Справа № 22-4149/07
інстанції: Семікін В.В.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007
року   м. Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:    Приймака В.М.

суддів : Мануйлова
Ю.С. Подліянової Г.С.

при
секретарі:   Батарейній О.О.

за участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного підприємства агентства нерухомості
«Комфорт» про стягнення суми завдатку,

ВСТАНОВИЛА:

У липні
2007 р. ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3, приватного
підприємства агентства нерухомості »Комфорт» (далі - ПП АН»Комфорт» ),
зазначивши, що з метою придбання будинку для своєї сім'ї вона звернулась до ПП
АН «Комфорт», де їй та її чоловіку запропонували оглянути будинок АДРЕСА_1.
Оскільки будинок їм сподобався, то вона уклала договір з ПП АН»Комфорт» про
надання послуг та попередній договір від 16 січня 2006 року, згідно з яким вона
в рахунок наступного оформлення договору купівлі-продажу вказаного будинку
внесла завдаток у розмірі 2 900 доларів США, з яких 2 000 доларів США передані
ОСОБА_3 а 900 доларів США-ПП АН»Комфорт».

Оскільки
у встановлений договором строк - 16 лютого 2007 року - договір купівлі-продажу
будинку не був укладений з вини відповідачів, просила стягнути з ОСОБА_3 24 500
грн., що складає еквівалент 4 900 доларам США (подвійну суму завдатку) і з ПП
АН»Комфорт» у сумі 4 500 грн., що складає еквівалент 900 доларам США за надання
послуг, а також судові витрати у справі.

Рішенням
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2007 року позов задоволено
частково.

Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аванс у розмірі 10 080 грн., 610 грн. судових
витрат.

В решті
частини позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права і процесуального права, просить рішення суду в частині
відмови у задоволенні позовних вимог скасувати і в цій частині ухвалити нове
рішення, яким стягнути з

ОСОБА_3 на її користь 14 420 грн.
і 144 грн. 20 коп. судового збору, а з ПП АН»Комфорт» -4 500 грн. і 45 грн. держмита.

Вислухавши
доповідача, дослідивши обставини справи та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно
до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Як
встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи (а.с. 10), 11 січня
2007 р. між ПП АН»Комфорт» в особі директора ОСОБА_4 і ОСОБА_2 укладено договір
НОМЕР_1 про надання послуг з приводу придбання позивачкою будинку (далі -
Договір від 11 січня 2007 р.) За умовами вказаного договору ПП АН»Комфорт»
зобов'язалося надати позивачці послуги, а остання оплатити їх у розмірі 50 %
вартості всіх робіт по наданню послуг при укладенні угоди про завдаток.

Сторонами
договору у пункті 3.1 Договору від 11 січня 2007 р. вартість робіт по вказаному
договору встановлена у розмірі 1, 5 % реальної вартості об'єкта.

З
пояснень сторін вбачається, що реальна вартість будинку АДРЕСА_1, який бажала
придбати позивачка, становила суму , еквіваленту 1 800 доларів США.

Тому на
підставі п.3.2 вказаного Договору позивачка при укладенні з продавцем угоди про
завдаток  з продавцем по попередньому
договору ОСОБА_3( а.с. 11) сплатила ПП АН»Комфорт» суму, еквівалентну 900
доларів США, тобто 4 500 грн..

Вважаючи,
що ПП АН»Комфорт» не виконало умов, передбачених Договором від 11 січня 2007 p., позивачка
просила стягнути з відповідача вказану вище суму.

Відмовляючи
ОСОБА_2 у стягнені з ПП АН»Комфорт» 4 500 грн., суд виходив з того, що вказане
твердження позивачки спростовується дослідженими у суді обставинами справи, які
підтверджуються відповідними доказами.

З
пояснень позивачки у суді (а.с.23) вбачається, що вона сама відмовилась від
придбання запропонованого їй будинку.

Згідно з
п. 3.3 Договору від 11 січня 2007 р. при відмові замовника від придбання
об'єкта нерухомості, за який здійснена оплата послуг замовнику внесена сума не
повертається.

Зважаючи
на вищезазначене, а також на відсутність вини ПП АН»Комфорт», суд прийшов
обґрунтованого висновку щодо необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 до ПП АН »Комфорт» і
відмовив у їх задоволенні.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення на її користь 10 080 грн. як
авансових платежів, районний суд керувався ст.570 ЦК України,
відповідно до якої завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається
кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на
підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Посилання
позивачки на обгрунтування своїх вимог відповідно до положень ст.571 ЦК України щодо
стягнення з відповідачів подвійної суми завдатку на те, що у встановлений
попереднім договором строк- 16 лютого 2007 року - договір купівлі-продажу
будинку не був укладений з вини відповідачів є хибним, оскільки правила цієї
норми щодо залишення завдатку особі, яка її одержала, або стягнення з неї
подвійної суми завдатку, застосовується в тих випадках, коли між сторонами було
укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь зі сторін. Якщо ж
сторони домовились укласти договір, але відповідним чином його не оформили,
сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і
повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Із
матеріалів справи вбачається, що 16 січня 2007 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
укладено попередній договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 (а.с.11). За
умовами цієї угоди ОСОБА_2 для забезпечення договору купівлі-продажу будинку,
який мав бути укладений не пізніше ніж 16 лютого 2007 p., передала ОСОБА_3
10 080 грн. (еквівалент 2 000 доларів США).

Суд
установив, що договір купівлі-продажу будинку в установленому порядку укладений
не був.

Оскільки
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 домовились укласти договір купівлі-продажу будинку, але
відповідно його не оформили, то передача в рахунок виконання договору

10 800 грн.
судом правильно визнана авансом,
який підлягає поверненню в тому розмірі, в якому вона надавалась.

Виходячи з
наведеного, суд прийшов правильного висновку про часткове задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 в цій частині і стягнув на її користь суму авансу в розмірі 10
080 грн. і судові витрати у розмірі 610 грн.

Посилання в
апеляційній скарзі на те, що суд неправильно визначив передані позивачкою кошти
як аванс, а не завдаток, чим порушив норми матеріального права, які призвели до
ухвалення незаконного рішення, не можна визнати переконливими, оскільки вони
спростовуються матеріалами справи і протирічать вимогам чинного законодавства.

Не можуть бути
прийняті до уваги і вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_3 на її користь
неустойки (штрафу) у сумі 14 420 грн., що еквівалентно 2 900 доларам США,
оскільки такі вимоги нею у суді першої інстанції не заявлялись.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків районного суду, викладених в
оскаржуваному рішенні.

Оскільки
постановлене судом рішення відповідає матеріалам справи і вимогам закону, суд
першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи і дав їм належну
оцінку, судова колегія вважає, що воно є законним і обгрунтованим і не може
бути скасовано. Керуючись ст.ст.307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішенням
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2007 року у цій справі
залишити без зміни. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
проте, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців шляхом
подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України