Справа №                2-507/2007
РІШЕННЯ
ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

16 січня
2007 року                                                               смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевой О.С.

При секретарі Погорєлової Л.О.

Розглянувши у відкритому судовому засідання, в залі суду,
в смт.Овідіополь, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

"Про розірвання шлюбу"

ВСТАНОВИВ                                                                                   У грудні 2006
року позивачка звернулася до суду до відповідача з
вказаним вище позовом, в якому зазначила, що 20.02.1993 року між нею та відповідачем, ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб в Новоградівської сільської раді Овідіопольського
району Одеської області, актовий запис НОМЕР_1.

Шлюб у позивачки
перший. Від шлюбу    сторони мають
неповнолітніх дітей -
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, та пояснила, що спільне
життя з відповідачем не склалося, вони перестали розуміти один одного, вже
понад три роки не проживають разом однією сім'єю, спільного господарства не
ведуть, строк для примирення позивачка просить не надавати.

Відповідач позов визнав, при цьому
пояснив, що з позивачкою разом не проживають вже три роки, спільного
господарства не ведуть, строк на примирення просив не надавати, та шлюб
зареєстрований між нім та ОСОБА_1 просить розірвати, про що власноруч написав
заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.
4 ст. 130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.. 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 104 СК України, шлюб
припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст.. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до
ст. 110
СК України, позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.

Судом встановлено, що 20.02. 1993 року Новоградовською
сільською радою Овідіопольського району Одеської області був зареєстрований
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (прізвище до шлюбу -ІНФОРМАЦІЯ_3), та зроблено актовий запис НОМЕР_1 від 20.02. 1993 року (а.с. 4).

Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 7),
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 8).

Сторони спільне проживання припинили у 2003 року, примиритися між собою не бажають, спільного господарства не ведуть.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що
сім"я розпалася остаточно і зберегти її неможливо.

Керуючись ст.ст.
88 130,
174 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд ВИРІШИВ:

Шлюб
зареєстрований 20.02.
1993 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. та ОСОБА_1 (приз віще до шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3), ІНФОРМАЦІЯ_5.   в Новоградівської сільської Раді
Овідопольського району Одеської області, актовий запис НОМЕР_1 від 20.02.1993
року - розірвати.

Стягнути при реєстрації розірвання шлюбу в відділі РАГС з ОСОБА_2 держмито
в розмірі одного неоподаткованого мінімуму розходів громадян, а ОСОБА_1 від
сплати держмита звільнити.

Дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2., залишити на виховання матері ОСОБА_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя                                              О.С. Комлева