УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
березня 2007 року                                                                          м.
Івано-Франківськ

Колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого:                                        Меленко
О.Є.

суддів:                                                    Бойчука
І.В., Шишка А.І.

секретаря                                               Сем"янчук
С.Й.

з участю:
ОСОБА_3., ОСОБА_7., ОСОБА_1., що діє в інтересах ОСОБА_2., представника УЖКГ-
Максилевича В.М., представника органу опіки і піклування МВК- Валька І.Б.,
адвокатів ОСОБА_9., ОСОБА_10.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління житлово-комунального
господарства Івано-Франківського міської ради, треті особи на стороні позивача
без самостійних вимог - орган опіки та піклування виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_1в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6про виселення з квартири, зустрічним позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, третя особа із
самостійними вимогами Управління житлово-комунального господарства
Івано-Франківського міської ради про визнання права на користування житловим
приміщенням, визнання недійсним рішення Івано-Франківського міськвиконкому та
ордеру на житлове приміщення за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення
Івано-Франківського міського суду від 8 грудня 2006 року, -

встановила:

Рішенням
Івано-Франківського міського суду від 11 грудня 2006 року задоволено позов
Управління житлово-комунального господарства Івано-Франківського міської ради,
треті особи на стороні позивача без самостійних вимог - орган опіки та
піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_1в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2- виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6з
самовільно зайнятого житлового приміщення № АДРЕСА_1. Цим же судовим рішенням
відмовлено у зустрічному позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_8, що діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, третя особа із самостійними вимогами Управління
житлово-комунального господарства Івано-Франківського міської ради про визнання
права на

Справа
№22-ц-281/2007р.                            Головуючий
у 1 інстанції Островський Л.Є.

Категорія
30                                                    Доповідач
Меленко О.Є.

2

користування
житловим  приміщенням, визнання   недійсним
рішення Івано-Франківського міськвиконкому та ордеру на житлове
приміщення .

Апелянти
вказують на те, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального
права. Так, судом встановлено, що у квартиру № АДРЕСА_1 їхня сім'я вселилася у
1993 році з відому керівництва ЖЕО-3 та міськвиконкому, оскільки надана їм для
проживання квартира № 87 у цьому ж будинку була для проживання непридатною. Вже
більше 15 років вони несуть обов'язки по оплаті квартири та наданих послуг, як
наймачі, а тому набули права на житло у спірній квартирі. Під час розгляду
справи в суді, в порушення вимог ст.ст. 58,59 ЖК України міськвиконком прийняв
рішення про надання цієї квартири ОСОБА_11. та видав їй ордер, незважаючи на
те, що квартира була зайнятою. При цьому суд не взяв до уваги того факту, що на
черзі для покращення житлових умов ОСОБА_11. не перебувала, житло їй надано з
порушенням черговості, на час прийняття виконкомом оскаржуваного рішення
ОСОБА_11. не працювала і права на отримання службового житла не мала. У зв'язку
з цим просять оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове, яким в позові УЖКГ
відмовити, їхній ( ОСОБА_3) позов задовольнити.

ОСОБА_3.
в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги підтримав з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі.

Представники
УЖКГ, органу опіки і піклування МВК, ОСОБА_7., ОСОБА_1. доводи скарги
заперечують, вважають, що підстав для зміни чи скасування рішення суду першої
інстанції немає.

Вислухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи колегія
суддів вважає, що скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

За
змістом ст.ст. 58, 116 ЖК України єдиною правовою підставою для зайняття
житлового приміщення є ордер, що видається на підставі рішення виконкому
відповідної ради, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без
надання їм іншого жилого приміщення.

Задовольняючи
позов управління житлово-комунального господарства Івано-Франківського міської
ради про виселення ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6. з квартири № АДРЕСА_1, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що у встановленому законом порядку спірне житло
відповідачам не надавалося, відповідачі є наймачами іншого житлового приміщення
у цьому ж будинку - квартири № 87, а сам факт тривалого самовільного зайняття
ними квартири , яка стала предметом спору та внесення часткове комунальних
платежів не може бути підставою для визнання права на житло у ній.

Доводи
ОСОБА_3., ОСОБА_4. про недійсність ордера на ім'я ОСОБА_11., як такого що
виданий на зайняте житлове приміщення, не заслуговують на увагу, оскільки
визнання ордеру недійсним з цих мотивів може мати місце лише у випадку, коли
приміщення з приводу якого виник спір було зайнято правомірно. Зважаючи на
неправомірність зайняття квартири № АДРЕСА_1 родиною ОСОБА_3, останніх не можна
вважати і належними позивачами щодо питання законності розподілу цього житла
ОСОБА_11., у зв'язку з чим суд першої інстанції підставно відмовив у
задоволенні зустрічного позову.

Оскаржуване
рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону,
підстав для його зміни чи скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі
колегія суддів не знаходить.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

3

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити. Рішення Івано-Франківського міського суду
від 8 грудня 2006 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала
набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня її
проголошення.