Копія: Справа № 2-23 / 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 року               Мурованокуриловецький
районний суд Вінницької

області в
складі:

головуючого - судді                          Добровольського
В.В.

при секретарі                                           Пилипчук В.П.

з участю
представників позивача             ОСОБА_1

адвоката                                                      ОСОБА_2

відповідача                                                  ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в залі суду смт. Муровані Курилівці справу за
позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання частково недійсним
договору купівлі-продажу будинку від 26.05.2006 року, витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно та визнання права власності на господарські
будівлі,-

ВСТАНОВИВ:

Представник
позивача звернувся з позовом до суду зазначивши, що будинковолодіння та
земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знаходяться поруч та межують між собою. На
даних земельних ділянках знаходиться старий житловий будинок по АДРЕСА_1, який
належить відповідачу відповідно до договору купівлі-продажу від 26.05.2005 року. Поруч з
даним будинком ОСОБА_4 побудовано новий будинок, гараж- літера «Г», льох - літера «Е»,
вбиральня - літера
«Ж», хлів - літера
«Д», також до будинку, що збудував позивач відносяться підвал «А1», веранда
«а», підвал «а 2», відмостка
«1». Даним
новим будинком по АДРЕСА_2 і всіма перерахованими
господарськими будівлями користується і є фактичним власником позивач, як забудовник.
Збудовані позивачем господарські будівлі помилково були визнані та зареєстровані за старим будинком по АДРЕСА_1. ОСОБА_3 купила у дружини позивача ОСОБА_5 1/2 старого
будинку по АДРЕСА_1 і при цьому гараж, льох, вбиральню,
хлів не купляла, ними ніколи не користувалася, так як ці будівлі збудовані
позивачем і відносяться до нового будинку. В грудні 2006 року представник
позивача від імені ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_3 звернулись до державного
нотаріуса, щоб посвідчити угоду по відчуженню зазначених господарських
будівель, але нотаріусом їм відмовлено у оформлені угоди та рекомендовано
звернутись до суду з відповідним позовом. Просить суд визнати частково
недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 26.05.2005 року в
частині продажу гаража літера «Г», льоха - літера «Е», вбиральні літера «Ж»,
хліва - літера «Д» та відповідно витягу з Реєстру права власності на нерухоме
майно на ім'я ОСОБА_3, визнавши право власності на зазначені будівлі за
ОСОБА_4.

В судовому
засіданні представник позивача позов повністю підтримав, пояснивши, що ОСОБА_4
збудував новий будинок та господарські споруди: гараж, льох, вбиральню, хлів по
АДРЕСА_2 поруч з старим будинком по АДРЕСА_1, що належав його дружині ОСОБА_5, яка 26 травня 2005 року продала
частину старого будинку відповідачці по
справі ОСОБА_3 Помилково за старим будинком було визнано гараж літера «Г», льох - літера «Е», вбиральню літера «Ж», хлів - літера «Д», який відійшли згідно договору купівлі-продажу до відповідачки. Зазначені будівлі фактично
належать позивачу, який ними користується, як
власник. При зверненні до нотаріальної контори ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 по питанню відчуження господарських будівель ОСОБА_4 нотаріусом було їм відмовлено і рекомендовано звернутись до
суду. Просить суд визнати частково
недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 26.05.2005 року в частині продажу гаража літера
«Г», льоха - літера «Е», вбиральні літера «Ж», хліва - літера «Д» та відповідно витягу з Реєстру права власності
на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_3,
визнавши право власності на зазначені будівлі за ОСОБА_4.

Відповідачка позов повністю визнала, пояснивши суду, що 26 травня 2005 року вона згідно договору
купівлі-продажу, купила частину старого будинку по АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 з
господарськими будівлями гараж літера «Г», льох - літера «Е», вбиральню літера «Ж», хлів - літера «Д», які були занесені в
інвентарну справу. Фактично дані будівлі вона не
купляла, так як вони належать до нового будинку і власником даних будівель є позивач , який їх будував і який ними
користується. Погоджується на визнання частково недійсним договору купівлі -продажу від 26 травня 2005 року в частині
придбання нею гаража літера «Г», льоха - літера
«Е», вбиральні літера «Ж», хліва - літера «Д» у ОСОБА_5 відповідно до договору від 26.05.2005 року та визнання за позивачем на
праві власності зазначених господарських будівель.

Відповідно до ст.130 ч.4 ЦПК України - ухвалення у попередньому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку,
встановленому ст.174 ч.4 цього кодексу.

Суд вважає, що позов слід задоволити
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності в смт.
Муровані Курилівці по АДРЕСА_2 належить
житловий будинок , що складається з чотирьох житлових кімнат , підвалу «А1», веранди «а», підвалу
«а2», що стверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 12).

Відповідачка відповідно до договору купівлі-продажу від 26.05.2005 року, що посвідчений державним нотаріусом
купила у ОСОБА_5 50% будинковолодіння по АДРЕСА_1. На земельній ділянці, на якій знаходиться згадане будинковолодіння розташовані будинок під літерою «А»,
віранда - літера «а 2», ґанок -літера - «а 3», віранда - літера «а 5», погріб -
літера «Б», сарай - « В», сарай- прибудова -«в», ґанок - «в 1», гараж літера «Г», сарай - літера - « Д», погріб (льох)
- літера «Е», вбиральні - літера « Є», літера «Ж», огорожа «1-2» (а.с.
6).

Відповідно до ст. 331 ч. 1 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Особа, яка виготовила річ зі своїх
матеріалів на підставі договору є власником цієї речі.

Частиною 2 цієї статті визнано, що право
власності на нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Позивач є власником будинку по АДРЕСА_2 в смт. Муровані Курилівці. Як встановлено в судовому засіданні
позивач збудував зі своїх матеріалів гараж літера «Г», підвал (льох) - літера «Е», вбиральню літера «Ж»,
хлів -
літера «Д», якими користується, що підтверджено
ним та відповідачкою.

При оформлені інвентаризаційних справ на будівлі зазначені господарські
будівлі помилково були віднесені до будинку по АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_5 і
яка продала 50% будинковолодіння відповідачці ОСОБА_3

Суд приходить до висновку, що спірні господарські будівлі не належали до
будинку по АДРЕСА_1, а належать до будинковолодіння по
АДРЕСА_2, тобто ОСОБА_4, який їх збудував, однак не
може документально підтвердити свою власність.
Відповідно до ст. 392 ЦУ України   власник майна   може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа,
який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 217 ЦК України недійсність окремої
частини правочину не має наслідком недійсності окремих його частин і
правочину в цілому.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задоволити в
повному об'ємі, відновивши його право
власності на зазначені господарські будівлі.

Керуючись ст.ст.217, 331 ч.1, ч2, 392 ЦК України, ст.ст.130 ч.4, 174 ч.4, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити. Визнати частково недійсним договір купівлі-продажу 50 (п'ятдесят) відсотків будинковолодіння по АДРЕСА_1, який укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчений державним
нотаріусом Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області 26.05.2005 року за реєстром НОМЕР_1 в частині
купівлі- продажу гаража- літера «Г», підвала
(льоху) - літера «Е», вбиральню літера «Ж», сарай (хлів) - літера «Д» та відповідного
витягу з Реєстру права власності на нерухоме майно
реєстраційний номер 10524177 КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» від 12.06.2005 року на ім'я ОСОБА_3 в цій
частині.

Визнати право власності за ОСОБА_4 на господарські будівлі гараж-літера
«Г», підвал (льох) - літера « Е», вбиральню літера «Ж», сарай (хлів) -літера «Д», що знаходяться біля житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_2.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження. Заява та апеляційна скарга подаються апеляційному суду вінницької області через суд,
який ухвалив дане рішення.

Суддя: (підпис)

Згідно:

Голова
Мурованокуриловецького

районного суду           В. Добровольський