Справа № 22ц-104207                                                                     Головуючий
Категорія-                                                                                            Григоренко Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10   травня
2007р.                     Колегія
суддів судової палати з цивільних справ

апеляційного
суду Луганської області у складі:

головуючого
- Іванової І.П. суддів: Лісіциної А.І., Парінової І.К. при секретарі - Войтенко
Ю.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луганську цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Попаснянського районного суду Луганської області від 12.01.2007р. за позовом
ОСОБА_1 до ДП Попаснянський вагоноремонтний завод" про поновлення на
роботі, -

встановила:

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 12.01.2007р.
відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, справу направити на
новий розгляд.

На обґрунтування доводів апелянт зазначив, що суд не притягнув до розгляду
справи у якості третій особи виконуючого обов'язки директора заводу ОСОБА_2

З матеріалів справи убачається, що суд встановив наступні обставини:
позивач працював ковалем на молотах і пресах у ковальсько - штампувальному цеху
на Попаснянському ВРЗ. Наказом від 7 грудня 2006р. №945 ос його було звільнено
з роботи за п.4ст.40 КЗпП України. ОСОБА_1 просив скасувати наказ як незаконний
та поновити його на роботі.

Заслухавши доповідача, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи,
перевірив законність та обґрунтованість рішення, судова колегія приходить до
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд 1 інстанції виходив з того що ОСОБА_1
допустив прогул, при звільненні ОСОБА_1 адміністрацією заводу не було порушено
вимог закону. Такі висновки суду відповідають обставинам справи і вимогам
закону. ОСОБА_1 сам підтвердив, що 10 листопада 2006р. він на роботу не
виходив, заяви на перевід його на чотирьох добову  робочу неділю не писав.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в
межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того,
згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, представив докази:
табель робочого часу, наряди на виконання робіт 10 листопада 2006р., що
свідчить про те, що на заводі був робочий день. Судом з'ясовано, що був наряд
на роботу 10 листопада 2006р. саме ОСОБА_1 Його двічі запрошували на засідання
комітету профспілки, де ретельно розглядали проступок ОСОБА_1 З'ясовані також
пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які вказують на те, що ОСОБА_1 відмовився переходити
на чотирьох добову неділю, а 10 листопада 2006р. не вийшов на роботу.

Не заслуговує на увагу довід позивача при розгляді апеляції про те, що
виконуючий обов'язки директора заводу ОСОБА_2 не мав повноважень підписувати
наказ про його звільнення.

По-перше, це не вказано у його позовні заяві. А згідно ст.303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

По-друге, наказом директора заводу ОСОБА_5 від 30.11.2006р. №118 тимчасове
виконання обов'язків директора заводу покладено на заступника директора ОСОБА_2
Як виконуючий обов'язки директора ОСОБА_2 мав право приймати та звільнювати з
роботи.

Не притягнення ОСОБА_2 до участі у розгляді справи не може бути підставою
для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, як передбачено
ч.2 ст.308 ЦПК України.

З огляду  на вищевикладене,  колегія вважає апеляційну  скаргу ОСОБА_1 такою, що не підлягає
задоволенню, а рішення суду 1 інстанції залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 1ст. 307, ст.308, ст. 313, п.1ч.1
ст. 314, ст.315 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 12 січня
2007р. залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена
до Верховного Суду України безпосередньо протягом 2-х місяців шляхом подання
касаційної скарги .