Справа № 2-19/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 січня 2007 року                                                             м. Монастирище

Монастирищенський районний суд

Черкаської області

в складі головуючої-судді:       Мазай
Н.В.

при секретарі:                                Возній
В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Монастирище
справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу
культури Монастирищенської районної державної адміністрації,
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Монастирищенський районний будинок
культури про визнання частково недійсним наказу про звільнення з роботи, зміну формулювання
підстав та часу звільнення з роботи,

встановив:

Позивачка 11.12.2006 року звернулася в суд з позовом про
визнання частково недійсним наказу про звільнення з роботи, зміну формулювання
підстави та часу звільнення з роботи посилаючись на
те, що з 19.01.1996 року вона працювала
ІНФОРМАЦІЯ_1  в Монастирищенському
районному Будинку культури (далі - РБК). На посаду вона була зарахована
згідно з наказом директора НОМЕР_1. Трудовий договір був укладений на невизначений строк. Роботу ІНФОРМАЦІЯ_1 вона фактично припинила в квітні 1996 року в зв'язку з тимчасовою відсутністю роботи, знаходилась у відпустці за власний рахунок. Будь-які
записи про її звільнення з вказаної роботи в
трудовій книжці відсутні. 25.02.2006 року вона звернулася до директора Монастирищенського РБК з письмовою заявою про
звільнення її з роботи за власним бажанням. 11.03.2006 року вона отримала листа про відмову директора Монастирищенського РБК звільнити її з роботи. 03.11.2006
року поштою, позивачка отримала наказ НОМЕР_2 по Монастирищенському РБК від
05.05.2006 року, згідно з яким директор наказує вважати її звільненою згідно поданої заяви за угодою сторін ( ст. 36 п. 1
КЗпП України) з 31.03.1996 року. Вважає наказ
незаконним тому, що винесений з порушенням пунктів 2.3., 2.4., 2.25 Інструкції про порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, згідно з
якими записи про звільнення повинні проводитись за
формою "звільнена...", позивачка подавала заяву про звільнення її з
посади за власним бажанням, а в оспорюваному
наказі вона звільнена за угодою сторін тобто за ст. 36 п. 1 КЗпП України, в наказі зазначено, що
вважати звільненою з 31.03.1996 року, однак законодавством не передбачено право адміністрації звільняти працівника
заднім числом та до подачі ним заяви про звільнення, в наказі не вказано з якої
саме посади звільнено позивачку. В зв'язку з цим позивачка змушена звернутися в
суд з позовом про визнання частково недійсним наказу про звільнення з роботи,
зміну формулювання підстав та часу звільнення з роботи.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала повністю,
просить його задоволити та пояснила, що з 19.01.1996 року вона працювала на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 в Монастирищенському РБК. Роботи не було і колишній
директор РБК Полонська сказала їй не виходити на
роботу, а коли з'явиться робота вона її викличе. Згодом вона виїхала з м. Монастирище в Кіровоградську область і залишила в РБК
свою нову адресу. На роботу її не викликали. В 2006 році вона звернулася до керівництва РБК з проханням
зробити їй запис в трудову книжку, про що їй було відмовлено. На роботу в
Монастирищенський РБК вона не виходила фактично з 31 березня 1996 року. Трудову книжку вона здавала в
РБК, чому не проведений запис про її звільнення з роботи їй не відомо. В
судовому засіданні у цивільній справі за її позовом до відділу
культури Монастирищенської райдержадміністрації про звільнення з роботи та внесення запису в трудову книжку вона була присутня
11 травня 2006 року коли оголошувався наказНОМЕР_2
від 05.05.2006 року і вона вже тоді була з ним не згідна. Не погоджувалася позивачка і з рішенням суду за вказаною
справою. Чому вона не оскаржила наказ та рішення суду раніше
пояснити не може. Поважні причин, які б перешкоджали позивачці оскаржити наказНОМЕР_2 від 05.05.2006 року позивачка назвати не змогла, а
пояснила суду, що не знає та не пам'ятає чому не оскаржила попереднє рішення
суду та наказ про її звільненняНОМЕР_2 від 05.05.2006 року. Просить позов задоволити в
повному обсязі.

Представник відповідача завідуючий відділом культури Монастирищенської райдержадміністрації Черкаської області Хирхиль Ю.П. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачка дійсно працювала в Монастирищенському РБК
на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19.01.1996 року по
31.03.1996 року. Протягом десяти років позивачка не з'являлась в РБК. Трудова книжка знаходилась в позивачки на руках, а тому
йому не відомо чому не зроблено запис про
звільнення позивачки. Протягом більше як десять років ОСОБА_1 мала можливість
звернутись в РБК і з'ясувати своє становище. Поважні причини, які б
перешкоджали їй в цьому позивачка назвати не може. Він вважає, що виїзд в іншу
область не є поважною причиною. Крім того в
судовому засіданні в травні місяці 2006 року суддею був оголошений та
досліджений наказНОМЕР_2 від 05.05.2006 року про звільнення позивачки з роботи. На засіданні позивачка була присутня і мала можливість оскаржити вказаний
наказ вже тоді, а саме в травні місяці 2006 року але не зробила цього. Просить
в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача директор
Монастирищенського РБК Куценко Л.В. в судовому
засіданні пояснила, що згідно книги наказів по
Монастирищенському РБК наказом НОМЕР_1 ОСОБА_1 зарахована на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_1 Монастирищенського РБК. В 2006 році ОСОБА_1 звернулася до неї з проханням зробити запис в трудову книжку. Вона
їй відмовила оскільки у відповідних книгах по
Монастирищенському РБК наказу про звільнення з роботи ОСОБА_1 не було. Відповідно до книг бухгалтерського обліку ОСОБА_1 працювала на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 Монастирищенського РБК з
19.01.1996
року по 31.03.1996 року. її трудова книжка була в неї
на руках, у відділ кадрів вона її не здавала. 05.05.2006 року був винесений наказ по
Монастирищенському РБК про звільнення ОСОБА_1 Вона вважає, що наказ
винесено законно.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору, свідка,
дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов в частині зміни підстав та дати звільнення не підлягає до задоволення
як безпідставний, а в частині зміни словосполучення " вважати звільненою" на "звільнити з посади
ІНФОРМАЦІЯ_1" як поданий з пропуском строку,
встановленого діючим законодавством і виходить з наступного :

Відповідно до ч.
З та ч. 4 ст. 24 КЗпП України
укладення трудового договору оформляється
наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір
вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено
до роботи. Фактичне виконання
обов'язків є вирішальним при встановленні трудових відносин.

Відповідачем був виданий наказ про зарахування позивачки на роботу з 19.01.1996 року, що підтверджується записом в книзі
наказів районного Будинку культури, наказ НОМЕР_1 (а.с.
32).

В судовому засіданні встановлено, що позивачка з 01.04.1996 року фактично не виконувала
обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_1 Монастирищенського районного будинку культури, на роботу
не з'являлась.

Факт того, що позивачка працювала на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 Монастирищенського
районного будинку культури з 19.01.1996 року по 31.03.1996 року підтверджується довідкою
НОМЕР_3 виданої відділом культури
Монастирищенської райдержадміністрації Черкаської області (а.с. 31) та показами
свідка ОСОБА_2.

Заяву до 25.02.2006 року про її звільнення з роботи за
власним бажанням адміністрації Монастирищенського районного будинку
культури позивачка не подавала.

З 01.04.1996 року по 25.02.2006 року, тобто по день подачі заяви про звільнення, позивачка
трудових обов'язків не виконувала на роботу не виходила.

Згідно зі ст. 38 КЗпП України працівник має право
розірвати трудовий договір, укладений на
невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган
письмово за два тижні.

Судом встановлено, що позивачка дійсно подавала заяву 25.02.2006 року про її звільнення за власним бажанням з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 Монастирищенського районного
будинку культури ( а.с.
8).

Однак, встановлені законодавством два тижні при звільненні з роботи за
власним бажанням позивачка не відпрацювала.

Відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін. Закон не перешкоджає тому, щоб за
погодженням сторін припинялися трудові договори,
укладені на невизначений строк. Працівник має право у будь-який час розірвати трудовий договір, попередивши про це власника за два
тижні. Оскільки відповідачка у своїй заяві
посилається на звільнення за власним бажанням, разом з тим вона в заяві вказує
день звільнення дату подачі заяви, тобто фактично вона
просить звільнити її не за власним бажанням - відпрацювавши
два тижні, а у день її подачі тобто за згодою сторін.

Позивачка починаючи з 1996 року перестала виходити на роботу в
Монастирищенський районний будинок культури,
виконувати свої обов'язки за трудовим договором тобто самовільно
залишила роботу.

Згідно ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачка не надала суду доказів того, що вона перебувала у відпустці за
власний рахунок чи в будь-якій іншій
відпустці оформленій у відповідності до норм діючого законодавства.

У відповідності до п. 4 ст. 40 КЗпП України у випадку самовільного залишення роботи звільнення проводиться
з останнього дня роботи, хоч наказ про звільнення може бути видано значно
пізніше. Але, оскільки власник, тобто відповідач, звільнив позивачку за згодою
сторін, у встановленому законом порядку не оформив її відсутність на робочому
місці тому підстав для зміни формулювання підстави звільнення у суду не має.

Тому на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов в цій частині не
підлягає задоволенню, оскільки є безпідставним.

В частині позову про зміну словосполучення "вважати звільненою"
на "звільнена з посади ІНФОРМАЦІЯ_1" суд вважає за
необхідне відмовити в задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку встановлено для звернення до суду з позовом і
виходить з наступного :

У відповідності до п. 2.25 Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній
відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням
на відповідну статтю, пункт закону. Наприклад : "Звільнений в зв'язку з прогулом без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України."

Однак, у відповідності до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду в
тримісячний строк з дня коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення
копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06.11.1992 року " Про практику розгляду судами
трудових спорів" встановлені статтями 238, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви
сторони.

Спір про звільнення - це спір за заявою про поновлення на
роботі. Спір про зміну дати і формулювання звільнення - це не спір про звільнення, а тому діє процесуальний строк
для звернення до суду три місяці з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Судом встановлено, що про підстави звільнення та дату звільнення позивачка
дізналася у судовому засіданні 11 травня 2006 року, коли було оголошено наказ про
її звільнення НОМЕР_2  від 05.05.2006 року у цивільній справі № 2-198-06 за позовом ОСОБА_1 до Відділу культури Монастирищенської райдержадміністрації про звільнення з
роботи та внесення запису в трудову книжку.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з
поважних причин строків, установлених статею 233 КЗпП України, районний (міський) суд може поновити ці
строки.

Позивачка із вимогою про поновлення строку звернення до суду не звернулася,
суд підстав для поновлення строку не вбачає так як,
позивачка не надала суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до
суду встановленого діючим законодавством для цієї категорії справ, а тому суд вважає, що позов не підлягає до задоволення в
цій частині як такий, що поданий з пропуском строку звернення до суду.

На підставі викладено ст. ст. 24, 36, 38, 48, 233, 234 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 06.11.1992 року " Про практику розгляду судами
трудових спорів", Інструкції про порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства
юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 та керуючись ст. ст. З, 5 - 8, 10, 158-159, 208, 209, 212-215,223,294
ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу культури Монастирищенської районної державної адміністрації, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Монастирищенський районний будинок культури про визнання частково недійсним наказу про звільнення з роботи, зміну
формулювання підстав та часу звільнення з роботи, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через
Монастирищенський районний суд Черкаської області шляхом подачі в десятиденний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.