Справа
№ 22ц -
Доповідач в 2-й інстанції Даценко Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого
судді Приходька К.П.

суддів Даценко
Л.М., Данілова О.М.

при секретарі
Зозулі Н.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 21 серпня 2007 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа домоуправління № 10 Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони України про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа домоуправління № 10 Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони України про вселення, -

встановила:

У червні 2006 р.
позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати відповідача
таким, що втратив право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1 з підстав,
передбачених ст. 107 ЖК України, оскільки він вибув на постійне проживання в
інше жиле приміщення в цьому ж населеному пункті.

В ході розгляду
справи позивачка неодноразово уточнювала позовні вимоги та змінювала їх
підстави.

Так, у червні
2007 р. позивачка змінила підстави позову і посилалася на те, що відповідач з
2000 року не проживає в АДРЕСА_1 без поважних причин.

Оскільки
відповідач не проживає в спірній квартирі понад шість місяців без поважних
причин, то просила визнати його таким, що втратив право користування даним
жилим приміщенням з підстав, передбачених ст. ст. 71, 72, ЖК України. (а. с.
93-94,190-191)

Відповідач
пред'явив зустрічну позовну заяву, в якій просив вселити його в спірну
квартиру, оскільки ОСОБА_1. чинить йому перешкоди в користуванні зазначеним
жилим приміщенням, та зобов"язати третю особу укласти з ним договір найму
спірної квартири, (а. с. 32-33)

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від 21 серпня 2007 р в задоволенні первісного
позову відмовлено, зустрічний позов задоволено частково, ухвалено вселити
відповідача в спірну квартиру та зобов"язано позивачку не чинити перешкод
в користуванні спірною квартирою, надати йому ключі від вхідних дверей
зазначеної квартири, в решті зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити
нове, яким задовольнити її позов, посилаючись на недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно ордеру № 540 від 23 березня 1979
року ОСОБА_3. на сім"ю, яка складалася із трьох осіб, його, дружини
ОСОБА_1. та сина ОСОБА_2. - сторін по справі, було надано двокімнатну АДРЕСА_1
жилою площею 31,9 кв. м
(а. с 63). Судом встановлено, що в даній квартирі зареєстровані сторони (а. с.
7).

Судом встановлено,
що ОСОБА_3. помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
(а. с 8)

Судом
встановлено, що згідно довідки № 579 від 05.07.2006 р. ОСОБА_1. є наймачем
зазначеної квартири і з нею 20.08.2007 р. укладено договір про надання послуг
теплопостачання, водопостачання, водовідведення, гаряче водопостачання та
електропостачання (а. с. 54, 217)

Встановлено, що
відповідач з лютого 2006 р. не проживає в спірній квартирі з поважних причин,
оскільки між сторонами склалися неприязнені відносини, позивачка змінила замок
у вхідних дверях квартири, від якого ключів відповідач не має, що визнала в
судовому засіданні сама ОСОБА_1.

Крім того, судом
встановлено, що відповідач, працюючи водієм великовантажних автомобілів,
протягом 2005-2006 років здійснює рейси за кордон, у зв'язку з чим рідко з'являється
за місцем проживання.

Зазначені
обставини підтверджуються поясненнями сторін, актами обстеження умов
проживання, довідками домоуправління № 10, з місця роботи відповідача,
закордонним паспортом ОСОБА_2. та іншими доказами.

З урахуванням
наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про не проживання відповідача в спірній квартирі понад
шість місяців з поважних причин.

Доводи
апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги обставини первісного позову
про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин з 2000
року, не заслуговують на увагу, оскільки позивачка не надала суду доказів цим
обставинам.

Посилання в
апеляційній скарзі на акти депутата № 16 від 09.08.2006 р. та від 20 травня 2007
р. колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в акті депутата
Гостомельської селищної ради від 09.08.2006 р. встановлено факт постійного
проживання позивачки в спірній квартирі з 1986 р., а в акті від 20 травня 2007 р. зі слів позивачки та сусідів встановлено,
що ОСОБА_2. не проживає в спірній квартирі на час складення даного акту (а. с.
55, 184)

Доводи
апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5., ОСОБА_6.,
ОСОБА_7., ОСОБА_8.,
ОСОБА_9, ОСОБА_10.,
ОСОБА_11., ОСОБА_12. та ОСОБА_13., колегія суддів також вважає безпідставними,
так як показання зазначених свідків спростовуються іншими дослідженими в
судовому засіданні доказами.

Таким чином,
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в рішенні суду
першої інстанції, оскільки обставини, що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, доведені, висновки суду відповідають обставинам справи,
рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308,
313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ірпінського міського суду Київської області від 21 серпня 2007 р. залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.