У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 грудня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,   Охрімчук
Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за
касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Оболонського районного суду міста Києва від 19 січня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 19 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулася до
Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення Оболонського районного
суду міста Києва від 19.01.2007 р., залишене без змін ухвалою Апеляційного суду
міста Києва від 19.03.2007 р., яким позов задоволено частково: стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 19151 грн. 18 коп. матеріальної шкоди, а на користь
ОСОБА_2 - 511 грн. 70 коп.  витрат  на
автотоварознавче  дослідження  та 500 грн. моральної шкоди, а в решті позову
відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги представник
відповідача посилається на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових
рішень та передачу справи на новий розгляд до місцевого суду.

Заперечуючи проти касаційної скарги, ОСОБА_2 указує на
те, що судові рішення, на його думку, є законними та обґрунтованими.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов, місцевий суд, з
урахуванням обставин справи, виходив з того, що дорожньо-транспортна пригода
сталася з вини                 ОСОБА_3,
який при керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння порушив
Правила дорожнього руху, а тому на нього покладається обов'язок по
відшкодуванню заподіяної позивачам матеріальної й моральної шкоди.

Апеляційний суд погодився з таким висновком
місцевого суду та залишив його рішення без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 січня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук