Справа
№ 2-92/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

6 лютого 2007 року                                                                     Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого - судді   Довжанин М. М. при секретарі
Мальцевій І. О. з участю позивачки
ОСОБА_1

та її представника ОСОБА_2 відповідачів    ОСОБА_3, ОСОБА_4

та їх
представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
даним позовом, посилаючись на те, що вона проживає поряд з відповідачами. До її будинку проходить дорога загального користування повз будинок та земельну ділянку
відповідачів. У вересні 2006 року відповідачами розпочато самовільне
будівництво господарської споруди на дорозі загального користування без
відповідної проектної документації та дозволу, тобто відповідачі цією спорудою перекрили під'тзд до її будинку, а іншого немає.

Монастирецька сільрада попередила
відповідачів про недопустимість проведення самовільних будівельних
робіт. Службові особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Хустської РДА притягали відповідачів до адміністративної відповідальності за ст. 96 КУпАП
України, однак відповідачі на вжиті відповідними службами заходи не реагують.
Тому позивачка просить суд заборонити відповідачам проводити будівельні роботи по
самовільному будівництву господарської
споруди та зобов"язати їх розібрати самовільно побудовану споруду на земельній ділянці
загального користування.

В судовому засіданні позивачка та її
представник ОСОБА_2 позов підтримали, посилаючись на наведені в заяві обставини.

Відповідачі позов заперечили.
Пояснили, що вони побудували господарську споруду на власній земельній ділянці,
однак предоставити правовстановлюючі документи на
земельну ділянку не можуть, так як такі у них відсутні. Дозволу на будівництво
вони також не мають.

2

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником будинку, що
розташований вАДРЕСА_1. Поряд з
позивачкою розташоване будинковолодіння відповідачів. До будинку позивачки повз
будинок відповідачів проходить дорога загального користування.

У вересні 2006
року відповідачами розпочато самовільне будівництво господарської споруди
на дорозі, тобто земельній ділянці загального користування без відповідного
дозволу та проектної документації, і таким чином відповідачі перекрили під'їзд
до будинку позивачки, а іншого під'їзду немає, що підтвердив в судовому
засіданні сільський голова ОСОБА_6.

Своїми діями відповідачі створили перешкоди
позивачці в користуванні своїм будинковолодінням.

Монастирською сільською радою відповідачам надіслано попередження про
недопустимість проведення самовільних будівельних робіт на земельній ділянці
загального користування.

Факт самовільного будівництва господарської споруди відповідачами
підтверджується постановою начальника Хустської районної інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю від 25.09.2006
року, якою відповідачку ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 96
КУпАП України за незаконне будівництво господарських споруд на проїздній
частині дороги в АДРЕСА_2.

Цією ж постановою відповідачку зобов'язано припинити
самовільне будівництво господарської споруди.

З акту, складеного 18.11.2006
року комісією Монастирецької сільської ради слідує, що відповідачами без
відповідного дозволу побудований сарай, частина якого знаходиться на дорозі,
яка пролягає до будинку позивачки ОСОБА_1, іншої під'їздної дороги до будинку
позивачки немає.

За таких обставин суд приходить до висновку, що діями
відповідачів щодо самовільного будівництва господарської споруди на земельній
ділянці загального користування створено перешкоди позивачці для користування
своїм будинковолодінням.

Відповідно до ст. 391
ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому суд вважає, що відповідачам
слід заборонити проводити самовільне будівництво господарської споруди на
земельній ділянці загального користування та зобов"язати їх розібрати
самовільно побудовану господарську споруду.

Суд не бере до уваги твердження відповідачів про те, що
вони побудували сарай на своїй земельній ділянці, поскільки ними не предоставлено суду будь-яких
доказів про дозвіл на будівництво цієї господарської споруди та
правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій побудовано цю
споруду.

Той факт, що спірна споруда побудована на земельній ділянці загального
користування стверджується поясненням сільського голови на наявними в справі
письмовими  доказами,  зокрема
актом  комісії Монастирецької  сільської ради,

3

постановою начальника Хустськї районної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю та технічною документацією на
будинок позивачки, де в плані забудови земельної ділянки вказано, що територія,
на якій побудовано відповідачами сарай відноситься до
дороги земельного користування.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 24, 29 Закону України "Про планування
та забудову територій" ст.ст. 386, 391 ЦК України суд, -

РІШИВ:

Позов задоволити.

Заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_4
самовільно проводити будівельні роботи по будівництву господарської
споруди, що розташована на проїзній частині
дороги загального користування поблизу їх житлового будинку АДРЕСА_2 та зобов"язати відповідачів розібрати самовільно побудовану господарську
споруду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання заяви
про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення, та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до апеляційного суду Закарпатської області.

Головуючий:                              підпис                                  Довжанин М. М.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду                                                                      Довжанин М. М.