АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2007 року                                                              м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді
Ващенка С.Є.,

суддів:                  Кізюн О.Ю., Юзюка О.М.,

при секретарі       Курдзіль М.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу №22ц-1732 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 на
рішення Волочиського районного суду від 27 червня 2007 року за їх позовом до
Веретюка Віктора Володимировича про поділ спільного майна подружжя,
встановлення порядку користування житловим приміщенням.

Заслухавши суддю
- доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів

в
с т а н о в и л а:

11 серпня 2006 року ОСОБА_2. звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про
поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що під час
перебування у шлюбі з 03.03.1984 року по 17.04.2006 року вони почали, але не
добудували житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, однак після розірвання шлюбу
згода про поділ спільно нажитого майна між ними не досягнута. З урахуванням інтересів
неповнолітньої дочки ОСОБА_3 та того, що з нею проживає дочка ОСОБА_1, просила
поділити вказане майно, виділивши їй ѕ частини незавершеного будівництвом
житлового будинку та ѕ частини приватизованої під час шлюбу земельної ділянки
для обслуговування вказаного будинку.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулися з позовом до
ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_2, яка належить
їм на праві спільної сумісної власності. Уточнивши свої вимоги в судовому
засіданні, просили виділити відповідачеві у користування житлову кімнату площею
12,5 кв. м, а їм - кімнати площею 13,3 та 34,6 кв. м, одна з яких є прохідною.

Рішенням
Волочиського районного суду від 27 червня 2007 року в задоволенні вказаних
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3. та ОСОБА_2., посилаючись на порушення норм матеріального права,
просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким (за змістом
скарги) їх вимоги задовольнити. Вважають, що суд безпідставно відмовив їм у
позові, не врахував, що надання відповідачу окремої ізольованої кімнати
розміром 13,3 кв. м не порушить права всіх співвласників квартири, а земельна
ділянка є предметом поділу між подружжям та дітьми.

Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

__________________________________________________________________

Головуючий  у
першій інстанції -Бондар О.О.                                    Справа
№22ц- 1732

Доповідач -Ващенко С.Є.                                                                                Категорія
34

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Як видно з матеріалів справи, суд вірно встановив фактичні обставини
справи, і з дотриманням норм матеріального та процесуального права ухвалив
правильне по суті і справедливе рішення.

Так, за матеріалами справи житловий
будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці по вул.
Уральських танкістів, 12, перейшов у власність ОСОБА_4 на підставі договору
дарування від 09 січня 1986 року. 21 квітня 1997 року йому видано державний акт
на право приватної власності на вказану земельну ділянку. І лише після знесення
подарованого будинку та отримання ОСОБА_4. 25 жовтня 2001 року дозволу
виконкому Волочиської міської ради на цій земельній ділянці було розпочато
будівництво нового житлового будинку, яке на теперішній час не завершене.

Як пояснив відповідач у судовому засіданні, будівництво здійснюється з
матеріалів його батька, ОСОБА_5. витрат на будівництво не несла.

За вказаних обставин суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову в частині поділу земельної ділянки та
незавершеного будівництва житлового будинку по вулиці Уральських танкістів, 12.
Такий висновок суду відповідає вимогам ст.ст.57, 62 чинного Сімейного кодексу
України і ст.ст.24, 25 Кодексу про шлюб та сім'ю України 1969 року, який діяв
на час дарування будинку відповідачеві та на час надання дозволу на будівництво
нового житлового будинку на місці знесеного, ст.ст.22, 23, 30 Земельного
кодексу України 1990 року, що діяв на час видачі йому державного акту на право
приватної власності на землю,    ч.2 і 3
ст.331 та ст.ст.368, 372, 377 чинного ЦК України.

Відповідно до цих нормативних актів:

особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним за
час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами
переходить і право власності або право користування земельною ділянкою без
зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі
відчуження - будівлі та споруди;

до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва
(створення майна).

Таким чином обставини набуття відповідачем спірного будинку та земельної
ділянки, на якій він розташований, свідчать що вони є його особистою приватною
власністю. А питання про визнання права власності другого з подружжя чи членів
сім'ї, які спільною працею та за спільні кошти збільшили вартість цього майна
та питання про його поділ, за відсутності домовленості з цього приводу, можуть
бути вирішені судом у разі звернення зацікавлених осіб з відповідним позовом.

Позивачі ж вимог про визнання права власності на використані у будівництві
матеріали не ставили.

Обґрунтованими є і висновки суду про неможливість встановлення порядку
користування квартирою АДРЕСА_2, оскільки її загальна житлова площа становить
60,4 кв. м, тобто кожному із співвласників належить 15,1 кв. м цієї площі, а
виділенням відповідачеві у користування без його згоди кімнати розміром 12,5
кв. м суперечило б засадам рівності часток кожного співвласника у праві
спільної сумісної власності, встановленим ст.370 ЦК України, і зокрема порушило
б право власності ОСОБА_4 До того ж питання про виділення відповідачеві кімнати
розміром 13,3 кв. м у місцевому суді не порушувалося. Обставин, які мають
істотне значення і свідчили б про необхідність зменшення розміру його частки не
встановлено.

Тому підстав для скасування рішення в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої інстанції, не вбачається.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Волочиського районного суду від 27 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом
згідно:

Суддя апеляційного
суду
С.Є.Ващенко