УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

«5» липня 2007 р.                                                                                        м. Чернівці

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької
області у складі:

Головуючого: Перепелюк Л.М. Суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф. Секретар:
Максименко Д.Р.

За участю: ОСОБА_1., її
представника ОСОБА_2., ОСОБА_3., його
представника ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3 про виділ майна,
що є у спільній власності подружжя та припинення права спільної сумісної власності
на земельну ділянку за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Герцаївського районного суду Чернівецької
області від 23 січня 2007 року, -

встановила:

ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3. про виділ майна, що є у спільній власності подружжя та
припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку. В позові
посилалась на те, що під час їх шлюбу з відповідачем вони придбали у власність
3 земельні ділянки загальними розмірами 0, 2389 га, які розташовані по
АДРЕСА_1. Оскільки шлюб між нею та відповідачем 13.12.2005р. був розірваний, а
правовстановлюючі документи на право власності на земельні ділянки оформлені на
відповідача, просила на підставі ст.372 ЦК України виділити їй у власність 0,05
га земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та Vi
земельної ділянки №2   розміром   0,0319
га   і   0,0375
га  земельної  ділянки
№2,   а   всього

Справа №22ц-232 2007 р.                                                     Головуючий
у І інстанції

Категорія: 34                                                                                     Єфтемій С.М.

Доповідач: Перепелюк Л.М.

2

0,0694 га земельних
ділянок, наданих для ведення особистого селянського господарства та припинити
право спільної сумісної власності на спірні земельні ділянки.

Рішенням
Герцаївського районного суду Чернівецької області від 23 січня 2007 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.
відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить
рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає рішення
незаконним внаслідок неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, невідповідності
висновків суду обставинам справи, порушення та неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права.

Вважає
необгрунтованими висновки суду про те, що 3 земельні ділянки, загальним
розміром 0,2389 га, які були предметом спору, придбані відповідачем до шлюбу і
не є спільним майном подружжя, а є його приватною власністю. Зазначені земельні
ділянки у власність відповідача були набуті в 2002р., тобто під час шлюбу, а тому
є спільною сумісною власністю.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного рішення
суду, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити.

Суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо безпідставності позову
ОСОБА_3. про виділ часки із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя,
припинення права спільної власності на земельну ділянку.

Такий висновок
суду зроблено з врахуванням норм матеріального права, які регулюють
правовідносини, що склались між сторонами, та на підставі доказів,
представлених кожною із сторін.

Відповідно до
ст.86 ч.4 ЗК України право спільної власності на землю посвідчується державним актом на право власності на землю. Як
встановлено судом, державний акт щодо права власності на спірну земельну
ділянку розміром 0,2389 га, що в АДРЕСА_1, виданий 29 листопада 2002р. на ім'я ОСОБА_3., засвідчивши лише
його право власності на зазначену земельну ділянку.

Позивачка ОСОБА_1. не оспорила
його, помилково вважаючи його таким, що засвідчує право спільної сумісної
власності її та відповідача, а тому її позов про припинення спільної сумісної
власності не міг бути задоволений судом першої інстанції.

Твердження
апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при постановленні рішення не
керувався нормами матеріального права і його висновки
не відповідають обставинам справи є надуманими і спростовуються змістом
рішення суду та доказами, що є у матеріалах справи.

За таких обставин рішення суду, яке
постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права не може бути
скасоване.

3

Керуючись ст.ст.
209, 218, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Герцаївського районного суду Чернівецької області від 23 січня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.