справа №2-583/07 2007 рік
03 травня 2007 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі: Головуючого - судці РУДНЄВОЇ О.О.
При секретарі ДОЛГАНШІЙ Н.М.ДУЗЬМШОВІЙ Н.В., ДОЛГАНШІЙ Н.М.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про поновлення порушеного права та анулювання реєстрації неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1за адресою АДРЕСА_1, треті особи - Орган опіки та піклування Дзержинського РВК м. Харкова, ОСОБА_6, ВГІРФО Дзержинського РО ХОУ УМВС України в Харківській області, ОСОБА_5, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою 16.05.2006 року, уточнивши позовні вимоги 15.06.2006 року, остаточно уточнив свої позовні вимоги 28.02.2007 року. В судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_8 підтримала позовні вимоги свого довірителя в повному обсязі, пояснивши суду, що її довіритель та третя особа ОСОБА_6 стали власниками спірної квартири на підставі свідоцтва про спадщину за законом. Раніше її довіритель перебував в шлюбі з відповідачкою, з 1999 року шлюбні відносини розірвано, відповідачка вийшла заміж, а в 2003 році її нинішній чоловік усиновив неповнолітнього ОСОБА_4,1995 року народження, тепер його батьком є ОСОБА_5. Згідно вимог ст..29 Цивільного Кодексу України неповнолітні діти винні мешкати з своїми батьками.
Позивач по справі ОСОБА_1 підтримав пояснення свого представника в повному обсязі.
Представник відповідачки за клопотанням ОСОБА_7 позовні вимоги Не визнав, наполягаючи на тих обставинах, що його довірителька вважає ,що згідно вимог ст.. 156 ЖК України її син не може бути визнаний таким, що втратив право користування, бо він хоч і утратив родинні стосунки з позивачем ,який є квартиронаймачем не може втратити право на користування житлом з цих підстав, бо на підставі ст..7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" кожна людина має право вільно пересуватися територією України , мешкати поза межами реєстрації. Проти тих обставин , що неповнолітній після усиновлення зареєстрований на прізвище ОСОБА_3 ,по -батькові ОСОБА_3 не заперечував, пояснивши, що про ці обставини йому повідомила відповідачка по справі, інтереси якої він представляє за клопотанням в попередньому судовому засіданні.
Відповідачка ОСОБА_2 після попереднього судового засідання в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справу неодноразово повідомлена належним чином, причини неявки суду не сповістила.
Треті особи- Орган опіки та піклування Дзержинського РВК м. Харкова, ВГІРФО Дзержинського РО ХОУ УМВС України в Харківській області та ОСОБА_6 звернулись до суду з заявами про можливість розгляду справи в їх відсутність.
Третя особа -ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістив.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, ознайомившись з волевиявленням третіх осіб, суд приходить до наступного:
Позивач по справі ОСОБА_1 та третя особа з боку позивача без самостійних вимог ОСОБА_6 є власниками трикімнатної ізольованої квартири житловою площею 47,3 кв.м., загальною площею 75,7 кв.м. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_10, яке засвідчено 24.01.2006 року і внесено в реєстр нотаріальних дій 10-ї Державної нотаріальної контори м. Харкова за №№ 3-98,3-100(арк..справи 6,7).
До прийняття спадщини належним чином квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_10 (свідоцтво від 05.04.1995 року, внесено в реєстр нотаріальних дій 10ї Державної нотаріальної контори м. Харкова за № 2-4498(арк..справи 8).
Позивач по справі ОСОБА_1 08.10.1994 року уклав шлюб з відповідачкою по справі, шлюб було розірвано 24.03.2000 року, про що свідчить актовий запис № 191 виконаний Дзержинським РАГС м. Харкова (арк..справи 18).
Від вищевказаного шлюбу подружжя мало дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
23 червня 2000 року відповідачка по справі ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_5(третьою особою по справі), що підтверджується актовим записом № 627 виконаним Харківським міським ЗАГС(арк..справи43)
На підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.04.2002 року, яке набуло чинності (арк..справи 9) ,було дано згоду щодо усиновлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1громадянином ОСОБА_5, відповідно до цього рішення суду були внесені відповідні зміни в актовий запис про реєстрацію дитини, у зв'язку з чим неповнолітній став ОСОБА_3, а в графі батько вказано "ОСОБА_5".
На підставі ст..41 Конституції України кожен має право володіти користуватися та розпоряджатися майном.
На підставі ст.. 12,13 Закону України "Про власність" право власності в Україні складається з права володіння, права користування та права розпорядження та може набуватися тільки на законних підставах". Виходячи з вимог ст.. 13 Закону України "Про власність" позивач ОСОБА_1 та третя особа без самостійних позовних вимог ОСОБА_6 набули право власності на законних підставах до яких відноситься спадщина та мають право розпоряджатися своїм правом власності на підставі діючого законодавства.
На підставі ст..ст..48,50 Закону України "Про власність" власник вправі вимагати захисту порушеного права власності в судовому порядку.
На підставі ст.. 121 Сімейного Кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них , засвідченому державним актом реєстрації актів цивільного стану.
На підставі ст..160ч2 СК України місце проживання дитини, яка досягла 10 років визначається за спільною згодою батьків і самої дитини.
На підставі вимог ч 1 ст..232 Сімейного Кодексу України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Згідно вимог ч 3 ст..232 СК України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті не майнові та майнові права та обов"язки між особою ,що усиновлена(а в
майбутньому між її дітьми та онуками) та усиновлювачем і його родичами за походженням. На підставі вимог ч 4 ст.232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки ,щодо дитини.
Таким чином, суд вважає, що з того часу, коли рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.04.2002 року набуло чинності на підставі вимог ст..232 СК України були припинені всі особисті та майнові права і обов'язки між позивачем по справі ОСОБА_1 та неповнолітнім ОСОБА_3, а також були припинені всі стосунки між неповнолітнім ОСОБА_3 та його бабусею ОСОБА_11 та дядьком ОСОБА_5.
Третя особа по справі ОСОБА_5 набув всі права та обов'язки щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
На підставі вимог ч 3 ст.,29 Цивільного Кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів), або одного з них, з ким вона проживає.
Проти тих обставин, що неповнолітній ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1мешкає разом з батьком ОСОБА_5 та матір'ю ОСОБА_14 в судовому засіданні ніхто не заперечував.
Ці обставини також знайшли своє підтвердження в досліджених судом доказах, а саме: довідки Харківської міської поліклініки №8 від 09.10.2006 року (арк..справи53) стосовно того, що ОСОБА_12 в 2006 році дільничного лікаря на адресу :АДРЕСА_1 не викликала, довідки дирекції Харківського Поштамту від 03.10.2006 року № 07-10-560 стосовно тих обставин ,що періодичних видань ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не передплачувала, рекомендованих листів та поштових переказів не отримувала, довідки Харківської міської дитячої поліклініки №4 від 22.02.2007 року №81 (арк..справи 69) щодо того, що неповнолітній ОСОБА_3 спочатку мешкав за адресою АДРЕСА_2 ,а 09.02.2006 року взятий на облік за адресою АДРЕСА_3, акту укладено ЖЕУ №51 по обслуговуванню житлових кооперативів стосовно., тих обставин, що неповнолітній ОСОБА_3 за вищевказаною адресою мешкає з 1995 року.
Суд вважає доводи представника відповідачки за клопотанням ОСОБА_13 стосовно застосування до правовідносин вимог ст.. 156 Житлового Кодексу України'
необґрунтованими в повному обсязі, бо вимоги цієї статті розповсюджуються на
процесуальній права членів сім'ї власника жилого будинку (квартири), а на підставі
вимог ст..232 СК України неповнолітній ОСОБА_3 членом сім'ї
власників квартири не з'являється.
Суд вважає, що вимоги ст..7 Закону України "Про свободу пересування: та вільний вибір місця проживання в Україні" на правовідносини не поширюються, бо '' згідно вимог діючого цивільного та сімейного законодавства неповнолітня дитина віком від десяти до чотирнадцяти років повинна мешкати за місцем проживання своїх батьків (усиновлювачів).
Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги. г . обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, бо вирішення питання про анулювання реєстрації неповнолітнього ОСОБА_4,'І995 року народження не позбавляє його на права проживання за місцем приживання його батьків.
На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судові витрати по сплаті державного мита в сумі 8,50 гривень, на підставі СТ.81ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки Ігнатової НЖ 7,50
гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового розгляду на користь держави.
Керуючись ст..ст..10,11,60,81,88,209,212,214,215 ЦПК України, ст..41 Конституції України, ст.ст.. 12,13,48,50 Закону України "Про власність", ст..29 Цивільного Кодексу України, ст..ст.. 121,160,232 Сімейного Кодексу України, -
СУД ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити в повному обсязі, поновити порушене право власності, позбавивши неповнолітнього ОСОБА_4 права користування квартирою АДРЕСА_1
Зобов'язати ВГІРФО Дзержинського РВ ХОУ УМВС України в Харківській області анулювати реєстрацію неповнолітнього ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судові витрати , понесені сплатою державного мита(судового збору) в сумі 8,50 гривень, стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті за інформаційно - технічне забезпечення судового розгляду в сумі 7,50 гривень.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня проголошення та шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20-ти днів після цього за подачею її копії безпосередньо до Апеляційного Суду Харківської області або у порядку, передбаченому ч 4 ст.295 ЦПК України.