overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№ 2-10/2007 p.
2007 року                 Краснопільський районний суд Сумської області в
головуючого       судді Щербина А.С.
при секретарі                    Авраменко О.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Краснопілля справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та
відповідачем, мотивуючи свої вимоги
тим, що сторони мають різні погляди на життя, між ними відсутні сімейне тепло, взаєморозуміння та тим, що відповідач має стосунки
з іншою жінкою, тому шлюб сторін існує лише формально і
створює ряд негативних наслідків для позивачки.
Позивачка в судовому засіданні свої
Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього
надійшла заява, в якій він просить суд дану справу
розглядати без його участі (а.с. 17).
Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05
року (а.с.9), від даного шлюбу мають дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), батьком яких є відповідач по справі. Діти
проживають разом із позивачкою і
повністю знаходиться на її утриманні (а.с.8). Відповідач порушує подружню вірність, інколи виявляє схильність до надмірного
вживання алкогольних напоїв, що робить неможливим відновлення та подальше
підтримання взаєморозуміння, а також нормальних стосунків подружжя, тому шлюб сторін існує лише
формально. Суд вважає, що сім'я сторін фактично
розпалася остаточно.
Заходи, вжиті судом до збереження сім'ї, а саме, строк
наданий для примирення, позитивних наслідків не дали, оскільки сім'я сторін
існує лише формально і зберегти її передбаченими законом
способами немає можливості.
Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з
подружжя чи інтересам дітей сторін.
Суд вважає, що подальше сімейне проживання і збереження
шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивачки,
тому шлюб підлягає розірванню.
Суд вважає, що витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в державному
органі реєстрації актів цивільного стану
повинні бути покладені на відповідача в сумі 17 грн., оскільки з позивачкою проживають діти сторін від спільного шлюбу.
Керуючись ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.10, 60,
212, 215, 224-228 ЦПК України суд,-
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований
відділом РАЦС Краснопільського райуправління юстиції Сумської області 05
червня 1999 року, актовий запис НОМЕР_1.
Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в сумі 17
гривень на користь держави покласти на відповідача - ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом
стороною його копії.
Справа №2-415/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007
року Фастівський міськрайонний суд в складі головуючого
судді Березовенко Р.В., при секретарі Омельчук С.А., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на
те, що подружнє життя не склалося через
різні характери та погляди на життя, через це сім'ю зберігти не можливо,
тривалий час сторони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, примиритися не бажають, тому просить шлюб
розірвати.Діти за взаємною згодою залишаються проживати з ним.

Відповідачка позов визнає, примиритися не бажає, згодна
на розірвання шлюбу, просить розглядати справу без
її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.1, 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку встановленому ст. 174
ЦПК України. Згідно з ч. 4
ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі
зареєстрованому 08 квітня
1989 року
Відділом РАГС Фастівського
міськвиконкому Київської області, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис НОМЕР_1.

Від подружнього життя у них народилися доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В останній час стосунки між позивачем та відповідачкою
погіршились та призвели до того, що
відповідачка залишила сім"ю, тривалий час сторони проживають окремо,
подружніх стосунків не підтримують, не спілкуються,
примиритися не бажають. За взаємною згодою діти будуть проживати з позивачем, а
відповідачка буде надавати матеріальну допомогу на їх утримання добровільно. А
тому, згідно ст. 112
СК України, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде
суперечити інтересам сторін, шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 10,
60, 121 ЦПК України, ст.ст.110,112
СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08 квітня 1989
року Відділом РАГС Фастівського міськвиконкому Київської
області, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис НОМЕР_1 - розірвати.

Неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на виховання батьку - ОСОБА_1.

Сторони звільнити від сплати
державного мита.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10 денний строк, з дня його проголошення, заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції.
Справа
2 - 404/2007 p. РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
19 лютого   2007 року Фастівський міськрайонний суд
Київської області в складі:
головуючої судді Лаврік В.В..
при секретарі       Вишняк Л.В., розглянувши у попередньому
судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про        розірвання шлюбу,-
Позивачка звернулась
до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з
відповідачем не підтримує подружніх стосунків з
відповідачем з 23 лютого2006
веде спільного господарства,
В     судовому
засіданні   позивачка   підтримала
свої позовні вимоги, і пояснила, що ,
фактично сім"я розпалась,через різні характери та
погляди на життя і примирення не
можливо. В сім"ї виникали сварки та непорозуміння.
попередньому судовому    засіданні позов
визнав,  і пояснив  суду,
примирення не можливо.Суд, вислухавши пояснення сторін , вивчивши
справи вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18 листопада 2005
року у виконкомі М.Снітинської сільської ради
Фастівського району Київської області був зареєстрований
шлюб між позивачкою    та
Сторони  не  проживають
разом,  не     ведуть
спільного  господарства,  не
підтримують подружніх стосунків.
Таким чином,   суд
приходить до висновку, що сім"я розпалась і подальше збереження її є
Відповідно до ст. 112
Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей,
що мають істотне значення.
визнанні   позову   ухвалюється
судове   рішення   в
порядку,встановленому ст. 174 ЦПК України,відповідно до якого визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає задоволенню в
Керуючись ст.ст. 10,11.
ч.4 ,209,212-220 ЦПК
України, ст. 110, 112 Сімейного
України, суд,-
Шлюб, зареєстрований 18 листопада 2005 року у виконкомі М.Снітинської
сільської ради Фастівського району Київської області актова запис НОМЕР_1 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2   - розірвати.
При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Стягнути з
ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в розмірі 17 грн. звільнивши від сплати ОСОБА_1
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції.
Справа №   2-434/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

5 березня 2007 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Лаврік В.В.,

при секретарі       Вишняк Л.В.., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що відповідач

будучи зареєстрованим в будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 що
належить їй на

праві власності з 2005
року  в будинку не  проживає . Під час укладення договору  купівлі

продажу
вказаного   будинку  ОСОБА_2
пообіцяв   знятись   з
реєстраційного   обліку  до

25.12.2005 року, проте умови договору не
виконав до теперішнього часу.

В суді позивачка
підтримала свої позовні вимоги, і пояснила   суду, що відповідач не

користується житловим приміщенням більше  1
року, місце перебування його не відомо, в

будинку    не
проживає, а    тому    його
необхідно визнати таким, що втратив право

користування житлом.

Відповідач  в
судове засідання не з'явилась, місце знаходження останнього   невідомо, про

що мається довідка виконавчого комітету Фастівської
міської ради..

При таких обставинах в суду є всі
підстави слухати справу у відсутності відповідача..

Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  вивчивши

письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що
17.11.05 року
позивачка придбала у відповідача ОСОБА_2

відповідно до договору купівлі продажу житловий будинок НОМЕР_1 по АДРЕСА_1. Під
час укладання вказаного договору відповідач зобов'язався

знятися з рестраційного обліку до 25.12.2005 року. В
листопаді    2005 році  після продажу

будинку відповідач забрав всі свої особисті речі і виїхав
з будинку   на інше постійне місце

проживання., проте умови договору
купівлі продажу відповідач не виконав і з реєстраційного

обліку не знявся до теперішнього
часу.

Відповідно до ст.  71
Житлового Кодексу України    відповідач втратив    усі права на

реєстрацію
по   вказаній   адресі.та
втратив   право   користування      вказаним
житловим

приміщенням..

Керуючись ст.ст. 10, 11 .,60,
209, 212,213, 214, 220 ЦК України, ст. 71, 72 Житлового Кодексу

України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким,
що втратив право користування житловим приміщенням в будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, і
зобов"язати ОСОБА_2 знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному
порядку до Апеляційного суду Київської

області шляхом подачі в 10 денний термін заяви про апеляційне оскарження і поданням

після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

6 березня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Патрюка
М.В.,        Пшонки М.П.,        Романюка Я.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Миколаївської міської ради
про визнання права користування жилим приміщенням та за зустрічним позовом
виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про виселення, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва
від 20 червня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 6
жовтня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

в грудні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до виконавчого
комітету Миколаївської міської ради про визнання права користування жилим
приміщенням, посилаючись на те, що  з
2003 року проживає у спірній квартирі, куди вселилася до свого чоловіка, який у
2005 році помер.

В
березні 2006 року виконавчий комітет Миколаївської міської ради звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про виселення, посилаючись не те, що
відповідач зареєстрована з 1986 року за іншою адресою, не вела спільного
господарства із померлим та не сплачувала комунальні платежі за спірне житлове
приміщення.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2006 року ОСОБА_1 у
позові відмовлено. Позовні вимоги виконавчого комітету Миколаївської міської
ради задоволено.

Ухвалою
апеляційного суду Миколаївської області від 6 жовтня 2006 року це рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
зазначені судові рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального та
матеріального права.

Згідно
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального  чи
процесуального  права і не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права і підстави для їх скасування
відсутні.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Касаційна
скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані рішення залишенню без змін.

Керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 6 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
М.В. Патрюк

М.П.Пшонка

Я.М.Романюк
РІШЕННЯ                             Справа № 2-311/07

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

8 лютого 2007 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого - судді БОРИСОВОЇ Л.Б. при
секретарі ІГНАТЕНКО Т.П., розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м.Фастові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КОЖАНСЬКОЇ
СЕЛИЩНОЇ РАДИ про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив: ОСОБА_1 звернулась до суду з
вищевказаним позовом,посилаючись на те,що вона фактично прийняла спадщину після
смерті матері та брата, який не мав спадкоємців першої черги,однак, своєчасно вона в нотаріальну контору з заявою про
прийняття спадщини не звернулась,тому зараз не взмозі належним чином
оформити свої спадкові права.

Представник
відповідача в судове засідання не з"явився. Кожанська
селищна Рада письмово просить розглядати справу без участі її представника, заперечень проти задоволення позову не має.

Судом встановлено,що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати
позивачки - ОСОБА_2,
якій належала половина будинку АДРЕСА_1, та яку вона заповіла в 1980
році позивачці.. Друга половина будинку належала
брату позивачки - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Останній не мав спадкоємців першої черги.

Позивачка як
єдина спадкоємиця, фактично прийняла спадщину, яка залишилась і
після смерті матері і після смерті брата- поховала обох власним коштом,
доглядає за будинком, обробляє сад і город, тощо,-однак, своєчасно не
звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою.До того ж відсутні
документи РАГС, якими б підтверджувались родинні стосунки позивачки з померлим
братом.Інших спадкоємців померлі не мали.

Наведене підтверджується копіями свідоцтв про смерть
спадкодавців, про народження та шлюб позивачки, копією заповіту матері на її
ім"я,довідкою БТІ та довідками Кожанської селищної Ради про те,що померлий ОСОБА_3 був дійсно рідним
братом позивачки, що позивачка фактично вступила в управління спадковим
майном, яке залишилось і після смерті матері і після смерті брата.

Аналізуючи зібрані у справі докази,
суд вважає їх достовірними, а позовні вимоги -
обгрунтованими та доведеними.

Керуючись
ст.ст. 10,15,57 ЦПК,534,548,549 ЦК України в ред. 1963 року, суд,-

ВИРІШИВ: Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок НОМЕР_1 з надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.
Справа № 2-219/07 p. РІШЕННЯ ім"ям України
06 лютого 2007 року.
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
судді Панасюка С.П.,
при секретарі: Лисовець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів,
посилаючись на те, що відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстровано 16 квітня 2004 року відділом РАГС Фастівського
міського управління юстиції Київської області, актовий запис НОМЕР_1. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач
зазначила, що син проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач
ніякої матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає, тому просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно на утримання
В судовому
засіданні позивач вимоги підтримала, пославшись на вищевказані обставини.
Відповідач позов визнав.
Суд вислухавши
сторони, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач добровільно
матеріальної допомоги на його утримання не надає. Позивач просить стягнути
аліменти на утримання дитини у частці від заробітку, тобто 1/4 частину.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані
утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ст. 183 СК України, частка від заробітку
батька (матері) яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається
судом.
Суд погоджується
з вимогою позивача щодо стягнення аліментів у частковому відношенні до
заробітку і вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини
Також суд, вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в
частині стягнення аліментів на утримання дитини, відповідно до
ст.ст.180, 182, 183 СК
України, ст.ст. 10,11,60,209,213,215,367
ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця:м.Фастів
Київської області, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
проживаючої: АДРЕСА_2, аліменти
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку, починаючи з 09 січня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з відповідача в доход держави держмито в сумі 51 гривня.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання
Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення та апеляційної скарги
на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.
районний суд Львівської області СУДОВИЙ НАКАЗ
9 січня 2007 року                                                                             Номер
справи 2 н - 3/2007
Суддя Городоцького районного суду Львівської області    Каралюс В.М. розглянувши заяву ВАТ
"Львівгаз" в особі філії "Городоцьке УЕГГ про стягнення боргу на
підставі ст.ст. 96,98,99 ЦПК України,
1.    Стягнути з                    ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.
найменування ) боржника
___________  АДРЕСА_1_______________________________________________________________
місце проживання або місце знаходження боржника
розрахунковий рахунок боржника (юридичної особи) в установі
банку, з якого потрібно стягнути кошти
- ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності (для юридичних осіб),
індивідуальний код (для фізичних осіб-платників под.
на користь            ВАТ "Львівгаз" в особі
філії "Городоцьке УЕІТ", м.Городок__________
вул.Перемишльська, 102 Льв. обл._______________________________________________________
розрахунковий рахунок стягувача
(юридичної особи) в установі банку, на який потрібно стягнути кошти за
наявності - ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності (для
юридичних осіб), індивідуальний код (для фізичних осіб-платників под.
__________________ 591 (п'ятсот дев'яносто
одну) гривню 77 копійок_________________________
указати що саме, суму у гривнях цифрами і прописом
з боржника на користь стягувача______ 40 (сорок)___________________________
указати суму в гривнях та прописом
____________ гривень   50
копійок судових витрат, що були останнім сплачені при подачі заяви.
Стягнути з боржника на користь
держави судовий збір____ грн._____ коп.
Судовий наказ після набрання ним
законної сили видати стягувачу.
Суддя___________ __________________________ В.М.Каралюс___________
ініціали, прізвище судді, який видав судовий наказ
Місце печатки суду
Згідно із статтей 104 Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК України) боржник має право в разі абезпечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання
судовою наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 105 ЦПК України у разі ненадходження заяви від
боржника протягом трьох днів після закінчення
строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником копії наказу
судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для
пред"явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений
строк, розглядається судом протягом п'яти днів з дня її надходження без
судового розгляду і виклику сторін, про що постановляється ухвала, якої
стосується судовий наказ (стаття 106 ЦПК України).
Судовий наказ набрашчиниості     "24" січня__________________ 2006 року.