Справа № 22ц-703/2007
1-й інстанції Боровик
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

2007
року квітня місяця 18 дня м. Полтава Колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Гальонкіна С.А.

Суддів: Абрамова
П.С. Бондаревської С.М.

при секретарі  Коротун І.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2

на
рішення Київського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2006 року

по
справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди , -

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Київського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2006 року позов ОСОБА_1.
задоволено частково .

Стягнуто
з   ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1вартість
відновлювальних робіт по ремонту автомобіля в сумі 3 873, 84 грн., вартість
проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля в сумі 220 грн., витрати
на лікування в сумі 61, 70 грн. та моральну шкоду в сумі 250 грн., а всього 4
405, 54 грн.

Зобов'язано
ОСОБА_1передати ОСОБА_2деталі, що були замінені під час проведення

відновлювального
ремонту автомобіля ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1, пошкодженого при ДТП 04.05.2003 року,
згідно калькуляції № 03/043 від 01.08.2003 року.

В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2. відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2. рішення суду вважає незаконним, просить його
скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_1., а його зустрічний позов задовольнити, або передати справу на новий
розгляд.    При цьому посилається на
неправильне застосування судом законодавства, невірну оцінку доказів та не
встановлення його вини.

ОСОБА_1.
в апеляційній скарзі рішення суду вважає невірним, посилаючись на порушення
судом норм матеріального права, просить його змінити, скасувавши в частині
зобов'язання передачі ОСОБА_2. деталі замінені під час ремонту автомобіля та
збільшити розмір відшкодування моральної шкоди .

Колегія
суддів, заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши матеріали справи та мотиви скарг приходить до висновку, що скарга
ОСОБА_1. підлягає частковому задоволенню.

У
відповідності п.3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити
рішення суду першої інстанції.

Згідно
ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне
застосування норм матеріального права або процесуального права.

Судом вірно
встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 4.05.2003 року о 18 год.50
хв., по вул.  Половка  в напрямку вул.  В.Тирнівської рухався автомобіль ГАЗ 31029
д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2., який не впоравшись з керуванням виїхав
на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-2101 д.н.з.
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1.

Внаслідок
ДТП водій автомобіля ВАЗ-2101 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня
тяжкості й перебував на лікуванні з 8.05.2003 року по 13 .05.2003 року в
Полтавській обласній клінічній лікарні. При цьому ОСОБА_2. поніс витрати на
лікування в сумі 61 грн.70 коп.

Крім
того під час ДТП був
пошкоджений автомобіль позивача ОСОБА_1. і заподіяна матеріальна шкода, яка
згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 03/043 від 01.08.2003 р.
складає 3 873 грн. 84 коп.

Постановою
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03.07.2003 року
закрито провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2. до
адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП, в зв'язку з
відсутністю складу адміністративного правопорушення. Від адміністративної
відповідальності за ст..
124 КУпАП ОСОБА_2. звільнено.

Згідно
постанови Київського районного суду м. Полтави від 30.01.2004 року ОСОБА_2.
звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. «е» ст. 1 Закону
України « Про амністію». Справу по обвинуваченню ОСОБА_2. за ст. 286 ч. 1 КК
України закрито на підставі п. 4 ст. 6 КПК України.

З
матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_2. винним себе у скоєнні злочину не
визнав , але надав суду заяву про те, що він не заперечує проти звільнення його
від кримінальної відповідальності.

Відповідно
до ст.. 450 ЦК України ( в
редакції 1963 року) та абз.2 п. 2 Постанови пленуму Верховного суду України від
27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди» громадяни діяльність яких пов'язана з підвищеною
небезпекою для оточення, зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом
підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

Згідно
висновку експерта № 370 від 25.12.2003 року науково-дослідницького
експертно-криміналістичного центру ОСОБА_2. в умовах ДТП яка сталася
4.05.2003 року мав технічну можливість уникнути зіткнення і в його діях є
невідповідності вимогам п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної
точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням ДТП. ОСОБА_2. не мав
технічної можливості уникнути зіткнення, в його діях відсутні порушення вимог
правил дорожнього руху , які б з технічної точки зору знаходились в причинному
зв'язку з виникненням ДТП.

У
відповідності зі ст. ст. 440, 440-1 ЦК
України ( в редакції 1963 року) матеріальна та моральна шкода
відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона доведе, що шкоду
заподіяно не з його вини.

Відповідно
до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог або

заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин
справи.

Як вбачається з
матеріалів справи в судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_2. не надано суду
будь-яких доказів щодо відсутності його вини у скоєній ДТП, а тому суд вирішив
питання на підставі наявних доказів.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при постановленні
рішення   суд вірно виходив з того, що
внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2. вимог Правил дорожнього руху сталася
дорожньо-транспортна пригода, а тому правомірно задовольнив позов ОСОБА_1.

Розмір
відшкодування моральної шкоди вірно визначено судом з врахуванням фізичного й
матеріального стану відповідача ОСОБА_2., а також обставин справи, ступеня і
тяжкості страждань позивача.

Разом з тим   колегія суддів вважає , що суд першої
інстанції при винесенні рішення не врахував, що згідно п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України передбачено, що постановляючи рішення про стягнення на
користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись
за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити
питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі,
відповідальній за шкоду. Тому рішення суду в частині повернення ОСОБА_1.
замінених деталей ОСОБА_2. підлягає зміні.

Враховуючи
вищевикладене апеляційна скарга ОСОБА_1. підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду зміні.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст. 303, п.3 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Київського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2006 року  змінити.

Третій
абзац   резолютивної частини рішення
Київського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2006 року, викласти в такій
редакції: « Зобов'язати ОСОБА_1передати ОСОБА_2деталі, що були замінені під час
під час проведення відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з.
НОМЕР_1, після відшкодування збитків в повному обсязі.

В решті
рішення залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.