Справа №2-1955/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

04 грудня  2007 року Вознесенський міськрайониий суд
Миколаївської області в складі: головуючої - судді Висоцької Г.А. при секретарі
- Кашарайло А.А. розглянувши у   судовому   засіданні в м. Вознесенську цивільну справу
за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2007 року позивачОСОБА_1   звернувся до суду з позовом до відповідачів
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3  про усунення від
права на спадкування.

В обґрунтування
своїх вимог позивач зазначив,  що
03.04.2007 року помер його син ОСОБА_4 батько відповідачів. Після його смерті
залишилась спадщина 9/25 частин житлового будинку по АДРЕСА_1.

Вказує,  що син хворів на епілепсію,  гіпертонію,
стенокардію та алкоголізм,
через,  що йому неодноразово
викликали «швидку допомогу» та доставляли до лікарні де він перебував в
реанімаційному відділенні. Через перебування сина в безпорадному стані та
потребу в сторонньому догляді він та дочка ОСОБА_5купували йому ліки харчі,  одяг та опікувались ним.

Так як
відповідачі - діти померлого ухилялися від надання йому допомоги,  взагалі не відвідували його,  вони мають бути усунуті від права на
спадкування. Просить позов задовольнити.

Позивач
в судовому засіданні позов підтримав,
пояснив,  що його син ОСОБА_4 за
станом здоров»я,  через тяжку
хворобу,  а саме епілепсію та синдром
залежності від алкоголю був у безпорадному стані,  а його діти не цікавилися батьком та не
допомагали йому коли він цього потребував. Померлого фактично утримував він
хворий і старий батько та сестра ОСОБА_5,
тому вважає,  що позов підлягає
задоволенню.

Відповідачка
ОСОБА_3 позов не визнала пояснила,  що
опікувалась батьком,  відвідувала його
вдома та у лікарні,  на його прохання
дати грошей купувала їжу,  так як гроші
витрачалися на горілку,  поздоровляла
його на день народження,  батько був
присутній на її весіллі у березні 2002 року.

Вказує,  що померлий постійно проживав по
АДРЕСА_1,  а коли відвідував діда та
тітку не їздила та не дзвонила туди через неприязні стосунки,  які склалися з останньою. Вважає,  що позов не підлягає задоволенню.

Відповідач
ОСОБА_2  позов не визнав пояснив,  що постійно відвідував батька як вдома так і
в лікарні,  носив йому їжу та ліки,  приймав його у себе,  давав гроші,
надавав йому першу допомогу при приступах епілепсії. Проти задоволення
позову заперечує.

Вислухавши
пояснення свідків ОСОБА_12,  ОСОБА_13
,ОСОБА_14, ОСОБА_15,  ОСОБА_16,  ОСОБА_17 ОСОБА_18,  ОСОБА_19, ОСОБА_20 ОСОБА_5,  ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_21,  ОСОБА_11,
дослідивши письмові докази по справі,
суд встановив сідаюче.

ОСОБА_4
згідно свідоцтва про смерть,  актовий
записНОМЕР_2 від 06.04.2007 року помер 03.04.2007 року у віці 50 років (а.с.
34).

Згідно
довідки-характеристики НОМЕР_1 від 31.08.2007 року померлому ОСОБА_4 на праві
спільної часткової власності належало 9/25 частин житлового будинку №1 по
АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу,
зареєстрованого Вознесенською філії Товарної біржі «Нерухомість Південь»
НОМЕР_3 від 05.03.1995 року ( а.с.  18-20).

Спадкоємцями
першої черги за законом є сторони у справі - позивач - батько померлого
Сліпченка М. Г. та відповідачі - його діти.

2

Згідно
повідомлення завідуючої Другої Вознесенської Державної нотаріальної контори від
30.10.2007 року після смерті ОСОБА_4 за заявоюОСОБА_1 від 19.04.2007 року та
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 17.09.2007 року заведено спадкову справу № 148/2007.

Відповідно
до вимог ч. 5  ст.  1224 ЦК
України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування
за законом,  якщо буде встановлено,  що вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві,  який через похилий
вік,  тяжку хворобу,  або каліцтво був у безпорадному стані.

Вказаною
нормою надано суду право усунути особу від права на спадкування за законом лише
за зазначених у цій нормі умов.

У
матеріалах справи наявні довідки медичних закладів,  які свідчать,
що ОСОБА_4 перебував на обліку у Вознесенській ЦРЛ з діагнозом синдром
залежності від алкоголю,  запійний
перебіг,  алкогольна епілепсія (а.с.  12-13),
внаслідок чого неодноразово протягом 2000-2007 років доставлявся
станцією швидкої допомоги в реанімаційне та неврологічне відділення лікарні.

Суд
приймає до уваги показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,  ОСОБА_10,
ОСОБА_11,  які пояснили,  що померлим постійно опікувався позивач та
сестра - ОСОБА_5

Судом
встановлено,  щоОСОБА_1 та
ОСОБА_5постійно допомагали ОСОБА_4 у випадку епілептичного приступу або
алкогольної інтоксікації вчасно отримати медичну допомоги,  купували ліки та одяг,  готували та привозили йому їжу,  майже через день відвідували померлого за
його місцем проживання по АДРЕСА_1,  або
забирали до АДРЕСА_2до
домівки де мешкає батько і сестра.

Твердження
позивача,  що померлий через тяжку
хворобу був у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги,  а відповідачі ухилялися від надання йому цієї
допомоги,  спростовуються поясненнями
свідківОСОБА_7,  та ОСОБА_6

Зокрема
свідокОСОБА_7 - власник будинку,  у якого
відповідач ОСОБА_2 наймав жиле приміщення,
пояснив,  що йому доводилось
неодноразово самому спілкуватись по телефону з сестрою померлого,  яка просила племінника допомогти батькові
шляхом обмеження спілкування з особами,
які зловживають алкоголем,  після
чого він йшов до батьківської хати,
бачив,  як відповідач давав гроші
батьку,  годував його,  коли той приходив в гості до сина.

Свідок
ОСОБА_6 пояснила,  що їздила у 2006 році
разом з відповідачкою до дому до її батька,
де остання мила посуд,  бачила як
вона давала йому гроші,  коли він
приходив до неї на роботу.

Факт
ухилення від виконання обов»язків відносно утримання спадкодавця тоді є
підставою для усунення особи від права на спадкування,  якщо такий факт встановлений судом.

Сам по
собі факт надання допомоги відповідачами на утримання батька в значно меншому
обсязі ніж позивач не свідчить про їх ухилення від виконання обов»язку щодо
утримання померлого.

Зважаючи на
викладене суд вважає,  що за умови
отримання догляду ( допомоги) від батька та сестри - свідка ОСОБА_5,  ОСОБА_4 в силу свого захворювання не
перебував у безпорадному стані,  який би
істотно обмежував або повністю позбавляв його здатності до фізичних дій. За
даних обставин суд вважає,  що підстави
для задоволення позовних вимог відсутні. Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 209, 212, 213-215 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.