Справа
№2-54/07/04 РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
5 лютого 2007 року Київський районний суд м.
головуючого - судді               Донець О.B.
при секретарі                                         Муленко К.І.
за участю адвокатів                                 ОСОБА_20, ОСОБА_21
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про придбання права
користування земельною ділянкою, за зустрічним позовом Харківської міської ради
до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
реалізації права власності на земельну ділянку.за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Харківської міської ради про
визнання права користування земельною ділянкою,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про визнання за
ним права користування земельною ділянкою АДРЕСА_1,
посилаючись на наступне. Він разом з неповнолітньою
дочкою ОСОБА_6.2001 р.н. зареєстрований в
однокімнатній квартирі АДРЕСА_2. Основним наймачем квартири був його дід, учасник Великої Вітчизняної війни -
ОСОБА_4. Зазначена квартира була надана взамін
будинку, який підлягав до зносу в зв'язку з будівництвом каналізаційного
колектора, а тому був знятий з обліку як об'єкт
власності. Оскільки він не міг проживати разом з дідом, він залишився проживати в будинку АДРЕСА_1. Після отримання квартири його
дід продовжував користуватися земельною ділянкою АДРЕСА_1, а також розташованими на ній господарськими будівлями. У
листопаді 2003 р. йому стало відомо, що Київським РВК м. Харкова вирішується питання стосовно
виділу земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва житлового будинку.
Оскільки він з 1992 року користується зазначеною
земельною ділянкою, вважає, що придбав на неї право в порядку набувальної
давнини. Тому просить визнати право користування
спірною земельною ділянкою за ним.
Представник Харківської міської ради позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнав. Відповідач звернувся з зустрічним позовом про повернення самовільно
зайнятої земельної ділянки, посилаючись на наступне. У
відповідності до Акту обстеження земельної ділянки НОМЕР_1 спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління земельних відносин Харківської міської
ради встановлено, що земельна ділянка загальної площею близько
1000,0 кв.м., яка розташована АДРЕСА_1огороджена
дерев'яним парканом висотою 1,8 м., на ній розташована не знесена частина домоволодіння, яка використовується під
житло та зростають фруктові дерева, кущі, що
суперечить ст.125 ЗК України. За порушення земельного законодавства до ОСОБА_1 Харківським міським управлінням земельних ресурсів
застосовувались заходи адміністративного впливу, які не
призвели до звільнення відповідачем земельної ділянки. Земельна ділянка є державній власністю і відповідно до п. 12 перехідних
положень Земельного кодексу України перебуває у віданні Харківської міської
ради. Відмова відповідача звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку обмежує законного власника в праві розпоряджатися нею
та використовувати за своїм призначенням, чим
завдається істотна шкода державним інтересам. Тому просять зобов'язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку і повернути її Харківській міській
раді з приведенням у придатний для подальшого використання стан.
Третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав,
підтримав позови Харківської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_3, звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_4., ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в реалізації права власності на земельну ділянку. Представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_8 позов підтримав, пояснив, батько
проживає в двокімнатній квартирі житловою площею 27,7 кв.м., де зареєстровані і проживають ще п'ятеро членів його сім'ї, і стоїть
у черзі на поліпшення житлових умов як інвалід Великої
Вітчизняної війни. 27.08.2002 р. він звернувся до Харківської міської ради з заявою про виділ йому земельної ділянки.
Київський РВК м. Харкова дав згоду на виділення
йому під будівництво земельної ділянки АДРЕСА_1. Він зібрав всі необхідні для оформлення земельної ділянки документи і подав їх
на розгляд Харківської міської ради. Оскільки
на зазначеній земельній ділянці розташовані самовільні господарські будівлі, збудовані після зносу домоволодінь, і які
використовуються колишніми власниками ОСОБА_4., ОСОБА_5,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, питання стосовно виділу йому земельної ділянки було відкладено до її
повного звільнення. Він неодноразово звертався до
відповідачів з вимогою звільнити земельну ділянку, однак отримував відмову. Вважає, що відповідачі перешкоджають реалізації його
права на приватизацію земельної ділянки/тому просить зобов'язати відповідачів звільнити
ОСОБА_1, ОСОБА_7, яка діяла в своїх інтересах,в
інтересах ОСОБА_1та ОСОБА_4./до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1/ позови Харківської міської ради, ОСОБА_2 не визнали,
вважали їх незаконними та необгрунтованими.
ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 не визнала. Звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_2, Харківської міської ради про
визнання права користування земельною ділянкою, посилаючись на
те, що її матері ОСОБА_9 на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 31.10.1967 р. належали 18/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Після смерті зазначена частина
домоволодіння належить їй. В зв'язку з знесенням
будинку її сім'ї була надана квартира житловою площею 43,5 кв.м., однак вони подовжували користуватися земельною
ділянкою площею 0,35 га АДРЕСА_1, капітально відремонтували сарай, переобладнавши його під житлове приміщення, сплачували послуги по електропостачанню.
Вважає, що ОСОБА_2 не має ніяких законних прав за спірну земельну ділянку. Тому просить визнати за нею право
Представник Харківської міської ради позовні
вимоги ОСОБА_3 не визнав, звернувся з зустрічним
позовом про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, посилаючись на
наступне. У відповідності до акту обстеження земельної ділянки НОМЕР_3 встановлено, що на земельній ділянці АДРЕСА_1,
загальною площею близько 350 кв.м., яка згідно
рішення виконавчого комітету Київського районної ради народних депутатів від 7.03.1979р. №76 "Про затвердження протоколів
районної житлової комісії" та архівному витягу з
Протоколу №7 засідання районної житлової комісії виконкому Київського районної
ради народних депутатів була вилучена з користування ОСОБА_10 та надано їй в компенсацію квартиру АДРЕСА_3, розташована не знесена частина домоволодіння (флігель,
сарай), яка використовується ОСОБА_3 під житло. У дворі зростають
фруктові дерева і кущі. Оскільки зазначена земельна ділянка самовільно зайнята відповідачкою, вона повинна бути
повернута за ії належністю без відшкодування
витрат, проведених за час незаконного користування. Тому просить зобов'язати
відповідачку звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею орієнтовно 350,0 кв. м. за АДРЕСА_1 і повернути ії
Харківській міській раді з приведенням у придатний для подальшого
використання стан.

Суд, вислухавши сторони, їх
представників, допитавши свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17., дослідивши матеріали справи, відмовляє в задоволенні позовних вимог,
виходячи з наступного.

У відповідності до ст.ст.36,37 Земельного кодексу УССР 1970 p., вилучення земельної ділянки, або її
частини для державних або суспільних потреб проводиться на підставі рішення виконкому відповідні Ради. Водночас з рішенням про
вилучення земельної ділянки вирішується питання про надання компенсації.

Судом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 до 1979 р. належало співласникам ОСОБА_4. та
ОСОБА_9, а після смерті останьої - ОСОБА_3.

В зв'язку з будівництвом каналізаційного колектора
у 1979р. вілдпоівдним рішення міської ради земельна ділянка площею
1350
кв.м. була в них вилучена, кожному співвласнику та членам їх родин були надані окремі ізольовані квартири,
які вони отримали та розпорядилися ними на свій
розсуд. Зокрема в 1979 р. ОСОБА_4. з онуком ОСОБА_1 була надана однокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_2, в якій вони і були зареєстровані. Крім того, окрема квартира наданаь ОСОБА_5 - дочці ОСОБА_4. В наступному в
квартирі була зареєстрована донька ОСОБА_1 - ОСОБА_1, 2001 р.н.

Родині ОСОБА_3/спадкоємиці ОСОБА_9/ у 1979 р. також була надана трикімнатна ізольована квартира АДРЕСА_3.

Зазначене домоволодіння було знесене, його
реєстрація в КП „Харківське міськБТІ" відсутня/ а.с. 63,64/, але на земельній ділянці фактично залишилися
незнесеними деякі господарчі споруди /флігель, сарай,
льох, колонка /, фруктові дерева, ягідні кущі, якими продовжували
користуватися ОСОБА_1, ОСОБА_4.,ОСОБА_3 Останні користувалися землею, садили город, отримували врожаї. Ці обставини
підтверджуються письмовими доказами - актами, а також поясненнями зазначених осіб та допитаних свідків, а також не спротовується представником Харківської міської
ради. Однак, суд вважає необгрунтованим на законі посилання
ОСОБА_1,
ОСОБА_3 на набуття ними права користування зазначеною земельною ділянкою за правом
набувальної давнини, оскільки на момент пред"явлення позовів та
на момент розгляду справи термін, передбачений законом для набуття права користування за набувальною давниною не сплив.Факти
звернення ОСОБА_4., ОСОБА_18./ померлого ІНФОРМАЦІЯ_2/ - чоловіка ОСОБА_3 до Харківської міської ради з проханням закріплення земельної ділянки за ними у 2003-2004 p.p. не можуть розцінюватись судом як підстави для
визнання позовних вимог законними та обгрунтованими.

Окрім того, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4. /до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3./ користувалися земельною ділянкою, господарчими спорудами
самовільно, без отримання дозволу та без дотримання порядку,
встановленого0 законом, що підтверджується актами обстеження
земельної дялянки. У 2004
р. винні притягалися до адміністративної відповідальності
постановами Харківського міського управління земельних ресурсів за порушення земельного законодавства, їм видавалися
приписи про усунення зазначених порушень.Перебування
ОСОБА_1 у списках осіб, взятих на міській
облік на отримання земельної ділянки під забудову не дає підстав вважати його
позовні вимоги обгрунтованими на

законі, оскільки він не має права на отримання земельної ділянки без
дотримання черги. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3 у повному обсязі

У відповідності до п.З ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не знаходить передбачених законом підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4., ОСОБА_5,
ОСОБА_1 та ОСОБА_19 про усунення перешкод в реалізації права власності на земельну
ділянку, в реалізації його права на приватизацію
земельної ділянки, оскільки суду не надано жодного доказу існування у ОСОБА_2 самого права власності стосовно спірної земельної
ділянки площею 1350 кв.м. АДРЕСА_1,права на її приватизацію. Рішення Харківської міської ради про виділення зазначеної земельної ділянки саме ОСОБА_2, яке
б породжувало право ОСОБА_2 вимагати звільнення земельної ділянки, на цей час
не існує. В зв"язку з наведенним  суд відмовляє ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Суд також відмовляє Харківській міській раді у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про повернення
самовільно зайнятої земельної ділянки, виходячи з наступного.

Позивачем за зазначеним позовом не доведено
існування у нього права власності на зазначені земельні ділянки АДРЕСА_1
НОМЕР_5 та НОМЕР_4 загальною площею 1350 кв.м.

Відповідно до Закону України „Про розмежування меж
державної та комунальної власності", єдиним документом,
яким підтверджується право власності на землю, є державний акт. Представником позивача не доведено, що Харківською
міською радою проведено процедуру розмежування державного
та комунального права власності на землю, не наданий правовстановлюючого документуна належність земельної ділянки коммунальній
власності. Зокрема суду не доведено, що Харківська міська рада, як позивач,
вимагаючий повернення їй земельної ділянки АДРЕСА_1 та НОМЕР_4 загальною площею 1350 кв.м. є належним та законним суб"єктом пред"явлення ціх вимог.
Харківська міська рада всупереч вимогам ст.10 ЦПК України не довела обставин, якіб підтвердили обгрунтованість та
законність вимог міськради про повернення їй
земельної ділянки.З урахуванням наведеного, суд відмовляє Харківській міській раді в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 118,119,125,126,173-176,212 ЗК України, ст.ст. 24,25 Закона Ураїни „Про
землевпорядкування", ст. ст. 9,13,14 Закону України „Про розмежування меж
державної та комунальної власності", суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Харківської міської ради, третьої особи ОСОБА_2 про придбання права користування
земельною ділянкою -
відмовити.

Харківській міській раді в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про повернення самовільно
зайнятої земельної ділянки -
відмовити.

ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 про усунення перешкод в реалізації
права власності на земельну ділянку -
відмовити.

ОСОБА_19 в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_2, Харківської міської ради про
визнання права користування земельною ділянкою -відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку
до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.