Справа № 2-140-2007 р.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

11 січня 2007 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Лаврік В.В., при
секретарі       Вишняк Л.В. за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на те, що в

листопаді 2003 року між ним та відповідачем було укладено договір
позики, відповідного до якого позивач позичив відповідачу 30000 гривень і
останній зобов"язувався повернути вказаний борг.   Поскільки       відповідач не повернув борг, то позивач
просить стягнути  з ОСОБА_3. на його
користь борг в розмірі 30000
грн. та судові витрати по справі в розмірі 30 грн.

В
суді    позивач позов підтримав і пояснив
суду, що відповідач ухиляється від
повернення боргу   в повному
обсязі, так як в жовтні 2005 року він отримав в   рахунок погашення боргу 12500 грн., про
що   дав письмову розписку відповідачеві.
Просить суд стягнути з   відповідача на
його користь не повернуту суму позики -
17500 грн. та судові     витрати по справі.

Відповідач   в судовому засіданні позов   не визнав, і пояснив суду, що   він дійсно

одержав
від позивача в листопаді 2003
року кошти в розмірі 30000грн., про що був

укладений у письмовій формі договір позики на 10000 грн. та 20000 грн. Проте в
2004 році

відповідач повернув позивачеві-
партнеру по бізнесу 17500 грн. , і не взяв назад оригінал

розписки у ОСОБА_2, а в жовтні 2005 року
відповідач повернув ще 12500 грн., таким чином

сплативши позивачеві всю грошову суму
відповідно до договору позики. Не брав у позивача

відповідні розписки про повернення коштів,
поскільки довіряв позивачеві.

Суд, вислухавши
пояснення    сторін, свідка   ОСОБА_4 вивчивши письмові

матеріали справи вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом
встановлено, що 21.11.2003
року між сторонами позивачем ОСОБА_2 та    відповідачем ОСОБА_3  був укладений в письмовій формі договір
позики, за яким позикодавець ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 10000 гривень ., а останній    зобов'язувався повернути
позикодавцеві таку ж суму грошей

24.11.2003
року між сторонами був укладений ще один договір позики, за яким

позикодавець ОСОБА_2 передав у
власність    позичальникові ОСОБА_3 20000

гривень, які
останній зобов'язувався повернути позикодавцеві. Наведені факти визнав в
судовому засіданні і відповідач ОСОБА_3, підтвердивши факт отримання від
позикодавця коштів в розмірі 30000
грн. Як вбачається з наданої до суду розписки, яка не викликає сумніву у
суду ОСОБА_3 на виконання договору позики частково повернув ОСОБА_2 12500 грн, що і
підтвердив в суді позивач ОСОБА_2. Судом встановлено, що до теперішнього часу
відповідач не повернув    позивачеві
боргу в сумі. 17500 грн.,
ухиляється від виконання договору. Суд не
може   взяти   за
доказ повернення ОСОБА_3
ОСОБА_2 коштів в сумі 17500грн. покази свідка ОСОБА_4, поскільки договір
позики  укладений в письмовій формі, а
тому і повернення позики повинно було бути
в письмовій формі з оформлення письмової розписки, чи повернення
відповідачу оригіналу договору позики.Більш того свідчення свідка по грошових
зобов'язаннях, які по Закону не можуть братись як доказ не містять інформації
про те, в якій сумі були повернуті ОСОБА_3 кошти ОСОБА_2.

Відповідно
до    ст.1049    ЦК    України
позичальник
зобов"язаний    повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо
договором  не  встановлений
строк повернення позики,  що  відповідно не

зробили сторони, то позика мала бути повернута
позичальником протягом 30
днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це.

Поскільки судом встановлено, що своєчасно повернута
позика в розмірі 12500 грн., і
залишилась не повернутою сума позики в розмірі 17500 грн., то в суду є всі підстави задовільнити позовні
вимоги позивача частково, стягнувши з відповідача 17500грн. та судові витрати
по справі, пов"язані з оплатою інформаційно технічного забезпечення в
розмірі 30 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209,
212, 213, 214, 220 ЦПК України,ст. 1046-1050
ЦК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Стягнути    з    ОСОБА_3
на   користь    ОСОБА_2
борг в розмірі 17 500 грн. /
сімнадцять тисяч   п"ятьсот
гривень /та судові витрати по справі в розмірі 30 / тридцять/ гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити позивачу.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі в 10 денний термін з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги.