УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА Іменем       України

25  січня  2007     року                  апеляційний
суд  Житомирської  області

в  складі:    головуючої
-  судді
Косигіної  Л.М.

суддів:                                    Жигановської  О.С,   Микитюк  О.Ю.

при  секретарі                        Ільбицькій  Т.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової
репутації та відшкодування матеріальної
та  моральної  шкоди

за
апеляційною  скаргою  ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області від 04  вересня  2006
року,   -

встановив   :

В лютому 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 06.09.2005 року відповідачі
через народного депутата України ОСОБА_6 на ім'я
міністра оборони направили листа за НОМЕР_1, в якому вказували на протиправність дій позивача по
відношенню до офіцерів та керівників місцевої влади. Оскільки інформація
викладена в листі не відповідає дійсності, носить наклепницький характер,
внаслідок чого були принижені його честь, гідність та ділова репутація, тому
ОСОБА_1 просив суд спростувати поширення даних відомостей шляхом зобов'язання
народного депутата України ОСОБА_6 направити на ім'я Міністра оборони України
відповідного звернення щодо відклику надісланого ним за підписами відповідачів
листа НОМЕР_1   від  06.09.2006  р.

В квітні 2006
року ОСОБА_1 збільшив свої позовні вимоги та просив стягнути на відшкодування
моральної шкоди з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 по 7000
грн. з кожного, з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 по 1500 грн. з кожного. Також просив
стягнути з відповідачів в солідарному порядку матеріальну шкоду в сумі 297 грн.
80 коп., що складається з витрат, пов'язаних з явкою до суду та витрат в
зв'язку з відривом  від  звичайних
занять   а.с.   106-107.

В травні 2006 року позивач
подав заяву про збільшення розміру матеріальної шкоди та просив стягнути з
відповідачів 347 грн. 10 коп. а.с.   135.

Рішенням
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від  04  вересня  2006
року  в  задоволені
позову  відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати дане рішення та ухвалити нове про задоволення
його позовних вимог в повному обсязі. Апелянт посилається на порушення судом
норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду
фактичним обставинам.

Скарга  не
підлягає  задоволенню  з
наступних  підстав.

Справа  №  22-ц/215                        Головуючий  у
суді   1-ї
інстанції
Лешко  C.M.

Категорія  27                                     Суддя-доповідач  Косигіна
Л.М.

Зі змісту ст. 277 ЦПК України
вбачається, що підставою виникнення права на спростування неправдивої
інформації є правопорушення. Таке право
виникає  тільки  за
наявності  наступних  умов:

поширення
інформації     про    особу,
тобто    доведення    її
до    відома

третьої  особи  будь-яким
способом;

·
інформація
повинна  бути  неправдивою;

·
інформація
повинна  порушувати  особисті
немайнові  права  особи. Відповідно    до
вимог    ст.     40    Конституції    України
усі    мають    право

направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення
або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані
розглянути звернення  і  дати
обґрунтовану  відповідь  у
встановлений  законом  строк.

Встановлено, що 06.09.2006 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 через
народного депутата України ОСОБА_6 звернулись до Міністра оборони України з
листом за НОМЕР_1. У
зверненні відповідачі просили перевірити деякі обставини з приводу балотування
ОСОБА_1 на посаду міського мера та у депутати, його перехід з однієї партії до
іншої, незаконного отримання посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЄС, з
приводу чисельних звернень до суду з різних підстав в тому числі про захист
честі і гідності, з приводу порушення проти ОСОБА_1 кримінальної справи та
інше. Крім того вони просили надати правову оцінку діям ОСОБА_1 а.с. 11-13.
По даному зверненню проводилась перевірка а.с.
49-52, про результати якої повідомлялись   заявники
а.с.   14-15.

Враховуючи
наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідачі звернулися до
Міністра оборони України не з метою доведення поширення певних відомостей до
громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це
особами, що з огляду на рішення Коституційного Суду України від 10.04.2003 року справа № 1-92003 не є
поширенням  неправдивої  інформації.

Також право на
власне судження, можливість його висловлювання, оцінки думки, що, власне і було
зроблено відповідачами гарантоване ст. 10
Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка, відповідно до ст. 9 Конституції
України, є частиною національного законодавства України. Це право закріплено і
в ст. 34 Конституції
України. Оцінка є ставленням особи до певного явища або події, висловленням її
поглядів або переконань. З огляду на це, висловлювання відповідачами в листі до
Міністра оборони України оціночних суджень дій ОСОБА_1 не може бути визнано
поширенням недостовірної інформації в контексті вимог ст. 277 ЦК України. В
зв"язку з цим на відповідачів не може бути покладений обов"язок
доказування правдивості зроблених ними оцінок, припущень, висловлених  переконань.

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність
заявленого позову про захист честі, гідності і ділової репутації та відмовив у
його задоволенні. Вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди
носять похідний характер, тому  також  не
підлягають  задоволеню.

Доводи   апеляційної
скарги   висновків   суду
не   спростовують,   підстав для
скасування  рішення  немає.

Керуючись ст.
ст. 209, 218, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,   319,
324,   325  ЦПК  України,   апеляційний
суд,   -

ухвалив   :

Апеляційну  скаргу
ОСОБА_1  відхилили.

Залишити
без     змін    рішення
Коростенського    міськрайонного     суду Житомирської   області
від  04
вересня  2006
року.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної   сили.