overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
першій інстанції Лугвіщик A.M.
Категорія 23                                                                     Доповідач
УХВАЛА

19
квітня 2007р.                                                                                  м.
Севастополь

Суддя Апеляційного суду міста Севастополя Єфімова В.О.,
ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення місцевого суду
Гагарінського району м. Севастополя від 24 жовтня 2006 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок
скоєння дорожньо-транспортної події,-

ВСТАНОВИЛА:

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана протягом встановленого ЦПК України строку
на апеляційне оскарження, оформлена відповідно до вимог ст.295 ЦПК України,
сума судового збору сплачена в належному розмірі та зарахована на належний
рахунок, справу оформлено належним чином.

На підставі викладеного вважаю, що справа підлягає прийняттю до розгляду
апеляційного суду.

Керуючись ст.297
ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 24 жовтня 2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок скоєння
дорожньо-транспортної події, прийняти до розгляду Апеляційного суду міста
Севастополя.

Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії
апеляційної скарги і встановити строк до 14 травня 2007р., протягом якого
можуть бути подані заперечення на апеляційну скаргу.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа № 2-1981
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2007 року                  Канівський міськрайонний суд
Черкаської області

у складі :

головуючого        - судді -           Бурлаки О.В.

при секретарі                               Михайленко О.А.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні у м.Канів, Черкаської області  справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Позивач
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в
якій вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 23.11.2002 р. у відділі
РАЦСу по м. Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської
області, актовий запис № 201. Від спільного проживання мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини припинили у жовтні 2007 р.,
поскільки не знаходили спільного взаєморозуміння при вирішенні сімейних питань,
а тому вважає, що їх подальше збереження сім'ї та примирення неможливе. Просить
розірвати шлюб.

Позивач
в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

Відповідач
в судовому засіданні позов не визнала, поскільки бажає зберегти сім'ю.
Заперечувала проти розірвання шлюбу.

Суд вислухавши думку сторін та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до задоволення. Сторони втратили повагу один до одного, позивач
миритися категорично не бажає, а тому подальше збереження сім'ї та примирення
неможливе.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст.104, 110 СК
України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований 23 листопада 2002 року у відділі РАЦСу по м. Каневу Канівського
міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 201, між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути
з позивача ОСОБА_1 держмито за реєстрацію в органах РАЦСу в сумі 17 грн.,
відповідачку ОСОБА_2 від таких витрат звільнити як потерпілу від наслідків
аварії на ЧАЕС.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
О.В. Бурлака
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5 грудня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Шабуніна В.М.,                    Левченка Є.Ф.,                       Сеніна Ю.Л.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2007 року в справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, комунального підприємства по утриманню житлового
господарства Шевченківського району м. Києва про усунення порушень прав
власників, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25
жовтня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12
квітня 2007 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 36 039 грн. 60 коп.;
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 4 000 грн., на
користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду
скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та
процесуального права,  колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25
жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Шабунін

Є.Ф. Левченко

Ю.Л. Сенін
МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

“3” грудня 2007 року                                                                                               м. Ялта

Суддя Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим САВРАНСЬКА Т.І.,
розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1до ВАТ „Крименерго”  Ялтинська міська електрична мережа про
визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в порядку процесуальних
вимог цивільного судочинства до суду цивільної юрисдикції.

Ухвалою
судді від 14 листопада 2007 року зазначену заяву залишено без руху, суд указав
на недоліки відповідно до ст. ст. 119-121 ЦПК України, наданий час для усунення
недоліків до 29 листопада 2007 року.

Проте
недоліки позовної заяви не були усунуті, вимоги суду не виконані навіть й
дотепер.

Відповідно
до ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений
строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму
судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання
до суду.

Інакше
заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На
підставі викладеного і керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну
заяву ОСОБА_1до
ВАТ „Крименерго”  Ялтинська міська
електрична мережа про визнання дій неправомірними -
визнати неподаною і повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню
із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для
повернення заяви.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в п'ятиденний строк
з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження  і поданням після цього протягом десяти днів
апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Ухвала
набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст. ст. 223, 294 ЦПК
України.

СУДДЯ -
Справа № 2-3219/07р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М             У К Р А Ї Н И

03.12.2007 року
Шосткинський міськрайсуд Сумської області у складі:

головуючий - суддя Шпак З.П.

при секретарі - Нагорній Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Шостка цивільну справу за позовом ТОВ „Шостка-Тепло” до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А
Н О В И В:

ТОВ „Шостка-Тепло” звернулось з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги в сумі
912,81 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ „Шостка-Тепло” забезпечує
послугами з теплопостачання  населення
м.Шостки в тому числі і будинок, де мешкають відповідачі по справі, які
користувались наданими послугами, але за них не сплачували, тому виникла
заборгованість перед підприємством на вказану суму.

У
судовому засіданні представник позивача, юрисконсульт Деркач В.О. підтримав
позовні вимоги і просить стягнути з відповідачів заборгованість, сплачене
держмито при подачі позову в сумі 5,10 грн. а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 30 грн.

Відповідач
ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав, несплату пояснив тяжким матеріальним
становищем, попросив справу слухати за відсутності відповідачки ОСОБА_2, так як
вона з позовом також згодна.

Представник
позивача проти цього не заперечує.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Вислухавши пояснення відповідача,
представника позивача та дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
відповідачі проживають в АДРЕСА_1,
користуються послугами позивача, але за послуги не сплачують, в зв*язку
з чим виникла заборгованість  в сумі
912,81 грн. і тому  вона підлягає
стягненню.

Відповідно
до ст. 64, 68 ЖК України наймач та члени його сім*ї зобов*язані оплачувати
надані послуги в установлені строки.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено
державне мито в сумі 5,10 грн., а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 30 грн., і ця сума підлягає стягненню з відповідачів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з
відповідачів судові витрати по сплаті державного в сумі 45 грн. 90 коп. на
користь держави.

Керуючись     ст.ст. 14, 57, 88, 130, 174, 209, 212-215,
ЦПК України,

ст.ст.
64, 67-68 ЖК України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на
користь ТОВ „Шостка-Тепло”
заборгованість за послуги в сумі 912,81 грн., державне
мито по 2,55 грн.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення по 15
грн., а також держмито на користь держави по 22,95  грн. з кожного.

Рішення
може бути оскаржене в Сумський апеляційний суд через міськрайсуд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя  :
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної й моральної шкоди та за таким
же зустрічним позовом, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного
суду міста Києва від 22 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
й моральної шкоди.

ОСОБА_2 позов не визнав та пред'явив до ОСОБА_1 такий же зустрічний позов.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24.10.2006 р. в
первісному та зустрічному позовах відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 22.02.2007 р. рішення місцевого
суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким в первісному позові відмовлено, а
зустрічний позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  1513 грн. матеріальної шкоди, 500 грн.
моральної шкоди та судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду в частині
часткового задоволення зустрічного позову скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення про задоволення його позову в повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права
та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук
Справа № 2-888
районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючий-суддя
розглянувши у попередньому  судовому засіданні в залі суду справу за
позовом ОСОБА_1 до  Видинівської  сільської Ради  про визнання
звернулась до суду із позовом який мотивує тим ,що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько
ОСОБА_2 після смерті якого залишилась 1/2 частина житлового будинку з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1. Однак , вступивши в управління спадковим
майном через відсутність правовстановлюючих документів не мала  можливості належним чином оформити спадщину ,
а тому   просить визнати за нею право
власності на  1/2 частину спірного  будинковолодіння в судовому порядку.
попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю. Пояснила,
що  проживала в спірному будинковолодінні
на час смерті батька і по даний час ,  а
тому вважає, що прийняла спадщину.  Інших
спадкоємців померлий не мав, а тому просить визнати за нею право власності на
відповідача  в  попередньому судовому  засіданні проти позову не заперечив..
Суд , вислухавши
сторони, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та
дослідивши зібрані докази ,а саме: рішення виконкому Видинівської сільської
Ради від  26.07.2007р. про оформлення
права власності на 1/2 частину спірного будинковолодіння за позивачкою,
грн., - вважає, що позов підставний  і
підлягає до задоволення , оскільки в судовому засіданні на підставі
вищевказаних доказів встановлено , що 1/2 частина спірного
будинковолодіння  на праві  спадщини належить позивачці , а тому за нею
слід визнати право власності.
підставі викладеного та ст. 16 ч.2 п.1, 328 , 1268 ч.1,3   ЦК України,
керуючись ст. 213-215  ЦПК   України,-
Позов задоволити . Визнати за ОСОБА_1  право
власності на  житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1.
Стягнути з відповідача
в користь ОСОБА_1 51 грн. сплаченого судового збору ,  30 грн. витрат  на інформаційно-технічне забезпечення  розгляду справи та в користь держави 172 грн.
79 коп. недоплаченого судового збору.
Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду
Івано-Франківської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення  , з подальшим
поданням апеляційної скарги   протягом 20
днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження  через Снятинський  райсуд.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження у строк встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського

районного суду:                                                                                                 Є.В.Рожик
Справа № 2-о-110/2007 р.
УХВАЛА

про призначення
справи до судового розгляду

9 липня
2007 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді     Калашника В.П.

при
секретарі                                  Карачковській
О.В.

провівши
попереднє судове засідання в залі суду м. Сміла по справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа Управління пенсійного фонду України про встановлення факту
належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Справа
підготовлена для розгляду в судовому засіданні, в ході підготовки витребувані
необхідні документи, а тому суд, керуючись ст. 130 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Цивільну
справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління пенсійного фонду
України про встановлення факту належності правовстановлюючого документу призначити
до розгляду в судовому засіданні 9 липня 2007 року o 11 год. 22 хв.

В судове
засідання викликати: заявницю, представника заінтересованої особи.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа
СУДОВИЙ
Суддя
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області О.І.Чернобай
розглянувши заяву ЗАТ КБ “Приват Банк” юридична адреса
стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_1, яки      проживає в м.Шостка, АДРЕСА_1.
до ст.526 ЦК України зобов*язання має виконуватись належним чином відповідно до
ст.ст. 96, 102, 103, 367 ЦПК України, ст. 526 ЦК України,-
з ОСОБА_1 на користь ЗАТ  КБ “Приват
Банк”  заборгованість за кредитним
договором в сумі 2770,90 грн.(дві тисячі сімсот сімдесят гривень), дев*яносто
з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ “Приват Банк” судовий збір в сумі 25 грн. 50 коп.
з ОСОБА_1 на користь  ЗАТ КБ “Приват
Банк”  витрати на інформаційно-технічне забезпеченя
розгляду справи в сумі 15 грн.
Суддя
Судовий
наказ набрав законної сили:
Суддя
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 грудня  2007
року                                                                                                  м. Київ

Суддя Верховного Суду України Берднік І.С., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1в особі представника ОСОБА_2на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12
жовтня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1про зобов'язання
виконання умов договору,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 грудня 2006 року
визнано мирову угоду між ОСОБА_3. та ОСОБА_1., згідно з умовами якої:
ОСОБА_1зобов'язується виконати всі умови договору від 27 грудня 2004 року.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_3. до ОСОБА_1. про зобов'язання
виконання умов договору закрито.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2007 року вказану ухвалу
суду першої інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1в особі
представника ОСОБА_2.  посилаючись на
порушення судом норм   процесуального
права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу
суду першої інстанції.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з таких підстав.

Відповідно
до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті касаційного
провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не
викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають
необхідність перевірки їх матеріалами справи, наведені  доводи та зміст оскаржуваної ухвали
апеляційного суду також не дають підстав для висновку, що судом при розгляді
справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які
передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування  ухвали.                                   .

На
підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У
відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1в особі
представника ОСОБА_2на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2007
року  відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я

Верховного Суду України                                                            І.С. Берднік
Справа
№2-90/06р. № 2-2/07р.
РІШЕННЯ ІМ "ЯМ      УКРАЇНИ

8 лютого 2007 року

Срібнянський районний суд
Чернігівської області в складі

головуючого судді Цигури Н.А.

при секретарі Онищенко Л.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне справу за позовом
відкритого акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про виділення в
натурі частки майна , що є в
спільній частковій власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач у
позовній заяві зазначає ,
що рішенням • господарського
суду Чернігівської області від 29
листопада 2005 року з
СПД- фізичної особи ОСОБА_1 та сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю »Агропромсервіс» стягнуто на користь банку заборгованість по
кредитному договору у сумі   113 224 ,29 гривень.

Вжитими державним виконавцем заходами по виконанню наказу
господарського суду було встановлено ,
що боржникові ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме
майно від 19.01.1999року належить 1/3
частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджено
довідкою Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації НОМЕР_1 .
Будь-яке інше майно у боржника відсутнє. З метою погашення боргу постановою
державного виконавця накладено арешт на майно , що належить боржнику - 1/3
частини квартири АДРЕСА_1 та оголошена заборона на її відчуження.

Просить виділити
в натурі 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві спільної
часткової власності з іншими особами.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому
засіданні  позовних вимог не визнав .

Відповідач в
судове засідання не з"явився ,
просив справу розглянути у його відсутності.

Представник
третьої особи - відділу
примусового виконання рішень державної виконавчої служби Чернігівської області
в судове засідання не з»явився ,
справу просив  розглянути без його
участі.

Суд , заслухавши
сторони , дослідивши
матеріали справи ,приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних
вимог з наступних підстав.

В судовому
засіданні встановлено , що
власником квартири АДРЕСА_1 згідно
договору купівлі-продажу НОМЕР_2 є
ОСОБА_2 . Тобто , 13.01.2006 року , на час
накладення арешту начальником ДВС у Срібнянському районі на вказану квартиру та
оголошення заборони на її відчуження ,
дана квартира перебувала у власності іншої особи , а не боржника
ОСОБА_1 , що
підтверджується  копіями представлених до
суду
: технічного паспорта , договору
купівлі- продажу , витягу   із
свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Отже , суд відмовляє позивачу ВАТ»Банку
«Демарк» в задоволенні позову до ОСОБА_1 про виділення в натурі
частки майна , що є в спільній частковій
власності.

Керуючись ст. ст. 214,215 ,379 ЦПК України ,366 ЦК України

РІШИВ:

Відмовити
відкритому акціонерному товариству «Банк «Демарк» в задоволенні позову до ОСОБА_1 про виділення в натурі 1/3 частки квартири АДРЕСА_1.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження .