Справа №2-728/07
РІШЕННЯ

Іменем          України

«5» лютого 2007 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого     - судді Погрібного C.O.

за секретаря               - Абергард І.В.,

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу
на підставі того, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2000 року, тому
шлюб носить формальний характер. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той
факт, що сторони є різними за характерами людьми, вони мають різні погляди на життя та різні побутові питання. За час
спільного проживання сторони втратили один до одного почуття любові та
поваги, на підставі цього між сторонами постійно відбувалися сварки. Подружні відносини сторони не підтримують з 2000 року, не
ведуть спільне господарство, проживають окремо. Крім того, позивач
фактично створив нову сім'ю.

Представник
відповідача у судове засідання з'явилася, позовні вимоги позивача визнала,
визнала обгрунтованою вимогу про розірвання
шлюбу між позивачем та її довірителькою ОСОБА_2

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із
задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 грудня
1987 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис
НОМЕР_1. Від цього шлюбу є неповнолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюб у сторін є першим.

Сімейні відносини фактично припинені з 2000 року, подружні відносини
сторони не підтримують, спільне господарство не ведеться, сторони проживають
окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони
втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також
єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. На підставі цього
в сім'ї почали виникати конфлікти та непорозуміння з різних причин, постійно
відбувалися сварки, що негативно впливало на вихованні дитини. Крім того,
позивач фактично створив нову сім'ю.

На примирення
сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим,
через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. При
дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання
шлюбу встановлено, що подальше спільне
життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка
та дружини, а також інтересам неповнолітньої дитини.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання
чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з
них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Видатки по
оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах
РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 104,105,110,112 Сімейного кодексу України, ст.
ст. 11, 88, ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174, ст. ст. 213,215 Цивільного
процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану
Одеського обласного управління юстиції 19 грудня 1987 року, актовий
записНОМЕР_1, розірвати. При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1 державне мито у
розмірі 17,0 гривень, ОСОБА_2 - від сплати звільнити. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд
першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.