Справа № 22ц-1090/07                           Головуючий у 1
інстанції - Лобода А.Є.
Доповідач - Здрилюк О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів: Здрилюк О.І., Бешти Г.Б.,

при секретарі - Савчук О.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

пр-ків відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяних продажем земельної ділянки
за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 та заявою її представника - ОСОБА_3
про приєднання до апеляційної скарги на рішення Ківерцівського районного суду
від 12 листопада 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

16 липня 2007 року ОСОБА_1 звернувся в суд з даним
позовом, мотивуючи його тим, що в результаті визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між ним та відповідачем, йому
заподіяно збитки та моральну шкоду, які просить відшкодувати відповідно до
вимог ч.2 ст.216 ЦК України.

Збитки полягають в тому, що ним понесено витрати для
приведення земельної ділянки в стан, придатний для використання за
призначенням, оскільки придбав її в занедбаному стані, таку, яка не оброблялась
роками і на якій мешканцями села було влаштоване сміттєзвалище.

Крім того, в зв'язку з неправомірними діями відповідача,
яку через певний час стала не влаштовувати сума коштів, отриманих за продаж
земельної ділянки і вона звернулась з позовом про визнання договору
купівлі-продажу недійсним, йому заподіяна і моральна шкода, яка полягає в тому,
що він зазнав сильних душевних страждань, в результаті чого у нього
загострились хвороби. Із-за повернення земельної ділянки він втратив нормальний
сон і спокій, оскільки постраждала вся його сім'я, для покращення матеріального
становища якої могли бути використані витрачені кошти.

Враховуючи наведене, просив стягнути з відповідача на
його користь 5650 грн. - заподіяних збитків, 1650 грн. - в рахунок
відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати в розмірі 98 грн..

Рішенням Ківерцівського районного суду від 12 листопада
2007 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки в сумі 5650
грн. та судові витрати в розмірі 98 грн..

У відшкодуванні моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 та в заяві про
приєднання до апеляційної скарги її представник - ОСОБА_3 просять скасувати
вказане рішення та ухвалити нове - про відмову в позові, стягнувши з позивача в
користь відповідача понесені нею судові витрати.

Вважають, що допущено невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

В судовому засіданні представники відповідача апеляційну скаргу підтримали
з вище наведених підстав.

Позивач апеляційну скаргу заперечив, просить суд її відхилити і залишити
без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення
позову про відшкодування збитків та стягнення судових витрат підлягає до
скасування з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в позові з
наступних підстав.

Задовольняючи позов про відшкодування
збитків, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, придбавши у відповідача земельну ділянку, яка була в запущеному
стані, витратив 5650 грн. на обробіток, окультурення та покращення її
родючості, а передав відповідачу за рішенням суду земельну ділянку у відмінному
стані, придатному та готовому для посіву і збирання врожаю. Відповідач в
добровільному порядку відшкодувати позивачу понесені ним збитки відмовляється.

Проте, такі висновки суду суперечать встановленим
обставинам справи і зроблені з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ст.214 ЦПК України при вирішенні справи суд
повинен: встановити наявність обставин (фактів), якими були обґрунтовані вимоги
і заперечення та вивчити докази, якими вони підтверджуються; визначитися щодо
правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм,
якими врегульовано ці правовідносини.

Так, із матеріалів справи вбачається, що рішенням Ківерцівського районного
суду від 09.10.2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Волинської області від 10.01.2007 року, визнано недійсним з моменту укладення
договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 квітня 2006 року, укладений
між ОСОБА_2 і ОСОБА_1. Зобов'язано сторін повернути один одному все одержане за
вказаним договором.

Вказане судове рішення сторонами виконане - ОСОБА_2 повернуто земельну
ділянку, а ОСОБА_1 повернуто сплачені за цю земельну ділянку кошти.

Згідно ч.2 ст.216 ЦК України, на яку й посилався ОСОБА_1, звертаючись з
даним позовом, якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні
або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають
відшкодуванню винною стороною.

Судовим рішенням від 09.10.2006 року договір купівлі-продажу земельної
ділянки визнано недійсним не у зв'язку з встановленням винних дій будь-кого із
сторін при його укладенні, а в зв'язку з його укладенням в період дії обмежень,
установлених п.15 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
є безпідставним і до задоволення не підлягає.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про необхідність відшкодування
відповідачем збитків суперечать встановленим обставинам справи і зроблені з
порушенням норм матеріального права, що згідно з статтею 309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду в цій частині і ухвалення нового рішення.

В суді апеляційної інстанції представники відповідача пояснили, що
остання в зв'язку з розглядом справи понесла витрати на правову допомогу в
розмірі 560 грн., які й просять відшкодувати.

Сплата вказаних коштів підтверджується квитанцією № 1715 від 05.10.2007
року (а.с.27).

Враховуючи наведене, з позивача в користь відповідача слід стягнути
понесені нею наступні витрати: 560 грн. - на правову допомогу, 28 грн. -
витрати по оплаті судового збору за апеляційну скаргу та 30 грн. - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи апеляційним судом, а всього
- 618 грн..

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313,
314, 316, 317, 319 ЦПК України, на підставі ст.216 ч.2 ЦК України, колегія
суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 та заяву її
представника - ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги - задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду від 12 листопада
2007 року в даній справі в частині вирішення питання про відшкодування збитків
та стягнення судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних продажем
земельної ділянки та стягнення судових витрат - відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 618 грн. (шістсот
вісімнадцять грн.) - судових витрат.

Рішення набирає законної
сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.

Головуючий

Судді