрядження (а.с. 31).
Суд вважає, що наказ про звільнення
ОСОБА_1був прийнятий відповідачем незаконно з наступних підстав.
Згідно ст. 147 КзпП України, за
порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосована тільки один з
наступних заходів стягнення: догана, звільнення.
Згідно ст. 149 КзпП України, до застосування дисциплінарного стягнення
власник зобов'язаний зажадати від працівника, що порушив трудову дисципліну,
Відсутність таких пояснень не
перешкоджає застосуванню стягнення, якщо власник має в своєму розпорядженні
докази того, що він пояснення зажадав: наприклад акт, складений за підписом
декількох осіб на підтвердження відмови працівника дати пояснення по суті
порушення трудової дисципліни.
Разом з тим, як видно з матеріалів справи, пояснень від ОСОБА_1з приводу
наказу від 25 жовтня 2007 року  ніхто не
зажадав, оскільки таких представником відповідача суду представлено не було.
Акту про відмову працівника дати пояснення по суті порушення трудової дисципліни
Крім того, в наказі про звільнення не зазначене  число, з якого позивач вважається звільненим,
а також не представлено суду відомостей, що він взагалі був з цим наказом
ознайомлений.  Представник позивача дану
обставину заперечує.
Згідно з. 1 ч. 1 ст. 41 КзпП України, трудовий договір може бути розірваний
за ініціативою власника або уповноваженого ним органу у разі одноразового
грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи,
організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення і іншого
відособленого підрозділу) і т.п., тобто в цій статті йде мова про разове грубе
порушення трудових обов'язків.
Суд, дослідивши докази, вважає, що в діях ОСОБА_1відсутні які-небудь
порушення трудових обов'язків.
Зокрема, суду представлена посадова інструкція першого заступника головного
лікаря санаторію «Дніпро», в якій в переліку його задач і обов'язків не
вказано, що він зобов'язаний докладати керівництву про телефонограми, що
надійшли  (а.с. 42-46). Представник відповідача
стверджує, що такі обов'язки були покладені на нього протоколом виробничих
зборів від 09 жовтня 2007 року, проте копія цього протоколу суду представлена
не була, як і відомості про те, що про покладання на позивача таких обов'язків
Крім того, згідно наказу № 202-л від 23 жовтня 2007 року директора
санаторію ОСОБА_2, в період його відрядження з 23 по 24 жовтня 2007 року,
виконання обов'язків директора  було
покладене на ОСОБА_1 (а.с. 32).
24 жовтня 2007 року, о 12 годині 40 хвилин, з
Міністерства фінансів України надійшла телефонограма з проханням направити до
них 25-26 жовтня 2007 року першого заступника ОСОБА_1 (а.с. 53).
Будучи на момент надходження телефонограми виконуючим обов'язки директора,
24 жовтня 2007 року ОСОБА_1був виданий наказ про направлення себе для вирішення
фінансових питань до Міністерства фінансів України з 25 по 27 жовтня 2007 року
Таким чином, на момент надходження телефонограми, ОСОБА_1виконував
обов'язки  головного керівника санаторію,
через що також не міг і не був зобов'язаний докладати кому-небудь про
телефонограми, що надійшли.
Крім того, згідно п. 7.2. Статуту ДП «Санаторію «Дніпро», керівник призначає на посаду або звільняє з посади
заступників керівника, головного бухгалтера і головного інженера за узгодженням
Засновником ДП «санаторію «Дніпро» є Державна Податкова адміністрація
України, з якою звільнення ОСОБА_1з посади заступника директора не
Таким чином, суд вважає, що при звільненні ОСОБА_1було грубо порушене
трудове законодавство, а тому наказ про його звільнення підлягає скасуванню з
поновленням його на раніше займаній ним посаді.
Згідно ст. 235 КзпП України, у разі звільнення без законної підстави,
працівник повинен бути поновлений на колишній роботі органом, що розглядає
трудовий спір.  При ухваленні
рішення  про поновлення на роботі орган,
що розглядає трудовий спір, одночасно ухвалює рішення про виплату працівнику
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середньомісячна заробітна платня позивача складає 3561,69 гривень (а.с.
33), і на його користь   підлягає
стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, тобто з 25 жовтня по 30
листопаду 2007 року в сумі 4303,79
гривень.

Згідно ст. 237 КзпП України, обов'язок відшкодувати збиток, завданий
підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівнику часу
вимушеного прогулу, суд покладає на посадову особу, винну в незаконному
звільненні.

Таким чином, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1,
підлягає стягненню з ОСОБА_2, що підписав наказ про його звільнення на користь
ДП «Санаторій «Дніпро».

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим
ним органом моральної шкоди працівнику здійснюється у випадку, якщо порушення
його законних прав призвело до моральних страждань, втраті нормальних життєвих
зв'язків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд вважає, що в результаті
неправомірних дій відповідача, позивачу були заподіяні моральні страждання, які
виразилися в його незаконному звільненні, втраті заробітної платні, що,
безумовно, зажадало від нього додаткових зусиль для організації життя, привело
до втрати нормальних життєвих зв'язків, оскільки завдало збитку його діловій
репутації, понизило авторитет на роботі, у зв'язку з чим моральна шкода в сумі
1000 гривень також підлягає стягненню на користь позивача.

Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь держави також
підлягає стягненню судовий збір в сумі 59,50 гривень і витрати по інформаційно
- технічному забезпеченню справи в сумі 30 гривень.

На
підставі викладеного, керуючись  ст.ст.
10, 11, 60, 213-215 ЦПК  України, ст. ст. 40, 41, 147, 149, 235, 237
КЗпП  України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1 -  задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
наказ директора Державного підприємства санаторія «Дніпро» Державної податкової
адміністрації України ОСОБА_2 № 60 від 25 жовтня 2007 року «Про звільнення
ОСОБА_1».

Поновити  ОСОБА_1 на роботі в Державному підприємстві
санаторій «Дніпро» Державної податкової адміністрації України з 25 жовтня 2007 року
на колишній посаді першого заступника директора.

Стягнути з Державного підприємства
санаторій «Дніпро» Державної податкової адміністрації України на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 4303,79 гривень, а
також моральну шкоду в сумі 1000 гривень, а всього 5303  (п'ять тисяч триста три) гривні 79 копійок.

Стягнути з директора державного
підприємства санаторій «Дніпро» Державної податкової адміністрації України
ОСОБА_2 на користь Державного підприємства санаторій «Дніпро» Державної
податкової адміністрації України 4303 ( чотири тисячі триста три) гривні 79
копійок.

Стягнути з Державного підприємства
санаторій «Дніпро» Державної податкової адміністрації України судовий збір на
користь держави в сумі 59 (п'ятдесят дев'ять) 50 копійок і витрати по
інформаційно - технічному забезпеченню справи в сумі 30 (тридцять) гривень.

Рішення в частині поновлення на
роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один
місяць в сумі 3561 (три тисячі п'ятсот шістдесят одна) гривня 69 копійок
підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський суд у строки та порядку,
передбаченому ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя :