Апеляційний суд
Кіровоградської області
Справа №22-121 -2007 р.                 Головуючий   у
суді   І   інстанції
Письменний       О.А.
Категорія - 23                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2007 року Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого - судді -Кіселик С А.

суддів -Франко В А., Суржик
М.М.

при
секретарі - Салабай
М.В., Березовській І.М. розглянула у відкритому судовому засіданні  в м.
Кіровограді  цивільну справу за апеляційною
скаргою   ВАТ   «Кіровоградобленерго» на рішення Ленінського
районного суду міста Кіровограда від 31
жовтня 2006 року.

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2006
року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ВАТ
«Кіровоградобленерго» , треті
особи Кіровоградський міський РЕМ
ВАТ «Кіровоградобленерго» та КРЕП №6
про відшкодування шкоди.

Просив суд стягнути з ВАТ «Кіровоградобленерго» на його
користь 7048 грн. 57 коп. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 25000
грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позивач посилався на те, що 27.06.2006,
внаслідок перепадів напруги в електромережі, в його квартирі за адресою м.
Кіровоград, АДРЕСА_1, сталося
пожежа під час якої було пошкоджено майно. Розмір спричиненої матеріальної
шкоди, разом із відновлювальним ремонтом становить 7048 грн. 57 коп.

Крім того позивач зазначив, що пожежею, яка сталася з вини відповідача,
йому завдано моральних страждань, які позивач оцінив в 25000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 31 жовтня 2006 року позов
задоволено частково та стягнуто з ВАТ «Кіровоградобленерго» на користь ОСОБА_2 7048 грн. 57 коп. в рахунок
відшкодування матеріальних збитків та 2000
грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Суд дійшов висновку, що пожежа в квартирі №АДРЕСА_1 в м. Кіровограді сталося з причин перевищення
допустимого рівня напруги, що подавалося відповідачем в житло.

Суд також вважає доведеним і підтвердженим документально розмір
матеріальних збитків, яких зазнав позивач.

Крім того суд дійшов висновку про наявність в діях відповідача моральної
шкоди, але вважає вимогу позивача про стягнення 25000 грн. завищеною.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідач ВАТ
«Кіровоградобленерго» просить його скасувати та ухвалити нове рішення , яким в позові
відмовити.

Апелянт вважає, що суд неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права, а саме:

2

·
суд обґрунтував своє рішення лише доводами та документами
наданими позивачем, без дослідження та надання належної оцінки доказам наданим
відповідачем;

·
не дослідив та, відповідно не дав належної правової
оцінки наданим відповідачем матеріалам;

Крім того суд першої інстанції визначаючи вину ВАТ
«Кіровоградобленерго» у заподіянні позивачу шкоди невірно визначив хто є
власником внутрішньо будинкових мереж і не дав оцінки договору № 118 К укладеному між
ВАТ «Кіровоградобленерго» та КРЕП №
6.

Суд першої інстанції не застосував частину 1 ст. 617
ЦК України та статтю 17
Закону України «Про захист прав споживачів», пункт 47 «Правил
користування електричною енергією для населення» якими передбачено звільнення
від відповідальності у разі коли порушення сталося внаслідок випадку або
непереборної сили, а також, якщо доведе, що шкоду заподіяно з вини самого
споживача внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання
чи транспортування товару (
роботи, послуги).

З наведених вище підстав відповідач вважає, що ВАТ
«Кіровоградобленерго» не може бути відповідачем по даній справі, оскільки
судячи з матеріалів справи є встановлений факт, що мережі в яких сталася аварія
йому не належать, а належать КРЕП №
6, а отже і відповідачем по справі має бути саме КРЕП № 6.

Також апелянт зазначає, що сума матеріальної шкоди, яку стягнуто судом є
необгрунтованою. Позивачем не надано відомостей щодо огляду місця події
експертами за участю представників сторін. Відсутня експертна оцінка завданих
збитків, що саме пошкоджено та в якій мірі.

Крім того апелянт зазначив, що між сторонами існують
договірні правовідносини. Відповідальність енергопостачальника перед споживачем
електричної енергії за невиконання ,
або неналежне виконання умов договору наступає відповідно до ст.. 24 Закону України
«Про електроенергетику», пункту 44,45
ПКЕЕ, але даними нормативними актами відповідальність у вигляді моральної
шкоди не передбачена.

Заслухавши доповідача, сторони та дослідивши матеріали
справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню із наступних підстав.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо
правовідносин, що виникли між сторонами і правильно застосував норми
матеріального права що регулюють дані правовідносини.

Суд
першої інстанції дійшов правильного висновку, що зобов'язання, які виникли між
сторонами, виникли із договору про користування електричною енергією №0441018 від 13 грудня 2000 року укладеного
між ВАТ «Кіровоградобленерго» (електропостачальником) та ОСОБА_1. (споживачем).

За цим договором Електропостачальник бере на себе
зобов'язання постачати Споживачеві електричну енергію в межах дозволеної
потужності електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності безпеки
і якості, а позивач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за
діючими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Права, обов'язки
та відповідальність сторін визначені зазначеним договором.

Згідно договору укладеного між позивачем та відповідачем саме відповідач
мав забезпечити належну якість та безпеку електроенергії, що зобов'язувався
подавати позивачу.

Відповідно до паспорту точки обліку електроенергії
побутового споживача (а.с.11) межа експлуатаційної відповідальності між
споживачем та енергопостачальником згідно з договором встановлена на вихідних
клемах електролічильника. А отже і відповідальність за належне утримання
електроустановок та

3

електромережі до
вихідних клем електролічильника покладена на енергопостачальника, а після
вихідних клем електролічильника на споживача.

Таке визначення меж відповідальності відповідає вимогам ст. 26 Закону України « Про
електроенергетику» та Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 28
вересня 1999 року № 235 « Про затвердження
Порядку проведення розрахунку житлових організацій та підприємств Міненерго за
обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання».

Як встановлено судом, вихід із ладу побутової техніки та
пожежа в квартирі №АДРЕСА_1 в місті
Кіровограді є наслідком підвищення напруги (порушення ГОСТ 13109-97), що
відбулося шляхом порушення металевого зв'язку нульового проводу в поверховому
розподільчому щітку четвертого поверху першого під'їзду цього будинку, що
розташований між електролічильником споживача та ВРУ будинку.

Подача енергопостачальником електроенергії від ВРУ будинку до
квартири споживача проводиться по внутрішньобудинковим системам
електропостачання, на технічне обслуговування та обладнання яких
енергопостачальник зобовязанний відшкодувати житлово - експлуатаційним
організаціям, кошти за їх розрахунками, відповідно до Порядку проведення
розрахунку житлових організацій та підприємств Міненерго за обслуговування внутрішньобудинкових
систем електропостачання в обсягах, визначених договором (а.с.   )

Договір між відповідачем та КРЕП № 6 про технічне
обслуговування внутрішньобудинкових мереж та обладнання від увідного пристрою
до лічильників, які призначені для електроживлення квартир не укладався.

За таких умов, коли договір між ВАТ «Кіровоградобленерго» та КРЕП №6 на
обслуговування КРЕП №6 внутрішньобудинкових
мереж не укладався, твердження відповідача, що порушення металевого зв'язку
нульового проводу та підвищення напруги в квартирі позивача сталося із вини
КРЕП №6, а саме
із - за
неналежного утримання ними внутрішньовбудинкових мереж, по яким відповідачем
подається електроенергія в квартиру позивача є безпідставним.

Безпідставним є і посилання апелянта на договір № 118 к на користування

електричною
енергією      від   18   квітня      2002   року  укладений      між      ВАТ

«Кіровоградобленерго»
та КРЕП № 6, оскільки
предметом цього договору є умови поставки електроенергії Постачальником та
умови користування і оплати споживачем за використану електричну енергію. Дана
електроенергія використовується КРЕП №
6 на освітлення сходових клітин, підвалів, підкачки води та електроживлення
ліфтів.

Не може бути взятий до уваги і акт розмежування
балансової належності

електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін
(а.с.59), що є додатком №
8 до

договору №
118 к, оскільки він стосується лише розмежування відповідальності за стан

обслуговування електромереж та установок, які
використовуються КРЕП №6,
як

споживачем      для освітлення
сходових   клітин,   підвалів,
підкачки   води   та

електроживлення
ліфтів.

Визначаючи суму відшкодування суд першої інстанції правильно застосував
положення ч.2 ст. 1192
ЦК України і стягнув на користь позивача завдані йому збитки у повному обсязі.

Перевіряючи законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах статті 303 ЦПК
України, тобто в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів залишає без змін суму, що підлягає стягненню в
рахунок відшкодування завданих збитків.

Частково задовольняючи вимогу позивача про стягнення
моральної шкоди суд першої інстанції правильно застосував норми Закону України
«Про захист прав споживачів».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду
першої інстанції.

4

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України
«Про захист прав споживача» споживач має право на відшкодування моральної
(немайнової) шкоди при умові її спричинення небезпечною для життя та здоров'я
продукцією.

Визначаючи розмір моральної шкоди та суму, що підлягає відшкодуванню суд
першої інстанції врахував вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ
«Кіровоградобленерго відхилити. Рішення Ленінського районного суду міста
Кіровограда від 31 жовтня 2006 року залишити
без змін.