УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня
2007 року                                                                                            м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Ніколової Б.Ю.,

суддів :
Ніколаєвої В.М. ,  Матковської И.О.

при секретарі Коник
О.М.

з участю:

позивачки
ОСОБА_2.,  її представника ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-52 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 12 жовтня 2006
року за позовомОСОБА_2до ОСОБА_1 про визнання особи такою,  що втратила право на жиле приміщення.

Заслухавши
доповідача,  пояснення позивачки,  її представника ОСОБА_3,  перевіривши матеріали справи,  ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  колегія суддів

встановила:

ОСОБА_2.
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1. про визнання особи такою,  що втратила право на жиле приміщення. В
обгрунтування своїх вимог вказувала,  що
в 1992 році відповідачка одружилася і виїхала в Росію на постійне місце
проживання. З того часу в квартиріАДРЕСА_1 не проживає,  витрат по оплаті комунальних послуг не несе.
Добровільно виписатись з квартири відмовляється,  що перешкоджає їй приватизувати зазначену
квартиру та в подальшому оформити субсидію. Заочним рішенням
Старокостятиніського районного суду від 22 лютого 2006 року постановлено
відповідачку виписати,  пізніше
вона,  ОСОБА_2.,  вказану квартиру приватизувала.

До
участі у розгляді справи в якості третьої особи залучено Старокостянтинівську
міську раду.

Рішенням
Старокостянтинівського районного суду від 12 жовтня 2006 року позов задоволено.
Постановлено визнати ОСОБА_1
такою,  що втратила право користування
жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2.
8 грн. 50 коп. судового збору та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. вважає
рішення суду незаконним,  просить його
скасувати,  посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права,  невідповідність висновків суду фактичним
обставинам.  Стверджує,  що позивачка постійно перешкоджала їй в
користуванні квартирою,  замінила дверний
замок та не впускала її у квартиру. Однак суд ці обставини не дослідив,  а також не прийняв до уваги та не дав
належної оцінки показанням свідківОСОБА_4 таОСОБА_5

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Головуючий
у першій інстанції - Завадська О.П.                                    Справа
№ 22ц- 52

Доповідач
- Ніколова Б.Ю.                                                                        Категорія
№ 32

Судом вірно
встановлені дійсні обставини,  дано їм
належну оцінку,  а його висновки про
доведеність вимог позивачки узгоджуються з матеріалами справи,  відповідають закону.

Відповідно
до ч.1  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Згідно
ч.1  ст.
71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї
за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Судом
встановлено,  що відповідачка до 1992 року
проживала у квартирі АДРЕСА_1 і була членом сім'ї квартиронаймача на той час
ОСОБА_2

В 1992
р. позивачка виїхала а Російську Федерацію,
де проживає разом з чоловіком і зареєстрована за місцем проживання
останнього вАДРЕСА_2. З цього часу вона спірною квартирою не користується,  не сплачує квартирну плату та не проводить
оплату комунальних послуг,  тимчасово
приїжджала в Україну в 1994, 1997. 2004 роках.

Ці
обставини підтверджуються матеріалами справи,
в тому числі показаннями свідків ОСОБА_6
ОСОБА_7, ОСОБА_4., ОСОБА_5,
довідками № 001744 та № 001745 Старокостянтинівської ЖЕК від 04.09.2006
року,  адміністрації Рассветовського
району Волгоградської області Російської Федерації №446 від 22.09.2006
року,  ВАТ по газопостачанню та
газифікації від 10.10.2006 року за №475,
ордером №83,  виданим виконавчим
комітетом Старокостянтинівської міської ради від 15.11.1983 p.,  актом обстеження комісії в складі депутата
Старокостянтинівської міської ради ОСОБА_6 ОСОБА_8.,  ОСОБА_9 від 04.09.2006 року.

Оцінивши
докази в їх сукупності,  відповідно до
вимог  ст.  71 ЖК України,  суд обґрунтовано визнав відповідачку такою,  що втратила право користування спірною
квартирою,  задоволивши позовні вимоги
позивачки.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що
відповідачка виїхала на інше місце проживання тимчасово і не мала змоги
проживати в спірній квартирі,  оскільки
позивачка чинила їй перешкоди в цьому,
спростовуються наведеними вище матеріалами справи. Пояснення позивачки
про те,  що відповідачка виїхала на
постійне проживання в Російську Федерацію,
де створила сім'ю,  там навчається
її неповнолітня дитина,  не були
спростовані в судовому засіданні відповідачкою та її представником.

Не спростовують
висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення
суду є законним і обґрунтованим,  підстав
в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
315, 319 ЦПК України,   колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Старокостянтинівського районного суду від 12 жовтня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України.