Справа № 2-1181/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К
Р А Ї Н И

23 жовтня 2007 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької
області у складі:

головуючого судді Мироненко І.П.,

при
секретарях Григор Г.Г.,
Єфремовій О.В..,

за участю: представника позивача ОСОБА_2., представника
відповідача Першикової О.О.

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Рибальське підприємство “БРИЗ” про
стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю “Рибальське підприємство “БРИЗ” (далі ТОВ “РП “БРИЗ”) про
стягнення заробітної плати в сумі 15000
гривен та
відшкодування моральної шкоди в розмірі
2000 гривен.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що між ним та відповідачем 06
грудня 2006 року був укладений контракт № 21, за умовами якого він мав
виконувати трудові обов'язки старшого механіка на судні “King Prawn” протягом місяця, а відповідач
провести оплату його роботи в розмірі 3000 доларів США. На судно він разом з 9
членами екіпажу прибув 17 січня 2007 року і протягом місяця виконував трудові
обов'язки старшого механіка. Після того, як відповідач повідомив, що він не
буде купувати судно “King Prawn”, екіпажу
належить повернутись в Україну, і відмовився виплатити сім'ям аванс, 18 лютого
2007 року вони припинили роботу.

Вважає, що ним були виконані всі
умови контракту, тоді як відповідач відмовляється у добровільному порядку
виплатити йому заробітну плату, еквівалентну 15000 гривен, обумовлену умовами
контракту.

Крім того, у зв'язку з невиплатою заробітної плати значно
погіршилось його  матеріальне становище,
він змушений був вживати додаткові заходи до організації свого життя. Моральну
шкоду, заподіяну діями відповідача, оцінює в 2000 гривен.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2.
підтримав позовні вимоги і дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Представник відповідача ТОВ “РП “БРИЗ” Першикова О.О.,
діюча за довіреністю, позовні вимоги не визнала та пояснила наступне. За
наявною інформацією командирований їхнім підприємством екіпаж судна “King Prawn”, у тому
числі і позивач, не виконував покладені на них трудові обов'язки, а був
задіяний для ремонту інших судів місцевих норвезьких судовласників. Ці
обставини підтвердив їх норвезький партнер листом № 13 від 21 січня 2007 року.
у зв'язку з цим, 26 січня 2007 року на адресу судовласника та капітана було
направлено офіційне повідомлення про недовіру екіпажу і порушення ними
укладених контрактів, а також про відсторонення їх із займаних посад і
розірвання укладених контрактів на підставі п.2.1. за невиконання розпоряджень
нашої компанії і невиконання своїх посадових обов'язків.

Екіпаж був належним чином повідомлений про розірвання з
ними контрактів, що позивач не заперечує, але продовжував знаходитись на судні,
що також вказує на невиконання розпоряджень адміністрації і невиконання п. 2.1.
контракту. Також на невиконання покладених на позивача обов'язків старшого
механіка вказує і той факт, що в нього досі знаходяться машинні суднові
журнали, які він мав здати разом зі звітом про виконану роботу.

Відповідно до п.1.2. контракту за дні відсторонення від
посади і дисциплінарного стягнення заробітна плата робітнику не виплачується.

Вважає позов ОСОБА_1. про стягнення заробітної плати і
моральної шкоди безпідставним. Крім того, позивачем не надано доказів на  підтвердження заподіяння моральної шкоди та
її розмірів.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі,
дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають
задоволенню частково, і дійшов такого висновку виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 21 КЗпП України контракт є особою
формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки та
відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці
робітника, умови розірвання договору, у тому числі достроково, можуть
встановлюватись угодою сторін.

Оскільки на працівників, з якими укладено контракт,
поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому
договору, їх трудовий договір може бути припинено з підстав, передбачених ст.
36 КЗпП України.

Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду
країни № 9 від 06 листопада 1992 року із змінами та доповненнями “Про практику
розгляду судами трудових спорів”, за наявності умов, визначених сторонами в
контракті для його розірвання, трудовий договір припиняється на підставі п.8
ст. 36 КЗпП України.

Матеріалами справи встановлено, що 06 грудня 2006 року
між ТОВ “РП “БРИЗ”, в особі генерального директора Матвеєва С.А., та ОСОБА_1.
був укладений трудовий договір (контракт № 21). За умовами цього договору
позивач повинен був виконувати трудові обов'язки на т/х “King Prawn” на посаді
старшого механіка протягом 1 місяця (плюс, мінус неділя в опціоні
судовласника), з дотриманням внутрішнього трудового розпорядку, а відповідач за
цей період роботи провести оплату в розмірі 3000 доларів США на місяць.

Позивач у складі екіпажу з 9 осіб прибув на судно “King Prawn” (місто
Егерзунд, Норвегія) 17 січня 2007 року і з цього часу, відповідно до п. 1.7.
контракт набрав сили. 02 березня 2007 року екіпаж залишив судно і повернувся в
Україну.

Відповідач, як на підставу своїх заперечень проти
наявності перед ОСОБА_1. заборгованості по заробітній платі, посилався на те,
що 26 січня 2007 року компанія відсторонила членів екіпажу від займаних ними
посад і розірвала з ними контракти на підставі п. 2.1. за невиконання
розпоряджень компанії і своїх посадових обов'язків.

Проте суд не може погодитись з цими доводами з таких
підстав.

Укладеним між сторонами договором (контрактом № 21) від
06 грудня 2006 року визначенні обов'язкові умови щодо прав, обов'язків,
відповідальності, матеріального забезпечення і організації праці, а також
підстави для його розірвання, у тому числі достроково.

Так, п. 2.1. на який посилається відповідач, визначені
обов'язки моряка, а саме: “виконувати всі розпорядження адміністрації судна
в межах своїх посадових обов'язків, згідно Системи управляння безпекою і
захистом навколишньої середи, діючої в компанії, для забезпечення експлуатації
та життєдіяльності судна”.

Підстави для дострокового розірвання договору (контракту)
з ініціативи судовласника або його представника визначенні в п. 8.0. контракту,
цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Зокрема однією з
підстав є відмова від виконання посадових обов'язків та робіт по розпорядженню
керівництва по забезпеченню експлуатаційної діяльності судна.

Натомість відповідачем не надано доказів на підтвердження
того, в чому  полягала відмова
ОСОБА_1. від виконання своїх посадових обов'язків старшого механіка, від
виконання яких саме робіт він відмовився, з яких причин та яким чином це було
встановлено.

При цьому, суд не може прийняти до уваги лист норвезького
партнера ТОВ “РП “БРИЗ” г-на ОСОБА_3від 21 січня 2007 року про те, що екіпаж
судна “King Prawn” не виконує покладених на них трудових обов'язків,  оскільки останній викладений у загальних
висловах, з нього не вбачається хто саме з членів екіпажу і які умови укладених
з ними контрактів не виконує.

Також не може бути прийнятий судом до уваги лист
Генерального директора ТОВ “РП “БРИЗ” від 26 січня 2007 року норвезькому
партнеру г-ну ОСОБА_3та капітану т/х “King
Prawn” ОСОБА_4.  з
проханням повідомити екіпаж про розірвання з ними контрактів на підставі
п.2.1., адже цим пунктом передбачені обов'язки моряка, а не підстави для
розірвання контракту.

Той факт, що 02 лютого 2007 року ТОВ “РП “БРИЗ”
зверталось до Посольства України у Королівстві Норвегія з проханням надати
сприяння якнайскорішого повернення членів екіпажу “King Prawn”, сам по собі не свідчить про
дострокове розірвання з позивачем контракту з підстав, в ньому передбачених, та
його належне повідомлення про це.

Інших доказів на підтвердження того, що до 17 лютого 2007
року позивач був попереджений про можливість розірвання трудового договору або
взагалі письмово повідомлений про розірвання укладеного з ним договору,
відповідачем суду не надано.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1. вказував на те, що робота
на судні  “King Prawn” була припинена 18 лютого 2007
року, тобто після перебігу строку, визначеного у контракті.

Об'єктивно вказані обставини підтверджуються оглянутим в
судовому засіданні судновим журналом, згідно якого різні види робіт по ревізії
механізмів, зварочні роботи, тощо, проводились на судні “King Prawn” до 17 лютого
2007 року

Як вбачається зі звіту капітана судна “King Prawn” про витрати
на утримання екіпажу, наданого представником відповідача, закупівля продуктів
харчування та інших предметів щоденного користування за рахунок коштів ТОВ “РП
“БРИЗ” здійснювалась з 17 січня 2007 року по 15 лютого 2007 року включно.

27 лютого 2007 року знову ж таки за рахунок відповідача
були придбані білети на літак для повернення 9 членів екіпажу в Україну та
видані кошти для проїзду з міста Києва.

Тоді як, у разі дострокового розірвання контракту з
ініціативи судовласника з підстав, визначених п.8.0., всі витрати по
репатріації і направленню заміни проводяться за рахунок моряка.

Що ж стосується доводів відповідача про відсторонення 26
січня 2007 року позивача, як і інших членів екіпажу, від займаних посад, то
дійсно п.1.2. контракту передбачено, що за дні прогулу або відсторонення від
посади у вигляді дисциплінарного стягнення заробітна палата не
виплачується.

Натомість, ст. 147 КЗпП України встановлено, що за
порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з
таких видів стягнення, як догана або звільнення. Інші види стягнень можуть
встановлюватися тільки законами, це положення прямо витікає з п.22 ч.1 ст. 92
Конституції України.

На наявність обставини, які в розумінні ст. 46 КЗпП
України дають підстави для відсторонення від роботи чи ст. 65 Кодексу
торгівельного мореплавства, якою таке право надано капітану морського
торгівельного судна, відповідач не посилається.

В самому ж контракті додаткові підстави для відсторонення
від посади не визначенні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що
відповідачем не надано доказів, на підставі яких можна зробити обґрунтований
висновок про те, що з позивачем достроково розірваний трудовий договір з
підстав визначених контрактом, про що він був повідомлений належним чином.

Той факт, що
купівля судна “King Prawn” не відбулася правового значення для вирішення справи не має, оскільки це
не є умовою укладеного між сторонами контракту, а відповідач на заподіяння
шкоди його інтересам від дій позивача не посилається.

Згідно з ч.7 ст. 43 Конституції України право на
своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України
“Про оплату праці”, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові
за виконану ним роботу.

Оскільки судом не встановлено, що контракт з позивачем
розірвано достроково і робота, протягом строку встановленого в цьому контракті
не виконувалась, з відповідача підлягає стягненню заробітна плата.

За умовами контракту (п.1.1.) розмір заробітної плати за
1 місяць роботи (плюс, мінус неділя в опціоні судовласника) становить 3000
доларів США. Позивач не заперечував, що отримав аванс в сумі 333 доларів США.

Згідно довідки Маріупольської філії ЗАТ КБ “ПриватБанк”
курс національної валюти по відношенню до долара США, встановлений Національним
Банком України, станом на 22 жовтня 2007 року складає 505 гривен за 100 доларів
США.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає
стягненню заробітна плата в сумі 13468 гривен 35 копійок ((3000-333)х 5,05)).

Також частковому задоволенню підлягають позовні вимоги
ОСОБА_1. в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Як роз'яснено у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995 року із змінами та доповненнями “Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, що
відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівників у
сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення) невиплати
належних йому грошових сум, виконання робіт
у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього
додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по  відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди
покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми
власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Суд вважає, що діями відповідача позивачу була заподіяна
моральна шкода, оскільки він  практично
був позбавлений джерела існування, що призвело до втрати нормальних життєвих
зв'язків і змушувало останнього вживати додаткових заходів для забезпечення
своїх потреб.

З урахуванням характеру неправомірних дій відповідача, їх
тривалості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача у
рахунок відшкодування моральної шкоди 500 гривень.

Згідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать,
зокрема, витрати на інформаційне-технічне забезпечення та  витрати, пов'язані з вчиненням дій,
необхідних для розгляду справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

За таких підстав, з відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені ним судові витрати по оплаті поштового переказу в
сумі 532 гривні.

Відповідно до ч.4 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір (державне мито) у сумі 143 гривні 18 копійок
(за розгляд майнового спору 134, 68 гривен, що становить 1% від ціни позову та
8 гривен 50 копійок за розгляд немайнового спору у частині відшкодування моральної
шкоди), витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30
гривен.

На підставі ст.
21, п.8 ст. 36, ст. ст. 94, 237-1 Кодексу Законів про працю України, ст. 1
Закону України “Про оплату праці”, п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду
країни № 9 від 06 листопада 1992 року із змінами та доповненнями “Про практику
розгляду судами трудових спорів”, п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995 року із змінами та доповненнями “Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, керуючись
ст. ст. 10, 60,  79, 88, 213, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1до Товариства з обмеженою
відповідальністю “Рибальське підприємство “БРИЗ” про стягнення заробітної плати
та відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю
“Рибальське підприємство “БРИЗ” на користь ОСОБА_1заробітну плату в розмірі
13468 гривен 35 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 гривен, судові
витрати по оплаті поштового переказу в сумі 532 гривні, а всього 14 500
(чотирнадцять тисяч п'ятсот) гривен 35 копійок.

В задоволенні решті частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю
“Рибальське підприємство “БРИЗ” в дохід держави судовий збір в сумі 143 гривні
18 копійок, витрати на інформаційне-технічне забезпечення в сумі 30 гривен.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя
шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя ________________