Справа № 2-786/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2007 року
Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді                                   Костенко
І.В.

при секретарі
Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Кагарлику справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона
зареєструвала шлюб 30 грудня 1978 року, який згідно рішення суду був розірваний
24.12.2004 року.

Під час
шлюбу та спільного проживання вона разом з відповідачем відповідно до договору
купівлі-продажу від 26.10.1982 р. придбала Ѕ частину житлового АДРЕСА_1, а іншу
Ѕ частину цього ж будинку ними було придбано 24 червня 1983 року.

Крім
житлового будинку ними в період шлюбу було придбано побутового майна на суму
12182 грн.

Відповідно
до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині
та чоловіку на праві спільної сумісної власності, а тому частки майна дружини і
чоловіка є рівними. Оскільки в придбаному будинку та побутовому майні Ѕ частина
цього майна належить і їй, то вона просить визнати за нею право власності на Ѕ
частину АДРЕСА_1 та на Ѕ частину побутового майна, виділивши їй побутового майна
в натурі на 6056 грн.

В  судовому засіданні позивачка  уточнила свої
позовні вимоги та пояснила суду,
що  в період шлюбу нею з
відповідачем було придбано АДРЕСА_1, де вона просить визнати за нею право
власності на Ѕ його частину. Крім того за час шлюбу нею з відповідачем було
придбане побутове майно, яке ними спільно було оцінено на суму 5540 грн. Із
даного побутового майна позивачка просить виділити його Ѕ частину на суму 2770
грн., визнавши за нею право власності на нього.

Відповідач  позов визнав частково та суду пояснив, що він
не заперечує щодо розділу побутового майна, як зазначає позивачка в позовній
заяві в рівних частках на суму 2770 грн. Однак при розділі будинковолодіння
просить врахувати, що Ѕ частина будинку була придбана ним особисто за власні
кошти, отримані від продажу будинку від першого шлюбу, хоча це було і в період
шлюбу з позивачкою. Тому за позивачкою визнає право власності на 1/3 частину
будинковолодіння.

Заслухавши  пояснення сторін, свідка, дослідивши  матеріали справи,  суд знаходить,  що позов
слід  задоволити  з
слідуючих  підстав.

Так  в судовому засіданні встановлено, що 30
грудня 1978 року сторони одружилися, що стверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу.

За
період шлюбу сторони відповідно до договору купівлі-продажу від 26.10.1982 р.
придбали Ѕ частину АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 за 5000 крб., яка була зареєстрована у
Фастівському БТІ  9.11.1982 р., а на
підставі договору купівлі-продажу від 24.06.1983 р. ними було придбано ще Ѕ
частину цього ж АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 за 4000 крб. та зареєстрована у Фастівському
БТІ 24.06.1983 р.

Після
наданого рішенням виконкому Кагарлицької міської ради № 47 від 21.04.1983 р.
дозволу на переобладнанняАДРЕСА_1в                       м. Кагарлику було
переобладнано з двохквартирного в одноквартирний, що стверджується копією
технічного паспорта на будинок.

Крім
того в період шлюбу сторонами було придбано побутового майна на суму 5540 грн.,
про що вказано в акті опису майна.

Згідно
рішення Кагарлицького райсуду шлюб між сторонами розірваний 24.12.2004 року.

Дані
обставини встановлені на підставі пояснень сторін, показів свідка, письмових
доказів.

Відповідно
до ч.1 ст. 60 СК України «майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини …
самостійного заробітку (доходу)».

«У разі
поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено  домовленістю між ними або шлюбним договором»
(ст. 70 ч.1 СК України).

Відносно
поділу побутового майна сторони у судовому засіданні дійшли згоди і просили
розділити його так, як зазначено в уточненій позовній заяві, виділивши
позивачці майна на суму 2770 грн. і відповідачу - на суму 2770 грн.

Що
стосується спірного будинковолодіння, то воно було придбано двома частками: Ѕ
частина - 26.10.82 р., а друга частина - 24.06.83 р., що стверджується копіями
договорів купівлі-продажу, а потім за обопільною згодою сторін переобладнано з
двохквартирного будинку в одноквартирний.

Як
пояснила  в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4, що вона разом зі своїм чоловіком 24.06.83 р. надавала грошову допомогу
своїй дочці, позивачці по справі, у придбанні Ѕ частини  АДРЕСА_1, яку мали намір потім оформити на
внука, перевівши частину коштів на ощадну книжку позивачки, а частину коштів
вона безпосередньо знімала зі своєї ощадної книжки для розрахунку з
продавцем             ОСОБА_3

Дане
стверджується і виписками в отриманні коштів по рахунках НОМЕР_1, НОМЕР_2саме
24.06.83 р., коли купувалась Ѕ частина спірного будинковолодіння, свідком
ОСОБА_4 та позивачкою.

Суд
розцінює дану грошову допомогу батьків позивачки як безоплатну допомогу сім'ї
останньої у придбанні Ѕ частини будинковолодіння.

Твердження
ж відповідача про придбання 26.10.82 р. Ѕ частини АДРЕСА_1 саме за кошти, які
були ним отримані від продажу частини будинку, який йому дістався від першого
шлюбу, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як відповідач
зазначених обставин не довів, чим не виконав вимоги ст. 10 ЦПК України,
відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

А тому
аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що сторони
придбали обидві частини АДРЕСА_1, які потім були обладнані в одноквартирний
будинок, в період шлюбу і він є їх спільною сумісною власністю, де відповідно
до ч.1 ст. 70 СК України частки сторін в ньому є рівними, а тому за кожним із
них слід визнати право власності на Ѕ частину АДРЕСА_1.

Відповідно
до ч.3 п.18 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито» відповідача від сплати
судового збору звільнити як постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС                      (4 категорія).

Керуючись
ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 60, 69, 70 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати за
ОСОБА_1право власності на Ѕ частину АДРЕСА_1 Київської області.

Визнати за
ОСОБА_2право власності на Ѕ частину АДРЕСА_1 Київської області.

Визнати за ОСОБА_1право власності на Ѕ частину
побутового майна та виділити їй:

-     диван вартістю
50 грн.;

-     стіл складний вартістю 100 грн.;

-     стіл письмовий вартістю 50 грн.;

-     шафу для білизни вартістю 100 грн.;

-     шафу книжну вартістю 100 грн.;

-     шафу для білизни 3-дверну вартістю 150
грн.;

-     диван вартістю 50 грн.;

-     холодильник вартістю 50 грн.;

-     тумбу під вішалку вартістю 50 грн.;

-     вішалку вартістю 50 грн.;

-     6 стільців вартістю по 10 грн. за один
стілець на загальну суму 60 грн.;

-     5 карнизів по ціні 5 грн. за дин карниз на
загальну суму 25 грн.;

-     ліжко дерев'яне  вартістю 25 грн.;

-     котел газовий вартістю 500 грн.;

-     раковину під умивальник вартістю 50 грн.;

-     килим бельгійський вартістю 100 грн.;

-     2 відрізи покриття для підлоги 2м х 3м по ціні
50 грн. за один відріз на загальну суму 100 грн.;

-     покриття для підлоги повстяне вартістю 30
грн.;

-     люстру скляну вартістю 25 грн.;

-     люстру пластмасову вартістю 5 грн.;

-     4 тюлеві занавіски вартістю 5 грн. за одну
на суму 20 грн.;

-     4 портьєри вартістю 20 грн. за одну на суму
80 грн.;

-     посуд кухонний на суму 1000 грн., а всього
на загальну суму 2770 грн.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину побутового майна та виділити  йому:

-     диван вартістю
50 грн.;

-     стіл складний вартістю 100 грн.;

-     стіл вартістю 50 грн.;

-     шафу для білизни вартістю 100 грн.;

-     бар-шафу вартістю 100 грн.;

-     кухонний меблевий набір, що складається зі
стола вартістю 30 грн., стола-тумби вартістю 30 грн.,  2-х пеналів по ціні  30 грн. кожен, шафи навісної вартістю 30 грн.,
загальною вартістю150 грн.;

-     крісло-ліжко вартістю 50 грн.;

-     телевізор вартістю 50 грн.;

-     тумбочку під телевізор вартістю 50 грн.;

-     6 стільців по ціні 10 грн. за один на
загальну суму 60 грн.;

-     трюмо вартістю 50 грн.;

-     5 карнизів по ціні 5 грн. за один на
загальну суму 25 грн.;

-     журнальний столик вартістю 25 грн.;

-     ванну вартістю 50 грн.;

-     лічильник газовий вартістю 500 грн.;

-     килим вірменський вартістю 100 грн.;

-     покриття для підлоги вартістю 100 грн.;

-     коврик на крісло вартістю 30 грн.;

-     люстру «Каскад» вартістю 25 грн.;

-     люстру пластмасову вартістю 5 грн.;

-     будівельні матеріали на суму 1000 грн.;

-     4 тюлеві занавіски вартістю 5 грн. за одну
на суму 20 грн.;

-     4 портьєри вартістю 20 грн. за одну на суму
80 грн., а всього на загальну суму 2770 грн.

Рішення
набуває   чинності  відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький
райсуд протягом 20 днів з дня подачі в 10- денний термін з дня проголошення
рішення  заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно: суддя