У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г.,
розглянувши                      20
квітня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду
Рівненської області від 20 березня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства "Рівнешляхбуд" про скасування
спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету товариства щодо
зняття з квартирного обліку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з вказаним
позовом до суду, посилаючись на те, що знаходився на квартирному обліку за
місцем роботи у відповідача.

У травні 2005 року він припинив
трудові відносини з відповідачем на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України в зв'язку
з переводом на роботу до закритого акціонерного товариства (далі - ЗАТ)
"Рівнеавтошляхбуд", звідки він був звільнений у вересні 2002 року в
зв'язку із виходом на пенсію.

У вересні 2005 року його було знято з
квартирного обліку у відкритому акціонерному товаристві
"Рівнешляхбуд".

Вважаючи свої права порушеними, а
рішення про зняття його з квартирного обліку
незаконним, просив його вимоги задовольнити.

Рiшенням Рівненського міського суду
від 22 грудня 2006 року позов задоволено.

Рішенням Апеляційного суду
Рівненської області від 20 березня
2007 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалено
нове, яким в задоволенні позову відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків  суду обставинам справи, порушення норм
процесуального права й неправильне застосування судом норм матеріального права
та ставить питання про скасування рішення апеляційного суду і залишення в силі
рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив з того, що позивач перейшов на роботу до ЗАТ
"Рівнеавтошляхбуд" і припинив трудові відносини з відповідачем, у
якого перебував на квартирному обліку за місцем роботи, що є підставою для
зняття особи з квартирного обліку.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не
може  встановлювати або (та)
вважати доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні  судів першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті   ними,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу
та  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Рівнешляхбуд" про
скасування спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету товариства
щодо зняття з квартирного обліку за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Апеляційного суду Рівненської області від 20 березня 2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду
України                                                      А.Г. Ярема