У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г.,
розглянувши  9 лютого       2007 року касаційну скаргу Харківського
комунального підприємства "Міськелектротранс" на
рішення Червонозаводського
районного суду                 м. Харкова
від 11 серпня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської  області від 30 листопада  2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського
комунального підприємства "Міськелектротранс", треті особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_3 - про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП)
належному йому автомобілю заподіяно шкоду з вини водія трамвая ОСОБА_2, яка
знаходиться з відповідачем у трудових відносинах.

Просить його позов задовольнити.

Справа розглядалася судом неодноразово.

Останнім рiшенням Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 11 серпня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Харківської  області від 30
листопада  2006 року, позов задоволено,
постановлено стягнути з Харківського комунального підприємства
"Міськелектротранс" на користь ОСОБА_1  на відшкодування шкоди             27 489 грн. 51 коп., державне мито
в розмірі 326 грн. і витрати на проведення експертизи в розмірі 195 грн. 76
коп., а всього 28 011 грн.             27
коп.

У обгрунтування касаційної скарги
Харківське комунальне підприємство "Міськелектротранс" посилається на
невідповідність висновків  судів
обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і
порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування судових
рішень і проведення повороту виконання за виконавчим листом НОМЕР_1, виданим у
2004 році.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції та апеляційний
суд, погоджуючись з ним, виходили з того, що ДТП сталося за вини водія трамваю
ОСОБА_2, причиною настання ДТП стало невиконання  пункту 12.3 Правил дорожнього руху України,
що перебувало в причинному зв'язку із заподіянням шкоди автомобілю  позивача.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до Харківського комунального підприємства
"Міськелектротранс", треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про
відшкодування шкоди за касаційною скаргою Харківського комунального
підприємства "Міськелектротранс" на
рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 11 серпня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської
області від 30 листопада  2006 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема