Справа № 22ц - 1547/07                                                 Г оловуючий у 1 інстанції:
Категорія:                                                                          Морозова СМ.
УХВАЛА

Іменем України

25 липня 2007 року                                          колегія
суддів судової палати у цивільних

справах
апеляційного суду Луганської області у складі: Головуючого: Маляренко І.Б.
Суддів: Галан Н.М., Медвєдєвої Л.П. За участю секретаря: Кагадій І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луганську

цивільну справу
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення
Артемівського районного суду м. Луганська від 02 лютого 2007 року за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання угоди недійсною,

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 15.06.1998 року їй
належить ½  частина домоволодіння АДРЕСА_1, а друга
половина домоволодіння належала ОСОБА_3

12.07.2005
року ОСОБА_3 продала
належну їй частину будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_4, при цьому ОСОБА_3 не сповістила
її як співвласника будинку в установленому порядку про те, що збирається
продавати належну їй частину будинку, і не запропонувала купити цю частину.

Вважаючи
що діями ОСОБА_3 було порушено її переважне право на купівлю частки у спільній
частковій власності, позивачка просила визнати недійсним договір
купівлі-продажу ½  частини домоволодіння по АДРЕСА_1 від
12.07.2005 року, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, перевести на неї
права та обов"язки покупця.

Оскаржуваним
рішенням у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ставиться питання про
скасування рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 02 лютого 2007
року і ухвалення нового рішення про задоволення позову, виходячи з того, що
судом неповно з"ясовані обставини, що мають значення для справи, має місце
недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав
встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи; судом порушено
норми матеріального та процесуального права.

Обговоривши
доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідача, пояснення осіб, що брали
участь у розгляді справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду
в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, як уже
зазначалося вище, позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вимогами про визнання
недійсним договору купівлі-продажу ½  частини
домоволодіння по АДРЕСА_1 від 12.07.2005 року, укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_6, переведення на неї прав та обов'язків покупця (а.с. 3-4).

Згідно
із ч.4 ст. 362 ЦК України, у разі
продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного
права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього
прав та обов'язків покупця.

Тобто,
саме по собі недодержання вимог ст.362 ЦК
України при продажу учасником спільної часткової власності частки сторонній
особі не є підставою для визнання угоди недійсною, оскільки в разі визнання її
такою сторони повинні бути повернені в первісний стан.

За таких
підстав відмова суду 1 інстанції у задоволенні позову ОСОБА_7 в частині
визнання угоди недійсною є законною і обгрунтованою.

Згідно
із роз"ясненнями Верховного Суду України, викладеними у Постанові його
Пленуму № 20 від 22.12.95 р.(з подальшими змінами) „ Про судову практику у
справах за позовами про захист права приватної власності", при розгляді
позову про переведення прав і обов'язків покупця за договором купівлі-продажу,
укладеним з порушенням права привілеєвої купівлі частки у спільній частковій
власності, слід виходити з дійсної вартості частки на час розгляду справи, і
з'ясовувати, чи спроможний позивач її сплатити.

Доказом цього
може бути внесення позивачем на депозитний рахунок суду суми дійсної вартості частки.

В
матеріалах справи наявні докази надання позивачці і її представнику номеру
депозитного рахунку, на який потрібно вносити відповідну суму ( а.с. 140,
151-153, 188-189).

Згідно
із заявою ОСОБА_1 (а.с. 146), 28.12.2006 року їй було відомо про наявність в
матеріалах справи номеру депозитного рахунку і Акту від 22.12.2006 р.про її
відмову в його отриманні.

На а.с.
187 знаходиться заява ОСОБА_1, яка свідчить про те, що в січні 2007 року на її
адресу на підставі вищезазначеної заяви на її адресу було надіслано копію
депозитного рахунку.

Діючим
законодавством не передбачена необхідність постановления процесуального документу при
наданні позивачу номеру депозитного рахунку або посвідчення його печаткою суду.

Зазначений
рахунок було направлено позивачці, що вона сама підтверджує у особистій заяві
(а.с.187), із супровідним листом, підписаним (як документ вихідної
кореспонденції) головою Артемівського районного суду м. Луганська (а.с. 188).

Незгода
позивачки і її представника з реквизитами наданого їм судом депозитного рахунку
і його оформленням не є підставою для невнесення відповідної суми

Позивачка
і її представник, виходячи із матеріалів справи і пояснень осіб, що брали
участь у справі, наполягали на тому, що дійсна вартість проданої Уг частини
домоволодіння АДРЕСА_1 складає 2663 грн., і звернулися до суду із клопотанням
про визнання її такою, що підлягає сплаті, відносно якого судом 02.02.2007 р.
було постановлено ухвалу (а.с. 191).

При
цьому в суді апеляційної інстанції позивачка пояснила, що в неї при її зарплаті
не було і зазначеної суми, для її отримання вона повинна була б звертатися до
банку за отриманням кредиту.

Свою
відмову у задоволенні позову, суд аргументував тим, що позивачка своїми діями
відмовилася від використання свого переважного права на купівлю Уг частки
будинку за адресою: АДРЕСА_1, і як при пред"явленні позову, так і на час постановления рішення не
внесла на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен
сплатити покупець (а.с. 196).

Повно і
всебічно дослідивши обставини справи і наявні в ній докази, судова колегія
вважає, що право позивачки на привілеєву купівлю частки у спільній частковій
власності дійсно було порушено, і колегія суду погоджується з доводами апелянта
в цій частині.

Але позов не
підлягає задоволенню, оскільки позивачкою за весь час розгляду справи не було
внесено на депозитний рахунок суду навіть тієї суми, яку вона вважала дійсною
вартістю проданої частки будинку.

Доводи
апеляційної скарги цього висновку суду не спростовують.

Що стосується
доводів скарги відносно дій головуючого, то колегія суддів зазначає, що при
незгоді з діями головуючого будь-які особи, які беруть участь у справі, в
порядку ч. З ст. 160 ЦПК

України можуть
подати заперечення на ці дії, ці заперечення вносяться до журналу судового
засідання і про їх прийняття або відхилення суд постановляє ухвалу.

При
відсутності цих заперечень і відповідної ухвали суду колегія суддів позбавлена
можливості перевірити і надати оцінку доводам апеляційної скарги про те, що
свідки виходили з кімнати судді і мали змогу домовитися між собою.

Відсутні
в матеріалах справи і докази того, що суддею було порушено тайну нарадчої
кімнати, а питання про розподіл судових витрат не вирішено судом, оскільки
ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

Інші
доводи апеляційної скарги стосовно допущених судом порушень цивільного
процесуального права не є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. ст. 303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -відхилити, рішення Артемівського
районного суду м. Луганська від 02 лютого 2007 року за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання угоди недійсною - залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності негайно, але протягом двох місяців може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги безпосереднього Верховного Суду України.