УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року місяця серпня дня 01 колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді                                  Іващенко
В.В.

Суддів                                                       Летягіної
О.В.

Дєдєєва Ю.С.

При секретарі            Галіч Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу,

за апеляційною
скаргою ОСОБА_2,

на рішення
Бахчисарайського районного суду АР Крим від 19 березня 2007 року,

встановила:

у вересні 2005 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

Позов мотивовано тим, що вони з відповідачем уклали договір позики у формі
розписки, за умовами якого він надав ОСОБА_2 у борг 36 700 грн., які той зобов'язався повернути до
16.08.2005 року, але гроші своєчасно не повернув, став ухилятися від виконання
зобов'язання.

Рішенням Бахчисарайського районного суду АР Крим від 19 березня 2007 року
позов ОСОБА_1 - задоволено.

Постановлено: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором
позики у сумі 36 700 гривень, судові витрати: судовий збір у сумі 367 гривень,
витрати на викликання відповідача до суду у сумі 252 грн.

З ОСОБА_2 стягнуто 30 грн. - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду таким,
що постановлено з порушенням вимог матеріального і процесуального права,
просить його скасувати, та направити справу до суду першої інстанції на новий
розгляд.

На думку апелянта, суд порушив 129 Конституції України щодо гласності,
змагальності судочинства та рівності сторін перед судом, а також ч. 1 ст. 6
Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод відносно права
на справедливий суд при рішенні спору про цивільне право, включаючи право кожної
з сторін бути присутньою у суді.

Крім того суд порушив ст.ст. 10, 27, 31 ЦПК України, порушивши його права,
як відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову, брати
участь у судовому засіданні, надавати докази його неповинності, брати участь в
їх дослідженні, заявляти клопотання, надавати пояснювання суду, надавати свої
доводи, міркування та заперечення
заявляти зустрічні    вимоги.

Справа №
22-ц-37262007р

Зокрема апелянт посилається на те, що порушена ст. 6 ЦПК України щодо його
права на інформацію про час та місто розгляду справи.

Суд порушив ст. 207 ЦПК України, відповідно до якої суд
може залишити позов без розгляду тільки у випадку повторної неявки позивача в
судове розглядання, який був належним чином повідомлений про дату розгляду
справи у суді.

Також суд порушив ст. ст. 160, 207 ЦПК України, тому що судовий розгляд не
було спрямовано на забезпечення повного та об'єктивного з'ясування усіх
обставин цієї справи.

Заслухавши доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не є обґрунтованою і не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив із того, що позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені
договором. Відповідач ОСОБА_2
ухиляється від виконання свого зобов'язання за договором позики, строк
виконання зобов'язання за яким закінчився.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони
відповідають обставинам справи, ґрунтуються на правильному визначенню змісту і
характеру виниклих між сторонами правовідносин, правильному застосуванню норм
матеріального і процесуального права.

Як пояснив у судовому засіданні представник ОСОБА_2, відповідач не
заперечує, що саме він підписав розписку, але не бажає виконувати свій
обов'язок щодо повернення суми боргу в зв'язку з тим, що боргові зобов'язання
виникли із інших договірних зобов'язань.

Але особливістю договору позики й є та обставина, що будь-який борг може
бути оформлений у вигляді договору позики, навіть якщо він виник з іншого
зобов'язання. Така можливість випливає із змісту ч.2 ст. 604 ЦК України:
зобов'язання припиняються за домовленістю сторін про заміну первісного
зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

За таких обставин довід апелянта про відсутність правових підстав для
стягнення з нього суми боргу є хибним і не приймається судовою колегією.

Колегія суддів не приймає до уваги довід апеляційної скарги про неналежне
повідомлення відповідача про час і місце судового засідання, оскільки в
матеріалах справи є відомості належного повідомлення ОСОБА_2 телеграфом,
поштовими відправленнями, навіть через друкований орган - „Урядовий
Кур"єр" ( арк. сп.95-99, 104-110).

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду та не свідчать про неправильність
ухваленого судом рішення, що згідно з ч.І ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги.

Враховуючи наведене і керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ч.І,314, 315
Цивільного процесуального Кодексу України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бахчисарайського районного суду АР Крим від 19 березня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.

Справа №
22-ц-37262007р.