Справа №22-ц-5358/2007р.                                            Головуючий
- угоди                                                              Доповідач- ЗАЗУЛИНСЬКА Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

21 грудня 2007 року судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого
- КАРІМОВОЇ Л.В.

суддів -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П., КІРСАНОВОЇ Л.І.

при секретарі -
Зелінській І.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 на рішення та ухвалу Київського
районного суду міста Харкова від 04 жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_4, про визнання
недійсним договору міни та визнання права власності, -

встановила :

У грудні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Харкова з позовом доОСОБА_2 і ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору міни квартир та визнання за ним права
власності на 24/100 частини комунальної квартири.

Позивач
зазначав, що йому та члену його сім'ї ОСОБА_5 на
праві спільної сумісної власності належить 23/100 частиниАДРЕСА_1.

Дізнавшись
про намір співвласника цієї квартириОСОБА_2 здійснити відчуження шляхом продажу
належних їй 24/100 частин квартири, загальною площею 39,4 кв.м., ж

итловою площею
27,1 кв.м., він з наміром придбати цю частку 04.06.2006 року передав
відповідачці 60000 грн., які складали повну її вартість, про що ОСОБА_2 видала
йому розписку.

Посилаючись на
те, що прийнявши від нього оплату за предмет купівлі-продажу відповідачка
ОСОБА_2 відмовилася від зобов'язання передати у його власніть 24/100 частин
квартири та оформити угоду купівлі-продажу нотаріально, а крім того уклала з
відповідачем ОСОБА_3 договір міни цієї частки на АДРЕСА_1, позивач просив суд:

-визнати дійсним договір купівлі-продажу 24/100 частинАДРЕСА_1, укладений
між ним та ОСОБА_204.06.2006 року;

-визнати недійсним договір міни від 08.08.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

-витребувати від ОСОБА_3 24/100 частин АДРЕСА_1 і передати це
нерухоме майно йому, ОСОБА_1

Крім того просив забезпечити його позов шляхом накладення арешту на житло, яке було
предметом договору міни.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2006 року
було накладено арешт на 24/100 частин комунальної АДРЕСА_1, що зареєстрована
заОСОБА_3 і АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_2

У липні
2007 року позивач подав заяву про доповнення позову вимогами стягнути з нього
на користь ОСОБА_3 121200 грн., як еквівалент 24000 $ США та витребувати від
останього 24/100 частини АДРЕСА_1;

Крім
того, просив стягнути зОСОБА_2 на його користь 60000 грн.

У
обгрунтування цих вимог посилався на те, що у судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3підтвердив, що навесні 2006 року за домовленістю з ОСОБА_2 він мав намір
придбати належну останній частину квартири за 24 тисячи $ США. Оскільки
наведене свідчить про те, що між відповідачами фактично відбувся не договір
міни, а договір купівлі-продажу, то він як співвласник має переважне право
перед іншими особами право на купівлю частки у спільному майні і на нього
повинні бути переведені права та обов'язки покупця цієї частки.

Оскільки
відповідач ОСОБА_2 порушила таке його право і отримавши від нього грошові кошти
ухилилася від продажу йому 24/100 часток квартири, 60000 грн. підлягають
стягненню з неї на його користь як отримані незаконно, а саме шляхом введення
позивача в оману та зловживання його довірою.

Відповідачі
проти позову заперечували, посилаючись на безпідставність заявлених вимог.

19.09.2007 року
судом до участі у справі в якості 3-ї особи залучено приватного нотаріуса
ОСОБА_4, яка належним чином була повідомлена про розгляд справи судом
04.10.2007 року, але в судове засідання не з'явилася і справа розглянута судом
за її відсутності.

Рішенням
Київського районного суду міста Харкова від 04 жовтня 2007 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. У той же день судом постановлена ухвала про
зняття заборони на відчуження 24/100 частин квартири та АДРЕСА_1 в місті
Харкові після набрання рішенням законної сили.

В
апеляційних скаргах позивач просить скасувати ухвалу та рішення від 04.10.2007
року і ухвалити нове рішення по суті його позовних вимог, задовольнивши їх у
повному обсязі.

При
цьому посилається на незаконність і необґрунтованість рішення в з'язку з
неповним дослідженням обставин справи.; невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам.

Вважає,
що між відповідачами фактично відбувся договір купівлі-продажу за ціною
еквівалентною 24000 $ США , внаслідок чого було порушено його переважне право
на придбання частки у спільній сумісній власності, з метою захисту якого він у
межах спеціальної позовної давності заявив позов та довів у суді свої вимоги.

Ухвалу
судупершої інстанції від 04.10.2007 року просить скасувати як передчасну і
таку, що може суттєво порушити його права та перспективу розгляду зазначеної
справи апеляційним та Верховним Судом України, оскільки йому стало відомо про
намір відповідачів здійснити відчуження спірної частки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1.

Заслухавши
доповідь судді; пояснення учасників процесу; перевіривши матеріали справи і
доводи апеляційних скарг, судова колегія доходить висновку, що скарги
задоволенню не підлягаеють, виходячи з наступного.

Судовим
розглядом встановлено, що на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_5 позивачу
ОСОБА_1 належить 23/100 частини комунальної АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва про
смерть ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтву
про право власності на житло, виданому 01.08.2006 року відділом приватизації
житлового фонду Управління комунального майна Департаменту економіки

3

та
комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2
належить 24/100 частини з відповідною частиною місць загального користування
АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з шістьох жилих кімнат житловою площею
112,1 кв.м., загальною площею 165,0 кв.м.

За
договором міни выд 08.08.2006
року, укладеним між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та посвідченим приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4,ОСОБА_2 обміняла зазначену
частину квартири на АДРЕСА_1, яка складається з однієї кімнати житловою площею
18,8 кв.м., загальною площею 33, 0 кв.і належить ОСОБА_3 на підставі
нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 04.08.2006 року.(а.с. 11)

Статею
362 ЦК України
встановлено переважне перед іншими особами право співвласника на купівлю частки
у спільній сумісній власності за ціною оголошеною для продажу та на іншіх
рівних умовах.

Відповідно
до ст.715 ЦК України
договір міни є договором, за яким кожна зі сторін зобов'язується передати
другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар.

Згідно
ст. 54 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при
посвідченні договорів міни частини майна згода інших учасників спільної
часткової власності не потрібна.

Переважне
перед іншими особами право співвласника на участь в договорі міни частини майна
діючим законодавством не передбачене.

Оригіналу
розписки від імені ОСОБА_2 поро отримання коштів позивачем до суду не надано.

Намір
укласти з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу частки АДРЕСА_1; передачу їй
позивачем 60000 грн. як оплату цієї частки і надання розписки на підтвердження
отримання від нього грошових коштів у такій або в будь-який іншій сумі ОСОБА_2
категорично заперечує. Ці її пояснення позивачем не спростовані.

Станом
на 04.06.2006 року 24/100 частини АДРЕСА_1 в місті Харкові не належали
відповідачці ОСОБА_2на праві власності і не могли бути предметом договору
купівлі-продажу.

Невизнання
судом доказом наданої позивачем копії розписки відповідає вимогам ст.ст.57-59
ЦПК України.

За таких
обставин суд першої інстанції не мав підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Посилання
ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції на те, що рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню у тому числі і на підставі п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України в
зв'язку з незалученням до участі у справі інших співвласників АДРЕСА_1 є
безпідставним, оскільки судом не вирішені витання про права та обов'язки цих
осіб.

Відповідно
до ч.6 ст.154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, вжиті
заходи забезпечення позову застосовуюится до набрання судовим рішення законної
сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після нього
постановити ухвалу про скасування забезпечення позову.

Оскільки судова
колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1 відсутні підстави і для скасування ухвали суду від 04.10.2007
року якою скасовані заходи, що були вжиті судом з метою забезпечення цього
позову.

4

Керуючись ст.ст.
303,304,307,308,312,313„314,315,319 ЦПК України судова

колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги відхилити.

Рішення та ухвалу Київського районного суду міста Харкова
від 04 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до
Верховного Суду України.