Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від
1 червня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору довічного утримання, укладеного                 30 серпня 2000 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності та
відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що зазначений договір
довічного утримання укладений внаслідок обману ОСОБА_4 з боку відповідачки,
крім того, ОСОБА_3 не виконувала належним чином свої обов'язки по договору, не
проживала разом із ОСОБА_4, у результаті чого в грудні 2002 року настала
передчасна смерть ОСОБА_4. Позивачка просила визнати договір довічного
утримання недійсним, притягнути ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності та
Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська
від 1 червня                 2006 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21
вересня 2006 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалені в справі судові рішення та задовольнити позов, посилаючись
на незаконність та необґрунтованість рішень.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позову, суди виходили із того, що укладення договору відповідало
волевиявленню ОСОБА_4 і за життя вона не порушувала питання про його
розірвання, ОСОБА_3 виконувала свої обов'язки по договору довічного утримання
належним чином, такий договір не передбачав обов'язку ОСОБА_3 проживати разом
із ОСОБА_4 і не знайшов підтвердження той факт, що трагічна смерть ОСОБА_4
сталась з вини відповідачки.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору довічного утримання,
притягнення до кримінальної відповідальності та відшкодування моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська від 1 червня 2006 року та ухвалу Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2006 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін