Справа № 22-5537/ 2007                                    Головуючий у 1 інстанції - Морозов М.О.
Доповідач - Кабанченко О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5 листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду м. Києва  в складі:

головуючого -   Кабанченко О.А.

суддів-                   Пікуль А.А.,

Панченка М.М. при секретарі -
Твердохліб Ю.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства з
експлуатації та ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» на рішення
Святошинського районного суду м. Києва від 11 квітня 2007 року в справі за позовом комунального підприємства з
експлуатації та ремонту житлового фонду
«Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку і
прибудинкової території та комунальні послуги.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши доводи апеляційної скарги та
обговоривши доводи апеляційної скарги,

встановила:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 квітня 2007 року відмовлено в задоволенні позову комунального підприємства
з експлуатації та ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання
будинку і прибудинкової території та комунальні послуги.

В апеляційній скарзі КП «Житло-Сервіс» ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення
позову. Посилається на те, що рішення не відповідає нормам матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню
з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Договір про
участь відповідача у витратах на утримання будинку та прибудинкової території між сторонами був укладений 6 січня 2005 року.

За період з квітня 2002 року по січень 2005 року відповідачем не
сплачувались витрати на утримання будинку та
прибудинкової території, заборгованість по цим платежам за
вказаний період склала 4.093,20 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано відомостей про те, з якого часу у
нього на обслуговуванні перебуває будинок, в якому знаходиться
квартира відповідачки, не наданий розрахунок боргу по квартирі відповідачки щомісячно, до січня 2005 року особовий рахунок на
квартиру відповідачки не відкривався, не надані докази на підтвердження того,
що позивач з квітня 2002 року ніс витрати по утриманню
квартири відповідача, позивачем без поважних причин
пропущений строк позовної давності.

Проте такі висновки суду не відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до положень ст.. ст.. 322 ЦК України, 151 ЖК України громадяни, які мають у власності квартиру зобов'язані нести витрати по утриманню квартири
та по утриманню прибудинкової території.

2

Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлена тривалістю у три роки. За ст. 267 п. 4 ЦК України сплив
позовної давності є підставою для відмови у позові.

Таким чином,
судом встановлено, що відповідач з березня 2002 року є власником квартири АДРЕСА_1
і повинна нести витрати по утриманню свого майна.

Як вбачається з
матеріалів справи, даний позов був пред'явлений до суду в грудні 2006 року,
тобто не можна вважати, що строк позовної давності пропущений позивачем щодо
заборгованості, що виникла з грудня 2003 року по січень 2005 року.

Відповідно до
наданого позивачем розрахунку відповідачці за цей період нараховано по 145,40
грн. щомісячно, а всього 1.890,20 грн. (145,20 х 13).

З наданих
позивачем в судовому засіданні апеляційного суду документів, а саме договорів
на постачання теплової енергії, про надання послуг по перевезенню та
знешкодженню твердих побутових відходів, на послуги водопостачання та
водовідведення та інш. Вбачається, що в період з грудня 2003 року по січень
2005 року позивач ніс витрати по утриманню квартири відповідачки.

З огляду на
наведене, судова колегія приходить до висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню - з відповідача на користь позивача підлягає стягненню
заборгованість за період з грудня 2003 року по січень 2005 року в розмірі 1.890
20 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають в зв'язку із
спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі
81 грн.

Керуючись CT.CT. 151 ЖК України,
322, 257, 267 ЦК України,
ст.. ст.. 307, 309
ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну
скаргу комунального підприємства з експлуатації та ремонту житлового фонду
«Житло-Сервіс» задовольнити частково.

Рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 11 квітня 2007 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення наступного змісту.

Позов
комунального підприємства з експлуатації та ремонту житлового фонду
«Житло-Сервіс» задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь
комунального підприємства з експлуатації та ремонту житлового фонду
«Житло-Сервіс» заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території в
розмірі 1.890,20 грн. та судові витрати у розмірі 81 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може
бути оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців з дня проголошення
шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.