Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

====================================================================

18 грудня 2007 року           Ялтинський міський суд Автономної
республіки Крим у складі судді: Кайро І.А. при секретарі: Рябцевої А.С.  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі Ялтинського міського суду цивільну справу за позовом Заступника прокурора
м. Ялти в інтересах Держави в особі
Державної інспекції з контролю за використанням  та охороною земель Автономної Республіки Крим,
Ялтинської міської ради  до ОСОБА_1про
звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора м. Ялти, діючий в
інтересах Держави в особі Державної інспекції з контролю за
використанням  та охороною земель Автономної
Республіки Крим, Ялтинської міської ради, просить суд зобов'язати відповідачку
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,08 га, що
розташована за адресою:АДРЕСА_1, шляхом знесення капітальної споруди літ. А
площею 90,2 м. кв., та огорожі у вигляді металевою сітки за її власний рахунок.
При невиконані рішення суду провести звільнення ділянки Ялтинською міською
радою, зі стягненням витрат з відповідачки.

Вимоги мотивує тим, що працівниками
Державної інспекції з контролю за використанням
та охороною земель АРК, в ході проведення перевірки дотримання вимог
земельного законодавства у жовтні 2007 року, було виявлено, що відповідачка
ОСОБА_1. використовує земельну ділянку за адресою:АДРЕСА_1, без
правовстановлюючих документів, та яка ні у власність, ні в користування
ОСОБА_1. не передавалась і на якій розташована самочинно збудована споруда і
огорожа.

Представник позивача
Державної інспекції з контролю за використанням
та охороною земель АРК позов підтримав, при тому  пояснив, що відповідачка була притягнена до
адміністративної відповідальності за використання земельної ділянки без
відповідного дозволу.

Представник Ялтинської
міської ради позов не підтримав та пояснив, що до компетенції міської ради
входить надання громадянам у власність земельних ділянок. У даному випадку
відповідачка звернулася до ради із заявою про надання землі у власність, у
зв'язку з чим вони не підтримують позов про звільнення земельної ділянки. До
того ж,  рішення про знесення самовільно
побудованого будинку відносно відповідачці не приймалося.

Позивачка
ОСОБА_1. позов не визнала та пояснила, що будучі членом садового товариства на
спірної земельної ділянки побудувала садовий будинок, яким користується
тривалий час. Вона зверталася до Ялтинської міської ради із заявою про надання
їй у власність земельної ділянки, на що їй був даний дозвіл про збір необхідних
документів. Вона дійсно притягувалася а адміністративної відповідальності за
самовільне використання земельної ділянки, і вона сплатила штраф. Оскільки вона
відкрито користується земельною ділянкою, то вважає що має право на її
отримання у власність

Суд,
вислухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню по наступним підставам.

Згідно
ст. 13 Конституції України, земля, що знаходиться в межах території України, є
об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи державної влади і органи місцевого
самоврядування.

На
підставі п.12 Перехідних положень до розмежування  земель державної і комунальної власності  повноваження
по розпорядженню землями в межах населених пунктів , крім земель наданих
у приватну власність та земель на яких розташовані державні , у тому числі
казенні, підприємства, господарські товариства , у статутних  фондах
державі належить  частки (акції,
паї), здійснюються відповідними сільським , селищними, міськими радами, а не
границь відповідними органами міської ради.

На
підставі ст.121 Конституції України на прокуратуру покладено функції здійснення
представництва інтересів держави в судах у випадках, передбачених законом.

Згідно
ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною
земель»  державний контроль за
використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган
виконавчої влади із питань земельних ресурсів.

На
підставі п.п.»а», «д», ст.6  Закону
України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до
повноважень спеціально уповноважених органів
виконавчої влади  з питань
земельних ресурсів належить здійснення
контролю за використанням та використанням і охороною земель у частині
додержання  органами державної влади і
органами місцевого самоврядування  вимог
земельного законодавства України, встановленого порядку набуття та реалізації
права на землю, та  вжиття відповідно до
закону заходів, що до повернення
самовільно зайнятих земельних
ділянок, їх власникам або користувачам.

Таким
органом на території АР Криму є Державна інспекція з контролю за використанням
та охороною земель АР Крим, що діє відповідно до Положення  про Державну інспекцію з контролю за
використанням і охороною земель.

Згідно п.п.1,2 ст.152
Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам і юридичним особам
рівні умови захисту прав власності і власник земельної ділянки має право
вимагати  усунення будь-яких порушень
його прав на землю, адже якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням  право володіння  земельною ділянкою.

На підставі ст.212 Земельного кодексу
України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам
землі  або землекористувачам без
відшкодування витрат за час незаконного користування.

Статтею
125 ЗК України передбачено право власності та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем
документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування
земельної ділянки, та його державної реєстрації. Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі ( на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється.

Згідно
ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Судом
встановлено, що за результатами перевірки дотримання вимог земельного
законодавства, в жовтні 2007 року, Державною інспекцією з контролю за
використанням  та охороною земель
Автономної Республіки Крим було встановлено, що відповідачка ОСОБА_1.,
самовільно зайняла та використовує земельну ділянку орієнтовною площею 0,08 га,
яка розташована за адресою:АДРЕСА_1. На даній земельній розташована капітальна
споруда літер А площею 90,2 кв.  м., та
огороджена вона металевою сіткою.

По
даному факту, уповноваженими співробітниками Державної інспекції з контролю за
використанням та охороною земель АР Крим складено акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від 5 жовтня 2007 року, у якому встановлено факт
самочинного зайняття земельної ділянки. Був складений протокол про
адміністративне правопорушення від 5 жовтня 2007 року і постановою від 8 жовтня
2007 року відповідачка була  притягнута
до адміністративної відповідальності по ст.. 53-1 КпАП України  , та на неї був накладений штраф у сумі 170
гривен, який вона сплатила.(а. с. 4-7).

Вказані
обставини у судовому засіданні не заперечувалися позивачем і  відповідачкою ОСОБА_1.

Таким
чином, судом встановлено, що відповідачка користується самочинно зайнятою  земельною ділянку орієнтовною площею 0,08 га,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Разом із
тим, судом встановлено, що на самочинно зайнятій відповідачкою  земельній ділянці орієнтовною площею 0,08 га,
яка розташована за адресоюАДРЕСА_1, розташований самочинно збудований будинок
літ. «А» площею 90,2 кв. метри , а також металева огорожа.

Частиною 1 ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно вважаються самовільним будівництвом, якщо вони
побудовані або будуються на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети, чи
без належного дозволу чи необхідним образом затвердженого проекту.

Таким
чином, суд вважає, що позов Заступника прокурора м. Ялти в інтересах Держави в
особі Державної інспекції з контролю за використанням  та охороною земель Автономної Республіки Крим
про звільнення самочинно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинного
збудованих споруд і огорожі підлягає задоволенню.

Доводи
відповідачки , що вона давала заяву на отримання спірної земельної ділянки до
Ялтинської міської ради, та їй було узгоджено збір первинних документів,  суд не може взяти до уваги, оскільки у
порядку встановленому законом Ялтинська міська рада не приймала рішення про
надання дозволу на складання проекту відводу, позитивні висновки від
компетентних органів нею не отримані, державний акт на право власності на
земельну ділянку їй не видавався . Намір відповідачки у майбутньому
приватизувати самочинно зайняту земельну ділянку суд не може взяти до уваги.
Будь - яких доказів правомірності возведення будівлі відповідачкою також суду
надано не було.

Крім
того, суду не було надано будь - яких доказів того, що спірна земельна ділянка
надавалася у користування садового товариства , членом якого вона є.
Відповідних рішень по даному питанню Ялтинська міська рада не приймала, а
спірна земельна ділянка відноситься до земель багатоповерхової забудови.

Вимоги
прокурора відносно відшкодування витрат по виконанню рішення суду, у разі його
невиконання відповідачкою, не можуть бути
задоволенні судом , оскільки вони передбачені ст.. 45 Закону України
«Про виконавче провадження» і відносяться до витрат виконавчого провадження.

Судові
витрати у сумі 16 гривень,  підлягають
стягненню із відповідачки на користь Держави у відповідності до ст.. 88 ЦПК
України .

На
підставі викладеного, керуючись ст. 13 Конституції України, ст.. ст.. 125, 126,
152, 212 Земельного кодексу України, ст. 376 ЦК України, , ст.ст.5,6 Закону
України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» ст. ст.
10, 60, 174, 212, 213, 215, 217, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов
Заступника прокурора м. Ялта діючого в інтересах Держави в особі Державної
інспекції з контролю за використанням  та
охороною земель Автономної Республіки Крим - задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_1звільнити самовільно зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,08
га, яка розташована за адресоюАДРЕСА_1, шляхом знесення капітальної споруди
літер «А» площею 90,2 кв. м, та огорожі у вигляді металевою сітки за її власний
рахунок

У
задоволенні решти позовних вимог заступника прокурора м. Ялти  про відшкодування витрат - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь держави судовий збір у сумі 8 гривень 50 копійок, та витрати
на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7 гривень 50
копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд АРК через Ялтинський міський суд в строки та порядку,
передбаченими ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя

Ялтинського
міського суду
І.А. Кайро