УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

8 серпня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого,
судді   Берзіньш B.C.,

суддів   М'ясоєдової Т.М., Бондарева В.К., при
секретарі   Гончарук В.М., з участю:
представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника
відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні гаражем шляхом
виселення і стягнення моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ЗАТ „Регіон-газ", ОСОБА_5, третя особа- КП „Ялтинське бюро
технічної інвентаризації"" про визнання недійсним свідоцтва про право
власності на гараж, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права
власності на гараж, усунення перешкод в користуванні гаражем за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 8 грудня 2006
року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні гаражем літер
111-1, розташованим АДРЕСА_1 шляхом її виселення з вказаного гаража і стягнення
з відповідачки моральної шкоди в сумі 1750 гривень. Позовні вимоги мотивовані
тим, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07 червня 2004 року є
власником вказаного гаража. Проте відповідачка ОСОБА_3 самовільно зайняла
спірний гараж, у зв'язку з чим позивачка позбавлена права користування і
розпорядження своїм майном. В результаті незаконних дій відповідачки позивачці
заподіяна моральна шкода в сумі 1750 гривень з розрахунку п'яти мінімальних
заробітних плат. Представник позивачки ОСОБА_1 уточнивши позовні вимоги просив
суд зобов'язати відповідачку ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні спірним
гаражем шляхом його звільнення.

Не погодившись з вказаним позовом відповідачка ОСОБА_3 звернулася з
зустрічним позовом до ОСОБА_1,
ЗАТ „Регіон-газ", ОСОБА_5, третя особа - КП „Ялтинське бюро технічної
інвентаризації" і уточнивши позовні- вимоги просила суд, визнати недійсним
право власності на спірний гараж за ЗАТ „Регіон-газ" від 18 травня 2004
року; визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаного гаража від 7 червня
2004 року за яким ЗАТ «Регіон-газ» продало, а ОСОБА_1 купила вказаний гараж,
визнати за нею право власності на вказаний гараж і зобов'язати ОСОБА_1 не
чинити їй перешкоди в користуванні вказаним гаражем. Зустрічні позовні вимоги
мотивовані тим, що її чоловік ОСОБА_6 був пайовиком при будівництві житлового
будинку АДРЕСА_1, при цьому вніс гроші за квартиру 10 вказаного будинку і два
гаражі, розташованих в цоколі вказаного будинку. Будівництво вказаного будинку
було закінчене у 1998 році, проте акт введення в експлуатацію був оформлений
тільки в 2004 році. У 2002 році її чоловік ОСОБА_6 помер. Скориставшись цією
обставиною спірний гараж був проданий ОСОБА_1 без законних підстав.

Рішенням Ялтинського міського суду від 8 грудня 2006 року
позовні вимоги

ОСОБА_1 задоволенні. Зобов'язано ОСОБА_3 усунути ОСОБА_1

Справа №22ц-2494/07

перешкоди в користуванні гаражем
літер 111-1, площею 17,5 кв.м., розташованим в будинку АДРЕСА_1 шляхом
звільнення вказаного гаража. В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
моральної шкоди відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в
сумі 8 грн. 50 коп. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з
вказаним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться
питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 і задоволенні зустрічного позову. Апеляційна скарга
мотивована тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального і
процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для
справи, вважає, що суд порушив ст. 61 ЦПК України, оскільки судовим рішенням по
іншій справі було встановлено її право на спірний гараж.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі
статтею 303 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.
1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 387 цього кодексу
передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У відповідності
з ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків, що обумовлено. Згідно ч. 1 ст. 215 цього
кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається із
матеріалів справи 29 квітня 2004 року КП БТІ м. Ялти було складено висновок про
оформлення права власності на квартири, нежилі приміщення і гаражі в будинку
АДРЕСА_1 і видачі свідоцтв про право власності, відповідно до якого за ЗАТ
«Регіон-газ» було визнано право власності на гараж літер 111-1 АДРЕСА_1 (а.с.
18-19).

Згідно свідоцтва
про право власності на нерухоме майно видане Ялтинською міською радою за ЗАТ
«Регіон-газ» визнано право власності на спірний гараж (а.с. 61).

07 червня 2004
року між ЗАТ «Регіон-газ» в особі генерального директора ОСОБА_5 і ОСОБА_1 був
укладений договір купівлі-продажу засвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7, за
умов якого ОСОБА_1 придбала у власність спірний гараж (а.с. 7).

На підставі
вказаного договору ОСОБА_1 зареєструвала в КП БТІ м. Ялти своє право власності
на спірний гараж (а.с. 8).

Рішенням
Ялтинського міського суду від 10 листопада 2005 року у позові ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ЗАТ «Регіон-газ», тресту ЗАТ «Кримкурортстрой» про скасування договору
купівлі-продажу, визнання права власності та усунення перешкод у користуванні
гаражем відмовлено (а.с. 9). Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 10 квітня
2006 року вказане рішення суду набрало законної сили (а.с. 10).

Наведене .рішення суду має приюдиціальне значення для
розгляду цієї справи.

Таким чином,
ОСОБА_1 на законних підставах придбала спірний гараж, і відповідно до ст. 387 ЦК України має
право витребувати своє майно від ОСОБА_3, яка незаконно заволоділа ним.

Оскільки ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК
України не надала допустимих і достатніх доказів на підтвердження своїх
позовних вимог і матеріалами цивільної справи не доведено, що вона має право
власності на спірний гараж і що договір купівлі-продажу   цього
гаражу   не   був
наплавлений   на реальне  настання
наслідків

обумовлених ним,
місцевий суд обгрунтовано частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 і
відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

Такі висновки місцевого суду обґрунтовані, засновані на законі і колегія
суддів погоджується з ними.

Додаткових доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої
інстанції апелянтом і її представником суду апеляційної інстанції не надано.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, по суті не спростовують
висновків суду першої інстанції і не можуть бути прийняті до уваги, тому що
зроблені судом висновки відповідають фактичним обставинам, матеріалам справи та
вимогам закону, в зв'язку з чим оскаржуване рішення не може бути скасовано чи
змінено по суті.

Посилання апелянта на те, що рішенням Ялтинського міського суду від 14
вересня 2004 року встановлений факт оплати ОСОБА_6 будівництва квартири і двох
гаражів не беруться колегією суддів до уваги, оскільки вказаним рішенням суду
за ОСОБА_3 було визнано право власності на квартиру №10 в будинку АДРЕСА_1 і на
гараж 1-1 площею 35,9 кв.м., а право власності за ОСОБА_3 на спірний гараж
визнано не було.

При розгляді справи суд повно, об'єктивно та всебічно з дотриманням вимог
процесуального права дослідив обставини справи, дав належну оцінку наданим
сторонами доказам, тому правових підстав для скасування рішення не встановлено.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 303, 308, 313, 315, 317
Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 8 грудня
2006 року залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у

касаційному порядку до Верховного Суду У країни жютягом
двох місяців з дня набрання

нею законної сили.