Справа № 2-311/2007 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

18 грудня 2007 року                                                                          м.
Новомиргород

Новомиргородський районний суд
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві ХИМЕНКО І.І.,

за участю представників
позивачів ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом представника
позивачів ОСОБА_1 в інтересахОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7- спадкоємиці
померлої ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, а також
як спадкоємиці ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28 до СТОВ “Ю.” про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

в с т а н о в и в :

У вересні 2007 р. до суду надійшов позов представника
позивачів ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2. та інших до СТОВ “Ю.” про визнання
договору оренди земельної ділянки недійсним.

Заявники вимагають визнати договори оренди земельних
ділянок із СТОВ “Ю.” від 31.12.2003 р. недійсними, бо вказані угоди не
відповідають вимогам закону:

у договорі відсутні істотні умови угоди, передбачені
ст.15 Закону України “Про оренду землі”;

не визначений
розмір орендної плати по формах платежу та не урахований індекс інфляції.

Посилаючись на сОСОБА_714 Конституції України, ст.ст.15,
17 Закону України “Про оренду землі”, ст.ст.3, 63, 65, 75-76, 80 ЦПК України,
просять суд визнати договори оренди земельної ділянки від 31.12.2003 р.
недійсними з моменту укладення.

За ухвалою суду від 28.11.2007 р. було залишено без
розгляду заяву представника позивачів ОСОБА_1. в інтересах ОСОБА_29, ОСОБА_30,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_31, ОСОБА_21, ОСОБА_7, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 до
СТОВ “Ю.” про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Представники
позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у суді підтримали позов, посилаючись на обставини,
викладені в заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 у
судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що за своїм змістом оспорювані
угоди повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Фактично індексація була проведена відразу після того, як
стало відомо про встановлення розміру індексу інфляції.

На час
розгляду справи у суді термін договорів майже закінчився, усі земельні ділянки
позивачів засіяні під урожай наступного року і господарство понесло значні
витрати по проведенню цих робіт.

Заслухавши згадані пояснення та
безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші
матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких
міркувань.

Як витікає із положень Закону України “Про оренду землі”
від 06.10.1998 р. (із змінами, внесеними згідно із Законами України від
08.09.1999 р., 17.02.2000 р., 07.12.2000 р., 20.12.2001 р., 07.03.2002 р.,
26.12.2002 р., 02.10.2003 р.):

Стаття 15 - Істотними умовами договору оренди землі є:

об'єкт оренди
(місце розташування та розмір земельної ділянки);

строк дії
договору оренди;

орендна плата
із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

умови
використання та цільове призначення земельної
ділянки, яка передається в оренду;

умови
збереження стану об'єкта оренди;

умови і строки
передачі земельної ділянки орендарю;

умови
повернення земельної ділянки орендодавцеві;

існуючі
обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

визначення
сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи
його частини;

відповідальність
сторін.

Відсутність у
договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а
також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору  недійсним відповідно до закону.

Невід'ємною
частиною договору оренди землі є:

план або схема
земельної ділянки, яка передається в оренду;

кадастровий
план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та
встановлених земельних сервітутів;

акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

акт
приймання-передачі об'єкта оренди;

проект
відведення земельної ділянки у випадках,
передбачених цим Законом.

Стаття 17 - Передача об'єкта оренди орендарю здійснюється
орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у  договорі оренди землі, за актом
приймання-передачі.

ч. 1 ст.21 -
Орендна плата за землю - це платіж, який орендар  вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Стаття 22 -
Орендна плата може справлятися у грошовій,
натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах.

Сторони
можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати.

Внесення орендної плати
оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що сторони
грубо порушили вимоги чинного земельного законодавства під час укладання
договору оренди земельної ділянки 31.12.2003 р.:

У пп. 3, 3.2,
6 оспорюваних угод вказано про розмір орендної плати 1,5% від вартості
земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта грошової оцінки землі, що розмір
платежів за окремими формами оплати щорічно погоджується між сторонами шляхом
внесення змін або доповнень до договору, а в орендну плату входить виплата с/г
продукцією, послугами, грошима по вибору орендодавця.

Таким чином, ці положення суттєво порушують істотні умови
договору оренди землі, оскільки не визначають орендної плати із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату.

До того ж
орендна плата може справлятися у грошовій,
натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Але
сторони не передбачили в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати
та щорічно не погоджували розмір платежів за окремими формами оплати шляхом
внесення змін або доповнень до договору.

До угод не
були додані їх невід'ємні частини, які повинні бути вказані як додатки до
договору: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий
план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та
встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди.

Відповідно до норм чинного законодавства розмір орендної
плати встановлюється у відсотковій частині від вартості земельної ділянки.
Проте вартість землі в угоді вказана невірно, так як її оцінка на момент
укладання договору не проводилась.

Відсутні дані
про досягнення згоди між сторонами про розмір орендної плати в грошовій,
натуральній і відробітковій формах, її індексації, термінах та порядку
щорічного перегляду, хоча з моменту укладення договору минуло майже 4 роки.

Також відсутні в оспорюваних угодах інші передбачені
ст.15 Закону України “Про оренду землі” істотні умови договору оренди землі:
відповідальності за несплату орендної плати; існуючі обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;

визначення
сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи
його частини; відповідальність сторін.

Під час реєстрації договору 30.01.2004 р. у книзі записів
реєстрації договорів оренди земельної ділянки Новомиргородського відділу КРФ
ЦДЗК на вказані недоліки не було звернуто уваги сторін, а угода з ОСОБА_27 не
має реєстраційного номера і даних про реєстрацію у книзі державної реєстрації
договорів оренди земельних ділянок Новомиргородського відділу КРФ ЦДЗК

Ураховуючи
наведене, у судовому засіданні безспірно з'ясовано, що сторони грубо порушили
вимоги земельного законодавства під час укладання договору оренди земельної
ділянки від 31.12.2003 р., бо у згаданій угоді відсутні дані про досягнення згоди між сторонами про
розмір орендної плати у натуральній, грошовій або відробітковій формі, тобто не
визначені: частка чи розмір платежу грошима; кількість або частка продукції,
одержуваної із земельної ділянки у натуральному вигляді: її перелік, якісні
показники, місце, умови, порядок та строки поставки (передачі); частка платежу
у відробітковій формі, а також види послуг, місце і строки їх надання,
відповідальності за несплату орендної плати, відповідальність сторін.

Окрім цього, до угод не
додані їх невід'ємні частини, які повинні бути вказані як додатки до
договору: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;
кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди.

Висновки суду ґрунтуються на поясненнях представників
сторін та наданих ними письмових доказах.

Таким чином, у
судовому засіданні незаперечно встановлено, що відповідач суттєво порушив
охоронювані законом права позивачів під час укладення оспорюваної угоди.

Тому на підставі вимог ст.ст.14, 43 Конституції України,
ст.ст.15, 17, 18, 20, 22, 35 Закону України “Про оренду землі” від 06.10.1998
р. (із змінами, внесеними згідно із Законами України від 08.09.1999 р.,
17.02.2000 р., 07.12.2000 р., 20.12.2001 р., 07.03.2002 р., 26.12.2002 р.,
02.10.2003 р.), позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

До того ж у редакції Закону України “Про оренду землі” (зі змінами і доповненнями від 27.11.2004 р.) вище згадані порушення також є підставою для визнання договору недійсним: ст.ст.15, 18, 20, 35 вказаного Закону.

Суд вважає, що відповідно до вимогст.3 Декрету КМ України “Про державне мито” та сОСОБА_7 сОСОБА_779-81, 88 ЦПК України судові витрати у справі по оплаті позивачами судового збору у розмірі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. потрібно стягнути з відповідача на їх користь.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст.14, 43 Конституції України, ст.ст.15, 17, 18, 20, 22, 35 Закону України
“Про оренду землі” від 06.10.1998 р.(із змінами, внесеними згідно із Законами
від 08.09.1999 р., 17.02.2000 р., 07.12.2000р., 20.12.2001 р., 07.03.2002 р.,
26.12.2002 р., 02.10.2003 р.), ст.ст.15, 18, 20, 35 Закону України “Про оренду
землі” (зі змінами і доповненнями від 27.11.2004 р.), ст.ст.3, 8, 10, 208-215,
223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов представника позивачів ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7- спадкоємиці померлої ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, а також як спадкоємиці ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 до СТОВ “Ю.” про визнання
договору оренди земельної ділянки недійсним задовольнити.

Визнати недійсним з моменту укладення договір оренди
земельної ділянки, укладений 31 грудня 2003 року між сільськогосподарським
товариством з обмеженою відповідальністю “Ю.” ОСОБА_21 , Маловисківського
району Кіровоградської області та заявниками, котрий зареєстровано у книзі державної
реєстрації договорів оренди земельних ділянок Новомиргородського відділу КРФ
ЦДЗК 30 січня 2004 року за №: 582 -ОСОБА_4, 588 - ОСОБА_5, 587 - ОСОБА_6, 585 -
ОСОБА_8, 595 - ОСОБА_9, 594 - ОСОБА_10, 599 - ОСОБА_11, 598 - ОСОБА_12, 597 -
ОСОБА_13, 596 - ОСОБА_14, 603 - ОСОБА_15, 602 - ОСОБА_16., 605 - ОСОБА_17, 606
- ОСОБА_18, 608 - ОСОБА_19, 609 - ОСОБА_20, 615 - ОСОБА_21, 616 - ОСОБА_33, 617
- ОСОБА_7, 618 - ОСОБА_23, 620 - ОСОБА_24, 623 - ОСОБА_25, 627 - ОСОБА_28, а
також  без реєстраційного номера і даних
про реєстрацію у книзі державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок
Новомиргородського відділу КРФ ЦДЗК.

Стягнути із СТОВ “Ю.” на користь представника позивачів
ОСОБА_1 1.944 (одну тисячу дев'ятсот сорок чотири) гривні судових витрат у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.  Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст.295 ЦПК України.

Заява про апеляційне оскарження   та апеляційна скарга подаються апеляційному суду Кіровоградської
області через Новомиргородський районний суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

суддя                                                                                                   С.ЩЕНЮЧЕНКО