Справа  №33ц-3043
Головуючий у першій інстанції  Мальченко О.В.
Доповідач   Новодворська О.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

12
грудня   2007 року                                                                                        м.  Донецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької
області в складі: Новодворської О.І.,

Висоцької B.C.,
Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Деснянського
районного суду м.  Києва від 29 липня
2005 року та на ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 24 листопада 2005 року у справі за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  Деснянської районної у м.  Києві державної адміністрації про визнання
недійсним свідоцтва про право власності на житло та рішення про передачу
частини квартири у власність недійсним.

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2005 року ОСОБА_1  та ОСОБА_2  звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3,  Деснянської районної у м.  Києві державної адміністрації про визнання
недійсним свідоцтва про право власності на житло від 13 січня 1998 року та
рішення відділу приватизації Ватутінської районної у м.  Києві державної адміністрації про передачу
74/100 долі квартири АДРЕСА_1 в приватну власність ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3
та ОСОБА_2

Зазначали,  що відповідач ОСОБА_3  в приватизації квартири АДРЕСА_1 участі не
приймав. Свого підпису в приватизаційних документах не ставив,  оскільки на час приватизації у даній квартирі
не проживав. Відповідач ОСОБА_3  є
колишнім чоловіком ОСОБА_2  З 1994 року
він у спірній квартирі не проживав,  але
залишився прописаним і тому його включили в заяву про приватизацію даної
квартири. На приватизаційних документах підпис за нього поставила його мати
ОСОБА_4,  яка проживає в цій же квартирі
і займає окрему кімнату. Оскільки відповідач тривалий час не проживає в спірній
квартирі,  позивачі мають намір поставити
питання про визнання його таким,  що
втратив право користування жилою площею в даній квартирі,  проте,
оскільки він по документах є співвласником квартири,  то позивачі позбавлені можливості це зробити.

Рішенням
Деснянського районного суду м.  Києва від
29 липня 2005 року в задоволенні позову ОСОБА_2
та ОСОБА_2  відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м.  Києва
від   24 листопада 2005 року    рішення

суду першої нстанції залишено без змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять скасувати рішення Деснянського
районного суду м.  Києва від 29 липня
2005 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 24 листопада 2005 року,
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому
складі суддів,  посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи та невірне застосування судом
норм матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів дійшла до висновку,  що підстави
для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Оскаржувані
судові рішення постановлені із додержанням норм процесуального та матеріального
права,  доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду.

Відсутні
й передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судових рішень.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст.
ст.  332,  336,
337 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу
Деснянського районного суду від 29 липня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
міста Києва від   24 листопада 2005 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.