Справа № 22-Ц-0684.                                                                                  Головуючий у 1-й інстанції - Бойко М.Г.
Доповідач - Суханова Є.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

15
березня 2007 року колегія судців судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого-Приходька
К.П.,

суддів-Суханової
Є.М., Яворського М.А.,

при
секретарі- Зозулі Н.С.,

розглянула матеріали з апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу Таращанського
районного суду від 25 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
відшкодування майнової та моральної шкоди;

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
Таращанського районного суду Київської області від 25 грудня 2006 року було
прийнято відмову позивача від позиву. Позовна заява позивача була залишена без
розгляду.

Стягнуто
з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. судові витрати , пов"язані з розглядом
справи (надання правової допомоги) в розмірі 1000 грн.

Не
погодившись з ухвалою суду, в частині стягнення з нього судових витрат,
апелянт-позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить ухвалу суду
скасувати частково в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2. судових
витрат в --  розмірі 1000 грн.

Колегія
суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що вона частково
обґрунтована та підлягає частковому задоволенню.

На
підставі вимог частини 1 ст. 89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову
понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за
його заявою стягуються з позивача.

У
зв"язку з наведеним, суд обгруновано стягнув судові витрати з позивача на
користь відповідача, та суд врахував наявність доказів у справі, які призвели
до стягнення суми судових витрат з позивача, що обґрунтовано доказами.

Так, суд
стягуючи з позивача 1000 грн. послався на наявність в матеріалах справи
квитанції-розписки (а.с. 83) про отримання адвокатом ОСОБА_3. від відповідачки ОСОБА_2. 1000 грн. Ця
квитанція-розписка зареєстрована в журналі обліку адвоката, крім цього,
зазначений гонорар адвоката був зазначений в договорі про надання правової
допомоги. Крім цього, ці документи підверджуються й наявністю заперечень на
позовну заяву (а.с.79), за що позивачка згідно з договором повинна була
сплатити 500 грн., а також адвокат приймала участь в попередньому засіданні, що
підтверджено протоколом судового засідання, за що відповідачка теж повинна
сплатити 500 грн. Тобто сума понесених відповідачкою витрат на правову допомогу
перевірена судом та не спростовано апелянтом.

Апелянт
посилається також на те, що отримання правової допомоги це не обов"язок
відповідачки, а її право, тому він не має наміру сплачувати гонорар за послуги
адвокату. Колегія суддів не може прийняти ці посилання апелянта до уваги

бо вони не ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства. Відповідачка використала своє право щодо отрмання
правової допомоги й ця позиція підтверджена вимогами законодавства.

Постановляючи ухвалу, суд керувався вимогами ст. 207 ЦПК
України, про залишення позовної заяви без розгляду у разі відмови від позову
позивача, не    звернувши уваги на те, що
ця стаття регламентує процес розгляду справи у судовому засіданні, а не під час
до судового розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України
ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від
позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку,
встановленому статтями 174 та 175 цього Кодексу.

Суд не звернув уваги на вимоги ч.3 ст. 174 ЦПК України,
на підставі якої у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про
закриття провадження по справі. Ухвалою Таращанського суду, що оскаржується
було прийнято відмову позивача від позиву та позовну заяву залишено без
розгляду, що суперечить вимогам чинного законодавства.

На підставі вимог ст. 312 п.2 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції та постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформулював
суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

У зв"язку з тим, що суд при постановленні ухвали
порушив норми процесуального права, ухвала підлягає скасуванню.

На підставі наведеннного, керуючись
ст. 130,174,312 ЦПК'; України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Ухвалу
Таращанського районного суду від 25 грудня 2006 року скасувати в частині
залишення позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування майнової та моральної шкоди
без розгляду та ухвалити нову.

Закрити
провадження по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування майнової та
моральної шкоди у зв"язку з відмовою цозивача від позову.

В іншій частині ухвалу суду
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох мїсяців.