АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
Справа : № 22ц-2139/07                                               Головуючий
5                                                                    Доповідач:                       Медведєв А.М.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07        червня 2007 року Судова
колегія судової палати з цивільних справах апеляційного суду

Луганської
області в складі:

головуючого - Медведєва A.M. суддів - Фарятьєва C.O., Заіки В.В. при
секретарі - Войтенко
Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
рішення Троїцького районного суду Луганської області від 23 березня 2007 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про припинення права спільної
часткової власності і визнання права власності на будівлю магазину, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2006 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1та ОСОБА_2.,
посилаючись на те, що у спільній частковій власності його та відповідачів
знаходиться будівля магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Частка кожного
співвласника складає 1/3.
Спірна будівля магазину знаходиться в аварійному стані, потребує
капітального ремонту і у разі затримки ремонту може зруйнуватися. Відповідачі з
2002 року будівлю не використовують, в утриманні спільної власності участі не
приймають, податки, збори та інші обов'язкові платежі не сплачують. Усі витрати на придбання будівельних матеріалів
та на утримання будівлі за період з 2002 по 2006 роки ніс він та його
дружина, ОСОБА_4, які за зазначений період склали 2283,60 грн. Здійснити
розподіл спірної будівлі магазину на три рівних частки в натурі неможливо.

З зазначених
підстав ОСОБА_3 просив
суд: припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1та ОСОБА_2. на 2/3 частини будівлі
магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Стягнути з нього на користь кожної з позивачок вартість 1/3 частки будівлі
магазину і визнати за ним право власності на всю будівлю магазину.

Оскаржуваним
рішенням позовні вимоги ОСОБА_3
були задоволені: суд припинив право спільної часткової власності ОСОБА_1на 1/3 частку будівлі
магазину уАДРЕСА_1 і стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1за її частку
компенсацію у розмірі 775 грн.; припинив право спільної часткової власності
ОСОБА_2. на 1/3 частку будівлі магазину уАДРЕСА_1 і стягнув з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2. за її частку компенсацію у розмірі 775 грн.; визнав за ОСОБА_3. право власності на всю будівлю магазину, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

В  апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2. з
рішенням суду не згодні,

просять
його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3. відмовити, посилаючись на те, що оскаржуване рішення було ухвалене
судом першої

інстанції
з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, обговоривши доводи
апеляційних скарг, перевіривши правильність і законність оскаржуваного рішення
дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає апеляційні скарги такими, що
не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд виходив з того, що відповідачі з 2002 року спірну будівлю магазину не
використовують, в утриманні спільної власності, тобто цієї будівлі, участі не приймають, податки, збори та інші
обов'язкові платежі за неї не сплачують.

Разом з цим, суд враховував, що усі витрати на придбання будівельних
матеріалів та на утримання будівлі за період з 2002 по 2006 роки ніс тільки позивач та його
дружина, ОСОБА_4, а також те, що здійснити розподіл
спірної будівлі магазину на три рівних частки в натурі неможливо, а тому дійшов
висновку, що спірна будівля є неподільною, спільне володіння і користування
нею як магазином є неможливим.

Зазначені висновки суду відповідають вимогам закону, матеріалам справи і не
спростовуються доводами апеляційних скарг, тому підстав для зміни чи
скасування оскаржуваного рішення судова колегія не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 23 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена з дня її
проголошення у касаційному порядку протягом двох
місяців до Верховного Суду України.