Справа № 2-72/2007
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

“23” листопада 2007 року

Бориспільський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого судді:     Криворучко
І.В.

при секретарі:                   Бердник О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської центральної районної
лікарні про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи і
підтримуючи який в судовому засіданні представник позивача пояснив, що
09.09.2005 року позивач травмував кисть правої руки в зв'язку з чим звернувся
за медичною допомогою до травмпункту Бориспільської ЦРЛ. У зв'язку з тим, що
лікарями установи відповідача було невірно та несвоєчасно встановлено
правильний діагноз позивач вимушений був звертатися за допомогою до Міської
клінічної лікарні № 9 м. Києва, де його було прооперовано. Внаслідок надання
неналежної медичної допомоги лікарями відповідача, позивач поніс матеріальні
витрати у сумі 2998,97 грн. та зазнав моральних страждань, які він оцінює в
розмірі 75 600 грн..

У зв'язку з підвищенням рівня мінімальної заробітної
плати, 12.11.2007 року представник позивача збільшив позовні вимоги в частині
відшкодування моральної шкоди та просив стягнути з відповідача 90 720 грн.
моральної шкоди.

Представник
відповідача проти позову заперечує, оскільки на його думку відсутня протиправна
поведінка з боку відповідача та з боку позивача мало місце несвоєчасне
звернення до медичної установи для отримання допомоги .

Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши в
судовому засіданні свідків, дослідивши письмові матеріали справи, відмовний
матеріал № 98 пр/6 по заяві ОСОБА_1 суд вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 9.09.2005 року
позивач травмував кисть правої руки. Того ж дня він звернувся за медичною
допомогою до травмпункту Бориспільської ЦРЛ. Черговим лікарем-травматологом
було встановлено діагноз “Краевой перелом лучевой кістки в типовому місті без
зміщення відламків” та накладено гіпсову пов'язку.

13.09.2005 року, під час чергового огляду позивача,
лікарем-травматологом встановлено діагноз “Забій правого лучезапястного
суставу”.

17 та 22 вересня 2005 року було  встановлено діагноз “Перелом лучевой кістки.
Забій лучезапястного суставу”, а 30.09.2005 року лікарями травматологічного
відділення Бориспільської ЦРЛ було знято гіпсову пов'язку, встановлено діагноз:
“Перелом лучевої кістки правого передпліччя” та прийнято рішення про проведення
повторного рентгенконтролю н/3 правого передпліччя. Після повторного
рентгенологічного дослідження встановлено діагноз “Вивих напівмісяцевої
кісточки”.

03.10.2005 року позивач звернувся за медичною допомогою
до Міської клінічної лікарні № 9 м. Києва, де було встановлено діагноз “Застарілий
перелунарний вивих правої кисті”. 06.10.2005 року позивачу було проведено
операцію по вправленню вивиху з фіксацією кисті спицями. З 03.10.2005 року по
11.10.2005 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні Міської клінічної
лікарні № 9 м. Києва.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її
здоров'я та життя визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Стаття 49
Конституції України гарантує кожному право на отримання ефективної медичної
допомоги.

Суд вважає, що право позивача на належну та ефективну
медичну допомогу було порушено працівниками Бориспільської ЦРЛ. Факт надання
позивачу неналежної медичної допомоги підтверджується висновком спеціалістів
Центру судово-медичних послуг “МІБІ-Лекс” від 08.12.2005 року, в пункті 1
підсумкової частини якого встановлено, що на момент  первинного звернення позивача до медичної
установи відповідача і протягом лікування діагноз з приводу травми в ділянці
променево-п'яскового суглобу було встановлено не вірно, хоча на момент
первинного звернення 09.09.2005 року лікарі могли встановити правильний
діагноз, а якщо було допущено помилку, то могли виправити її 13.09.2005 року
шляхом адекватного лікування (п. 2 висновку).

Факт неналежного лікування позивача підтверджується також
і висновком експертів комісійно-судовомедичної експертизи № 13-к від 6.02.2007
року згідно якого вбачається, що лікарями установи відповідача несвоєчасно та
невірно було встановлено правильний діагноз, що призвело до продовження курсу
лікування хворого. Згідно п. 3 висновку безкровна репозиція застарілого
перелунарного вивиху кисті неможлива.

Неналежне виконання лікарями Бориспільської ЦРЛ своїх
посадових обов'язків підтверджується також постановою старшого помічника
Бориспільського міжрайонного прокурора про відмову в порушенні кримінальної
справи від 22.05.2006 року якою встановлено, що заподіяння позивачу таких
тілесних ушкоджень стало наслідком помилки рентгенолога та травматолога при
визначенні первинного діагнозу, а також у зв'язку з неякісним виконанням
лікарями-травматологами своїх професійних обов'язків.

Викладені обставини
свідчать про несумлінне ставлення лікарів Бориспільської ЦРЛ до своїх
професійних обов'язків, у зв'язку з чим позивачу було надано неефективну
медичну допомогу, що негативно вплинуло на стан його здоров`я.

Згідно ч. 1 ст.
1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. З
огляду на те, що позивачу було заподіяно шкоди з вини працівників
Бориспільської центральної районної лікарні під час виконання останніми своїх
трудових обов'язків, обов'язок по відшкодуванню шкоди покладається на
Бориспільську центральну районну лікарню. Тому, суд вважає, що понесені
позивачем матеріальні витрати підлягають стягненню з відповідача, за
виключенням благодійного внеску в сумі 220 грн..

Внаслідок
неналежного лікування позивача, останньому було заподіяно також і моральної
шкоди, яка полягає у тривалому розладі здоров`я та оперативному хірургічному втручанні. Несвоєчасне та не вірне
встановлення діагнозу лікарями Бориспільської ЦРЛ перешкодило у реалізації
позивачу найважливішої людської потреби - залишатися здоровим. Дана ситуація
призвела до стресу на ґрунті переживань і психологічного перевантаження, що
викликало нервове виснаження. Неналежне виконання лікарями Бориспільської ЦРЛ
своїх посадових обов'язків призвело до різкої, несподіваної і тривалої в
негативний бік зміні звичного способу та якості життя позивача. Тому суд
вважає, що внаслідок надання неналежної медичної допомоги лікарями
Бориспільської ЦРЛ позивачу було заподіяно моральних страждань. Судовим
експертом в галузі судової психології Боженко Г.В. (п. 6 висновку спеціалістів
Центру судово-медичних послуг “МІБІ-Лекс” від 08.12.2005 року) визначено, що
розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу, становить 216 мінімальних
заробітних плат. У відповідності до ст.. 76 Закону України "Про державний
бюджет України на 2007 рік" рівень мінімальної заробітної плати станом на
12.11.2007 року становить 420 грн.. В зв'язку з цим розмір моральної шкоди, яка
була заподіяна позивачу внаслідок неналежного лікування складає 90720,00 грн.
та підлягає стягненню з Бориспільської центральної районної лікарні на підставі
ст.. 1167 ЦК України.

На підставі викладеного та ст. 1167, 1172 ЦК
України, керуючись ст.ст. 3, 6, 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву
ОСОБА_1 до Бориспільської центральної районної лікарні про відшкодування шкоди
задольнити у повному обсязі.

Стягнути з
Бориспільської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_1 заподіяну
матеріальну шкоду в розмірі 2778,97 грн. та моральну шкоду -  90720,00 грн..

Рішення суду може
бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                            І.В.
Криворучко