АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня
2007 року                                                                  м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
Короткова В.Д.

суддів Михайлова В.О.,  Гончаренко В.М.

при секретарі
Таратіної О.С.  розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ананьївської
школи-інтернату про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,  за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ананьївського районного суду Одеської області від 3 травня 2007 року,

встановила:

В липні
2003 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом,  посилаючись на те,  що 19 червня 2003 року він був звільнений з
посади вихователя за п.3  ст. 41 КЗпП
України. Вважаючи звільнення незаконним позивач просив поновити його на роботі
та стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Відповідач позов
не визнав.

Справа
розглядалася неодноразово.

Останнім
рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 3 травня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду зв'язку з
невідповідністю висновків суду обставинам справи,  порушенням норм матеріального права та
ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши
доповідача,  доводи апеляційної скарги та
заперечень на неї,  перевіривши матеріали
справи,  законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог і доводів апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального
і процесуального права.

Відмовляючи
в позові,  суд першої інстанції виходив з
того,  що звільнення позивача здійснено
без порушення вимог трудового законодавства.

Колегія
суддів погоджується з такими висновками суду оскільки вони ґрунтуються на
законі та підтверджуються матеріалами справи.

Справа №
22ц-3255/07                                                 Категорія
40

Головуючий у
першій інстанції Николайчук В.О. Доповідач Короткое В.Д.

Як
вбачається з матеріалів справи,  наказом
відповідача від 19 червня 2003 року позивач був звільнений з 19 червня 2003
року з посади вихователя за п.3 ч.1  ст.
41 КЗпП України (а.с. 5-6). Згода профспілкового комітету на звільнення
позивача підтверджується протоколом від 5 квітня 2004 року (а.с. 36,  36-а). Вчинення позивачем аморального
проступку,  не сумісного з роботою
вихователя,  яке полягало в застосуванні
до дітей фізичної сили,  підтверджується
матеріалами службового розслідування (а.с. 63-95),  показами свідків,  допитаних судом першої інстанції (а.с.
245-250).

Суд
першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те,  що звільнення позивача здійснено з
дотриманням вимог ч.3  ст. 40,  п.3 ч.1
ст. 41,   ст. 43 КЗпП України та
відмовив в позові.

Колегія
суддів вважає,  що доводи апеляційної
скарги не спростовують правильних висновків суду,  судове рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права,  а
тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись  ст.
ст. 218,  307 ч.1 п.1,  308,
314 ч.1 п.1,  315,  317 ЦПК України,  колегія судців судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ананьївського районного суду Одеської області від 3 травня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.