Справа № 22-ц-1161                                         Головуючий
у 1-й інстанції Собина О.І.
Категорія 44                                                        Суддя-долові
РІШЕННЯ

іменем   України

05 вересня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Сумської області у складі:

головуючого -
Попруги СВ.,

суддів                               -     Семеній Л.І., Кононенко О.Ю.,

з участю секретаря судового
засідання - Кияненко Н.М., та осіб, які беруть участь у справі-представника
відповідача Середи А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні апеляційного суду цивільну
справу  за апеляційною  скаргою
відкритого  акціонерного  товариства "Сумиобленерго"

на рішення
Зарічного районного суду м.Суми від 25 липня 2007 року у  справі
за  позовом     ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства "Сумиобленерго"
про визнання дій неправомірними та відшкодування матеріальної та моральної
шкоди

та за зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства
"Сумиобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення витрат на підключення
електроенергії

встановила:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом і просила визнати дії
відповідача щодо відключення електропостачання від будинку АДРЕСА_1 22.03.2006
року неправомірними, зобов"язати відповідача ВАТ "Сумиобленерго"
видати квитанцію про сплату 22.03.2006 року коштів в рахунок відшкодування
збитків в сумі 1890 грн. 41 коп. на її ім'я та стягнути з відповідача на її
користь моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Позивачка ОСОБА_2 також звернулась до суду з позовними вимогами і просила
стягнути з відповідача на її користь матеріальну та моральну шкоду, оскільки
від дій відповідача їй було заподіяно тілесних ушкоджень, а тому вона понесла
матеріальні витрати на своє лікування та їй була заподіяна моральна шкода.

Відповідач ВАТ "Сумиобленерго" звернулось з
зустрічним позовом і просило стягнути з відповідачки ОСОБА_1 витрати на
проведення повторного підключення в сумі 271 грн. 15 коп. та судові витрати по
справі.

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 25 липня
2007 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано дії відповідача ВАТ "Сумиобленерго"
щодо відключення енергопостачання від будинку АДРЕСА_1 22.03.2006 року
неправомірними.

Зобов'язано ВАТ "Сумиобленерго" видати ОСОБА_1
квитанцію про сплату нею на рахунок ВАТ "Сумиобленерго" 22.03.2006
року коштів в сумі 1890 грн. 41 коп.

Стягнуто з ВАТ "Сумиобленерго" на користь ОСОБА_1 300 грн. 00
коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 8 грн. 50 коп. в рахунок
відшкодування судових витрат.

Стягнуто з ВАТ "Сумиобленерго" на користь ОСОБА_2 400 грн.00 коп. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та 310 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ВАТ "Сумиобленерго" на користь держави судовий збір в
сумі 51 грн. 00 коп. та 37 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В задоволенні зустрічного позову ВАТ "Сумиобленерго" до ОСОБА_1
про стягнення витрат на підключення електроенергії відмовлено за
безпідставністю.

В апеляційній скарзі ВАТ " Сумиобленерго", посилаючись на
порушення судом норм матеріального права, неповне з"ясування обставин, що
мають значення для справи, просить це рішення скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, а зустрічний позов ВАТ
"Сумиобленерго" задовольнити. При цьому зазначає, що суд не звернув
уваги на те, що на момент припинення постачання електричної електроенергії у
ВАТ "Сумиобленерго" були відсутні будь-які зобов'язання перед ОСОБА_1
щодо постачання електричної енергії.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача
Середи А.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею житлового будинку АДРЕСА_1, що
підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 26.08.2004 року
(а.с.15-17). З 29.09.2004 року в зазначеному будинку зареєстрована і постійно
мешкає матір власниці будинку - позивачка по справі ОСОБА_2 (а.с.18).

11.04.2005  року
працівниками ВАТ "Сумиобленерго" виявлено відпайку від

ввідного кабелю, підключеної поза приладом обліку, про що
було складено акт і

12.04.2005 року енергопостачання до будинку позивачки
ОСОБА_1 було

припинене. Непогоджуючись з діями працівників ТОВ
"Сумиобленерго" позивачка

звернулась з позовом до суду про визнання їх дій
незаконними, а відповідач

звернувся до суду з зустрічним позовом про відшкодування
збитків в сумі 1890 грн.

41 коп.. В зв'язку з розглядом спірних питань у судовому
порядку енергопостачання

до будинку було відновлене.    Рішенням Зарічного районного суду м.Суми
від

2005
року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Сумської
області від

2006
року було задоволено позовні вимоги ВАТ
"Сумиобленерго"та стягнуто з ОСОБА_1 на його користь 1890 грн. 41
коп. у відшкодування завданих збитків та судові витрати по справі, а в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю. В зв'язку з
набранням чинності даного рішення 22.03.2006 року відповідач відключив будинок
АДРЕСА_1 від електропостачання.

22.03.2006    року
позивачка сплатила 1890 грн. 41 коп. в рахунок

відшкодування збитків, але відмовилася від сплати витрат
на повторне підключення

електропостачання. Квитанція про сплату зазначеної суми
була виписана на ім"я

колишньої власниці будинку, на яку відкритий особовий
рахунок, Пустовойтової

Н.Г., яка на той час вже померла.

30.03.2006 року між сторонами був укладений письмовий договір про
користування електричною енергією.

На підставі ухвали Зарічного районного суду м.Суми від 04 квітня 2006 року
про забезпечення позову, з яким звернулася ОСОБА_1 до суду, електропостачання
до будинку було відновлено.

Згідно з п. 35
"Правил користування електричною енергією для населення" затверджених
постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.99 року
енергопостачальник має право відключити споживача у разі розкрадання
електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи в ході проведення рейдової перевірки було
виявлено факт розкрадання електроенергії в зв'язку з чим 12.04.2005 року постачання
електричної енергії до будинку ОСОБА_1 було припинено. Ці дії ВАТ
"Сумиобленерго" рішенням Зарічного районного суду м. Суми від
28.12.2005 року визнані правомірними.

Відповідно до п. 36 Правил користування електричною енергією, відновлення
електропостачання споживача здійснюється протягом 3 днів у містах та 7 днів у
сільській місцевості після усунення порушень і оплати споживачем
заборгованості, витрат на повторне відключення та збитків, завданих
енергопостачальнику. У разі розгляду спірних питань у судовому порядку термін
підключення не повинен перевищувати 1 місяця за умови відсутності у споживача
заборгованості за спожиту електричну енергію.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 28 грудня 2005 року було зобов'язано ОСОБА_1 сплатити суму понесених
витрат на користь ВАТ "Сумиобленерго" в розмірі 1890 грн. 41 коп.. Ці
кошти були сплачені нею 22.03.2006 року на рахунок товариства.

Хоча ОСОБА_1 були сплачені заподіяні збитки в розмірі 1890грн. 41 коп., але
не сплачені витрати на повторне підключення, а тому підстав для відновлення
електропостачання не було.

Таким чином, суд першої інстанції не вірно відмовив ВАТ
"Сумиобленерго" у задоволенні позовних вимог, оскільки припинення
електропостачання до будинку ОСОБА_1 здійснювалось виключно на підставі вимог
"Правил користування електричною енергією для населення", а тому
рішення про неправомірність дій ВАТ "Сумиобленерго" є
необгрунтованими.

Приймаючи рішення про стягнення матеріальної та моральної шкоди на користь
ОСОБА_2 суд першої інстанції обгрунтував його виходячи з припущень, оскільки
суду не було надано доказів, які б підтверджували причинний зв"язок між
припиненням постачання електричної енергії та отриманням ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень.

Відповідно до п.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає частковому
скасуванню з постановлениям
нового рішення про задоволення позовних вимог ВАТ "Сумиобленерго"
про стягнення витрат на повторне підключення електроенергії до будинку АДРЕСА_1
та відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди та ОСОБА_1 про визнання дій ВАТ "Сумиобленерго"
неправомірними та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки за зустрічним позовом
ОСОБА_1 на користь позивача ВАТ "Сумиобленерго" підлягають стягненню
судові витрати у сумі 132 грн. 25 коп .

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства
"Сумиобленерго" задовольнити.

Рішення
Зарічного районного суду м.Суми від 25 липня 2007 року частково скасувати в
частині визнання дій ВАТ «Сумиобленерго» щодо відключення електропостачання від
будинку АДРЕСА_1 22.03.06 р.неправомірними, стягнення з ВАТ «Сумиобленерго» на
користь ОСОБА_1 300 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та стягнення з
ВАТ «Сумиобленерго» на користь ОСОБА_2 400 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди, 310 грн. матеріальної шкоди та в частині відмови в позові ВАТ
«Сумиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на повторне підключення
електроенергії у сумі 271 грн. 15 коп. і в частині розподілу судових витрат.

Ухвалити нове
рішення:

В позові ОСОБА_1 до ВАТ «Сумиобленерго» про визнання дій неправомірними
щодо відключення електропостачання від будинку АДРЕСА_1 22.03.06 р. та
стягнення моральної шкоди відмовити.

В позові ОСОБА_2 до ВАТ «Сумиобленерго» про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди відмовити.

Позов ВАТ «Сумиобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на повторне
підключення електроенергії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Сумиобленерго» 271 грн. 15 коп. за
повторне підключення електроенергії та судові витрати у сумі 132 грн. 25 коп.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.