АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 року                                                                     м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого   Ващенка
С.Є.,

суддів :             Варвус Ю.Д., Кізюн О.Ю.,

при секретарі   Липко А.Ю.,

з участю:
ОСОБА_2., його представника ОСОБА_4, ОСОБА_1., її представника ОСОБА_5.,
ОСОБА_3. та представника міськвиконкому Бардецької Л.М.

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу №22-1868 за апеляційними
скаргами: ОСОБА_1 - на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня
2007 року та ОСОБА_2 - на додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду
від 19 липня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ спільного майна подружжя, за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, управління житлово-комунального
господарства Хмельницької міської ради, третя особа Хмельницький міськвиконком,
про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на квартиру,
визнання права власності на неї та стягнення грошової компенсації вартості
частки у майні.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, Які беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а
н о в и л а :

26
вересня 2005 року ОСОБА_2. звернувся в суд з позовом до  ОСОБА_1. про поділ спільного майна подружжя.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що до 21 червня 2005 року вони перебували у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час
подружнього життя ними було придбано:

-  телевізор
„Томсон” вартістю 1000 грн.;

-     телевізор „Філіпс” вартістю 900 грн.;

-     холодильник „Самсунг” вартістю 2800 грн.;

-     відеомагнітофон „Соні” вартістю 200 грн.;

-     пилосос „Філіпс” вартістю 500 грн.;

- вітрину
„Британія” вартістю 5000 грн.;

-  тумбу під
телевізор вартістю 500 грн.;

- музичний центр
„Філіпс” вартістю 500 грн.;

-  м'які меблі
вартістю 3000 грн.;

-     кухонні меблі вартістю 7000 грн.;

- електроплиту
„Індезіт” вартістю 1500 грн.;

-  меблі для спальні
(ліжко, дві тумби, комод, дзеркало) вартістю
9000 грн.;

- дитячий
куточок вартістю 1500 грн.;

-  електронагрівач
„Юнкерс” вартістю 1000 грн.;

__________________________________________________________________________

Головуючий  у
першій інстанції -   Продан Б.Г.                                       Справа №
22-1868

Доповідач -Ващенко С.Є.
Категорія  2, 34

-
електронагрівач „Арістон” вартістю 700 грн.;

-  побутову систему
очистки води „Цептер” вартістю 3000 грн.;

- кухонні меблі
(стіл, чотири крісла, два табурети) вартістю 1000 грн.;

- журнальний
стіл вартістю 1000 грн.;

- штори-тюлі
вартістю 2000 грн.;

-  пральну машину
„Зануссі” вартістю 2500 грн.;

-     причеп до автомобіля вартістю 400 грн.;

-     товар в контейнері на суму 4000 грн.;

- праску „Браун”
вартістю 100 грн.;

- доріжки,
килими вартістю 2000 грн.;

-  набір посуду
„Бергоф” вартістю 400 грн.;

-     набір стаканів „Цептер” вартістю 4000 грн.;

- телефон „Панасонік”
вартістю 300 грн.;

-  квартиру АДРЕСА_1
вартістю 40000 грн., а також купили в кредит автомобіль „Фольксваген Гольф”, за
який внески по кредиту сплачували із спільного бюджету. 21 червня 2005 року шлюб
було розірвано, але вони не можуть досягти згоди щодо добровільного поділу їх
спільного майна. У зв'язку з цим просив поділити вказане майно, виділивши йому
квартируАДРЕСА_1, телевізор „Томсон”, холодильник „Самсунг”, тумбу під
телевізор, меблі для спальні (ліжко, дві тумби, комод, дзеркало), електронагрівач
„Юнкерс”, побутову систему очистки води „Цептер”, пральну машину „Зануссі” та
причеп до автомобіля, всього на суму 60200 грн., а решту майна - виділити
ОСОБА_1

10 листопада
2005 року ОСОБА_1. звернулась в суд із зустрічним позовом, в якому зазначила,
що до переліку спільного майна подружжя ОСОБА_2 не включено придбані ними під
час шлюбу зареєстрований на його ім'я гараж в Хмельницькому гаражному
кооперативі „Співдружність” - блок 0 бокс 87 та грошовий вклад в розмірі 10000
доларів США, який знаходиться на його рахунку у відділенні Приватбанку, а також
гараж, питання про визнання права власності на який вирішується в суді. Просила
розділити це майно, виділивши їй половину грошового вкладу та гараж у гаражному
кооперативі „Співдружність” без проведення компенсації за рахунок збільшення її
долі у зв'язку з проживанням з нею малолітньої дитини.

28
листопада 2005 року ОСОБА_3.(батько ОСОБА_1) звернувся із зустрічним позовом до
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. про визнання частково недійсним свідоцтва про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнання за ним права власності на частку в
цій квартирі пропорційно сплаченій ним суми її вартості в розмірі  7739 грн. В обґрунтування своїх вимог
вказував, що він разом з дружиною ОСОБА_7 та відповідачами проживали однією
сім'єю в квартирі АДРЕСА_2 і спільно вкладали кошти в будівництво квартири
АДРЕСА_1, загальна вартість якої становила 10789 доларів США. Виплачена за цю
квартиру його з дружиною доля складала 7739 доларів США, а доля відповідачів -
3050 доларів США. Однак дочка без його згоди і таємно від нього
правовстановлюючі документи на спірну квартиру оформила тільки на себе, про що
він дізнався лише тоді, коли ОСОБА_2. пред'явив до неї позов про поділ майна
подружжя.

21
лютого 2007 року ОСОБА_3. уточнив свої вимоги, подавши відповідну заяву, у якій
просив:

-
визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ним, його дружиною ОСОБА_7 та
відповідачами;

- у
зв'язку з цим - визнати частково недійсним свідоцтво про право особистої
власності на цю квартиру, видане на ім'я ОСОБА_1;

-
визнати частково недійсним рішення виконкому Хмельницької міської ради №1182Ф
від 28.12.2000 року, притягнувши останнього до участі у справі в якості третьої
особи;

- у
зв'язку із смертю ОСОБА_7 і відкриттям спадщини на належну їй частину квартири
- визнати за ним та ОСОБА_1як за спадкоємцями першої черги, які прийняли
спадщину, право кожного з них на 1/8 частину спадкового майна;

-
визнати за ним право власності на 3/8 частини спірної квартири, за ОСОБА_1- на
3/8 та за ОСОБА_2- на 2/8 частини цієї квартири;

-
стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію вартості його
частки у спільній сумісній власності в розмірі 133741,5 грн.;

- у
зв'язку з набуттям ними права власності на його частку - визначити за
ОСОБА_2право на 7/16, за ОСОБА_1- на 9/16 частин вказаної квартири.

Судом до
участі у справі в якості співвідповідача притягнуто управління
житлово-комунального господарства Хмельницького міськвиконкому та в якості
третьої особи - виконавчий комітет Хмельницької міської ради.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2007 року позовні заяви
задоволено частково. Розділено спільно придбане майно між ОСОБА_2. та ОСОБА_1.
шляхом виділення:

ОСОБА_2.:

-  телевізор
„Томсон” - 1000 грн.;

-     холодильник „Самсунг” - 2800 грн.;

-     меблі для спальні (ліжко, дві тумби,
комод, дзеркало) - 9000 грн.;

-     електронагрівач „Юнкерс” - 1000 грн.;

-     побутову систему очистки води „Цептер” -
3000 грн.;

-     пральну машину „Зануссі” - 2500 грн.;

-     причеп до автомобіля - 400 грн.;

-     м'які меблі - 3000 грн.;

-     відеомагнітофон „Соні” - 200 грн.;

ОСОБА_1.:

- вітрину
„Британія” - 5000 грн.;

- музичний центр
„Філіпс” - 500 грн.;

- кухонні меблі
- 7000 грн.;

- електроплиту
„Індезіт” - 1500 грн.;

- дитячий
куточок - 1500 грн.;

-
електронагрівач „Арістон” - 700 грн.;

- кухонні меблі
(стіл, чотири крісла, два табурети) - 1000 грн.;

- журнальний
стіл - 1000 грн.;

- штори-тюлі -
2000 грн.;

- праску „Браун”
- 100 грн.;

- доріжки,
килими - 2000 грн.;

- телефон
„Панасонік” - 300 грн.;

- тумбу під
телевізор - 500 грн.

Визнано за
ОСОБА_1. право власності на гараж в гаражному кооперативі „Співдружність” блок
- 0 бокс 87, стягнувши з неї на користь ОСОБА_2. 11674 грн.

Визнано частково
недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3.
право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з
ОСОБА_2., ОСОБА_1. солідарно на користь ОСОБА_3. грошову компенсацію вартості
його частки у квартирі АДРЕСА_1 в сумі 44580 грн. 50 коп.

Стягнуто з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 156031 грн. 75 коп. грошової компенсації вартості
квартири АДРЕСА_1.

Визнано за
ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Решту позовних
вимог залишено без задоволення.

Ухвалою цього ж
суду від 19 липня 2007 року виправлено описку в рішенні від 09.07.07р. Зокрема
в цій ухвалі зазначено: „В резолютивній частині рішення суду слід правильно
читати частку ОСОБА_3 в кв. АДРЕСА_1 - 3/8, а грошову компенсацію вартості його
частки - 133741 грн. 50 коп. і ця сума підлягає стягненню тільки з ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_3.

Суму, яку
необхідно стягнути з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1., слід правильно читати -
133741 грн. 50 коп., а далі по тексту.”

Додатковим
рішенням від 19 липня 2007 року автомобіль „Фольксваген Гольф”, 2003 року
випуску, д/н НОМЕР_1, залишено у власності ОСОБА_1.

18 вересня 2007
року ухвалено ще одне додаткове рішення такого змісту: „Постановити додаткове
рішення про те, що загальна вартість майна, виділеного ОСОБА_2., становить
34574 грн. 50 коп. без врахування частки в квартирі АДРЕСА_1. Загальна вартість
майна, виділеного ОСОБА_1., становить 34774 грн. без врахування частки в
квартирі АДРЕСА_1. Вартість автомобіля „Фольксваген Гольф”, 2003 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, не визначена судом. Вартість гаража в гаражному
кооперативі „Співдружність” блок 0 бокс 87 становить 23348 грн.

Сума судового
збору, яку слід стягнути з ОСОБА_2. на користь держави, становить 635 грн. 35
коп., а з ОСОБА_1. - 1434 грн. 85 коп.

Крім цього, з
ОСОБА_2. та ОСОБА_1. слід стягнути по 30 грн. з кожного витрат на ІТЗ.”

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просила рішення місцевого суду від 09 липня 2007 року скасувати
і ухвалити нове рішення. В обґрунтування скарги посилалася на неповне
з'ясування обставин, що мають значення для справи, і порушення норм
матеріального та процесуального права. Вказувала на те, що суд не вирішив всіх
її позовних вимог і не врахував, що з нею залишається проживати малолітня
дитина, разом з якою вона за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12
грудня 2006 року підлягає вселенню у спірну квартиру.

ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі просить скасувати додаткове рішення від 19 липня 2007 року і
направити справу на новий розгляд, посилаючись на неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи, і порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Вказує на те, що, залишивши автомобіль у власності
ОСОБА_1., суд не вирішив питання про стягнення на його користь грошової
компенсації та розглянув справу за відсутності осіб, які брали участь у справі,
не повідомивши всіх учасників процесу про час і місце судового засідання.

Апеляційні
скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
пунктів 3, 4 та 5 ч.1 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо:

справу
розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі,
належним чином не повідомлених про час і місце судового засідання;

суд вирішив
питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі;

суд розглянув не
всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового
рішення судом першої інстанції.

Як видно з
матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_3. не є однорідними з позовними
вимогами ОСОБА_2. та ОСОБА_1. один до одного про поділ спільного майна
подружжя. Тому, за змістом ст.ст.123 та 125 ЦПК України, його позов не міг
розглядатися як зустрічний. До того ж усупереч вимог ст.126 цього Кодексу суд
розглянув позов ОСОБА_3. разом з позовами ОСОБА_2. та ОСОБА_1 без постановлення
ухвали про прийняття його позову та об'єднання справ в одне провадження. При
цьому розглянув зустрічний позов ОСОБА_3. без участі його іншої дочки ОСОБА_8,
яка також є спадкоємцем покійної ОСОБА_7, тобто вирішив питання про права та
обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Крім того, суд
розглянув не всі вимоги ОСОБА_2, зокрема про поділ автомобіля, і цей недолік не
міг бути усунений ухваленням додаткового рішення, оскільки вартість автомобіля
в судовому засіданні не досліджувалася і відповідно не встановлена. А це, в
свою чергу, позбавляло суд можливості поділити спільне майно подружжя
відповідно до засад рівності їх часток у спільному майні.

Не вирішено
судом і всіх вимог ОСОБА_1, зокрема про поділ гаража, питання про право
власності на який на час подання нею зустрічного позову розглядалося у тому ж
суді. А також не вирішив її вимог про поділ спільного майна подружжя із
збільшенням її частки у зв'язку з тим, що з нею проживає малолітня дитина.

За таких
обставин рішення суду від 09 липня 2007 року слід скасувати з направленням
справи на новий розгляд.

У зв'язку з цим
підлягають скасуванню і додаткові рішення від 19 липня та 18 вересня 2007 року,
і ухвала суду від 19 липня 2007 року про виправлення описки. При цьому колегія
суддів враховує, що, як видно з матеріалів справи, заява ОСОБА_3 про
виправлення описки подана ним до суду 19 липня 2007 року і в той же день була
постановлена ухвала та ухвалено додаткове рішення. Хоча відомості щодо
повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про час і місце судового
засідання з цього приводу всупереч вимог ст.ст.219 та 220 ЦПК України у справі
відсутні, а з протоколу судового засідання від 19 липня 2007 року не зрозуміло
хто з них був присутнім при вирішенні цих питань. Ухвала суду про виправлення
описки підлягає скасуванню ще і тому, що нею фактично змінено суть рішення, що
є недопустимим.

При новому
розгляді необхідно:

вирішити питання
про можливість розгляду позовних вимог ОСОБА_1 один до одного про поділ майна
подружжя в одному провадженні з позовом ОСОБА_3.;

визначити коло
осіб, які мають право брати участь у розгляді справи за позовом ОСОБА_3.,
вирішити питання про залучення їх до участі у справі за його позовом і
розглянути спір по суті;

встановити яке
майно подружжя ОСОБА_1 придбало під час спільного проживання до фактичного
припинення шлюбних відносин;

встановити
вартість цього майна;

залежно від
встановленого прийняти відповідне рішення про його поділ, обговоривши при цьому
можливість збільшення частки того з подружжя, з ким залишається проживати
дитина.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 311,
313, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2007 року,
додаткове рішення цього ж суду від 19 липня 2007 року, ухвалу суду від 19 липня
2007 року та додаткове рішення від 18 вересня 2007 року скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
С.Є.Ващенко