Справа    №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 червня 2007.            Московський
районний суд міста Харкова в

складі:

головуючого  судді                        Погасій
О. Ф.

при
секретарі                                    Ісаєнко
І.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення із квартири , за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, 3-я
особа приватний нотаріус ОСОБА_4, про визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ :

15.09.2006 року ОСОБА_1.
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про виселення із квартири АДРЕСА_1, посилаючись на
те, що спірна квартира за договором купівлі-продажу від 13.07.2006 року належить на
праві власності ОСОБА_2 При укладенні договору вона зобов'язалась звільнити
квартиру і виселитися з усіма проживаючими особами до 14 серпня 2006 року Відповідач
в квартирі не зареєстрований, має своє житло, а тому повинен звільнити спірну
квартиру.

22.11.2006 року ОСОБА_2.
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3. про виселення із спірної квартири,
посилаючись на те , що вона
є власником квартири, але користуватися квартирою не може, оскільки в ній
проживає відповідач. Вважає ,
що відповідач порушує її права власника, а тому просила відповідача
виселити із спірної квартири.

19.12.2006 року ОСОБА_3
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу спірної квартири недійсним, та таким , що порушує його
права. Вважає себе власником 12 частини квартири, оскільки купили квартиру на
спільні кошти із ОСОБА_1., а тому ОСОБА_1. не мала права продавати квартиру без
нього. Просив позов задовольнити і визнати за ним право власності на 12
частину спірної квартири.

В судовому засіданні ОСОБА_1.
підтримала свій позов , а також
позов ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1, та просила їх задовольнити. В задоволенні позову
ОСОБА_3 просила відмовити. Стверджувала, що до купівлі спірної квартири ОСОБА_3
не має відношення. Спірна квартира не є спільним майном між нею та ОСОБА_3

В судовому
засіданні ОСОБА_2. просила задовольнити позов свій та позов ОСОБА_1 про
виселення ОСОБА_3 зі спірної
квартири.  Вважає  себе
добросовісним  набувачем  квартири.

2

Просила  відновити  її  порушене
право  власника  квартири
шляхом виселення ОСОБА_3 зі спірної квартири.

ОСОБА_3 в
судовому засіданні просив свій позов задовольнити, а в задоволенні позову
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відмовити. Пояснив, що з 1991 року знаходився у фактичних шлюбних відносинах із
ОСОБА_1. і спірну квартиру набули з нею у спільну часткову власність. Половину
вартості квартири 4589 рублів
передали його батьки матері ОСОБА_1 Вважає позови ОСОБА_1 і ОСОБА_2 безпідставними і
не обгрунтованими.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, свідка, перевіривши матеріали справи, задовольняє позов
ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 , а в
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовляє.

Судом
встановлено, що з 1992 року
ОСОБА_3 і ОСОБА_1. перебували в фактичних шлюбних відносинах. На підставі
рішення виконавчого комітету Московської районної в м. Харкові ради від 22.04.2003 року на ім*я
ОСОБА_1 видано свідоцтво на право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1. За договором
купівлі-продажу квартири від ЗО липня 2006
року, посвідченого приватним нотуріусом ОСОБА_4, ОСОБА_1. продала , а ОСОБА_2.
купила спірну квартиру, але вселитися і користуватися квартирою не може,
оскільки в спірній квартирі проживає ОСОБА_3

ОСОБА_3 не надав
ніяких доказів щодо факту придбання на спільні кошти з ОСОБА_1. спірної
квартири

Свідок ОСОБА_5 в
судовому засіданні пояснив, що він половину вартості спірної квартири, а саме 5489 рублів передав
матері ОСОБА_1 - ОСОБА_6.
, але розписку про
передачу грошей не оформили. Крім того, ОСОБА_3 власні кошти за спірну квартиру
не платив.

Свідок ОСОБА_6.
пояснила, що спірна квартира належить її дочці ОСОБА_1 , ніякого
відношення до придбання спірної квартири ОСОБА_3 не має, вона гроші від ОСОБА_5
не отримувала.

Судом
встановлено, що ОСОБА_7. є добросовісним набувачем спірної квартири, а
користуватися і вселитися в квартиру не має можливості, оскільки в квартирі
проживає ОСОБА_3

Суд відновлює
права власника квартири шляхом виселення ОСОБА_3. з квартири АДРЕСА_1, а в позові
ОСОБА_3 відмовляє в повному обсязі.

Згідно ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування
та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб
та сім*ю України, майно, нажите за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і
розпорядження цим майном. Судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_1. не
перебували в шлюбі і спірну квартиру на сумісні кошти не наживали.

Керуючись ст. 10, 11, 209, 212 ЦПК
України, Закону України «Про власність», ст. 22 Кодексу про шлюб та сім*ю України» в редакції 1969 року,  суд -

ВИРІШИВ :

3

Позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 задовольнити.

Виселити ОСОБА_3
із квартири АДРЕСА_1

В задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного суду, через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                       О.Ф.Погасій