Справа №2-718/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 листопада
2007 року                         Солом'янський
районний суд м. Києва

у складі:
головуючого судді - Оксюти Т.Г. при секретарі - Богуславець І.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
доОСОБА_2, треті особи : Спільне підприємство «Інекон - Сервіс», Головне
управління внутрішніх військ МВС України , Київський національний університет
внутрішніх справ про визнання права власності на 1/2 частину квартири ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
ОСОБА_1., яка також є представником неповнолітньої доньки ОСОБА_3. та її
повнолітній синОСОБА_4.,
звернулись з позовом до суду та просять визнати спільною сумісною власністю
трикімнатну квартиру №АДРЕСА_1 в м. Києві.

Свої вимоги
мотивували тим, що відповідачу, як військовослужбовцю, який перебував на
квартирному обліку з 1999 року Рішенням Житлово-побутової комісії військової
частини 2201 на родину з чотирьох осіб була виділена та проінвестована за
рахунок коштів державного бюджету на суму 216886, 00 грн., трикімнатна квартира
№АДРЕСА_1 в м. Києві. Вказаною квартирою відповідач користується одноособово,
не визнаючи права власності на неї інших членів своєї сім'ї, та перешкоджає нею
користуватися.

Позивачам стало
відомо, що відповідач створив окрему сім'ю і має намір виїхати в Росію, а тому
збирається продати спірну квартиру без їх відома і на виручені кошти купити
квартиру в м. Москва, чим позбавить їх права власності на житло. В зв'язку з
чим вони просили задовольнити позов та визнати за ними право спільної сумісної
власності на спірну квартиру .

В судовому
засіданні позивачОСОБА_1. змінила позовні вимоги, а саме виклала позов у новій
редакції (а. с. 42, 43) та просить визнати за нею право власності на 1/2
частину квартири №АДРЕСА_1 в м. Києві., мотивуючи свої вимоги тим, що спірна
квартира належить їй з відповідачем на праві спільної сумісної власності,
оскільки її будівництво було повністю проінвестоване з спільного з відповідачем
бюджету за час перебування з ним в шлюбі.

Під час розгляду
справи, у якості третіх осіб були залучені : Спільне підприємство «Інекон -
Сервіс», Головне управління внутрішніх військ МВС України, Київський
національний університет внутрішніх справ.

В судовому
засіданні позивач та її представник уточнену позовну заяву підтримали у повному
обсязі, зазначивши, що отримання квартири відповідачем підтверджується довідкою
про виділення спірної квартири на сім'ю з чотирьох осіб, яка була надана
Головним управлінням внутрішніх військ МВС України. Крім того, отримання
квартири підтверджується також довідкою про повне інвестування коштів на
будівництво будинку та квитанціями про сплату комунальних послуг, які приходять
на ім'я відповідача.

Представник
відповідача позов не визнав у повному обсязі, зазначивши, що його довіритель не
отримав квартири, оскільки не вніс коштів по інвестиційному договору на рахунок
СП «Інекон -
Сервіс». В зв'язку з чим, інвестиційний договір не набрав законної сили    та
додатковою угодою до цього договору між сторонами був визнаний таким, що
не був укладеним. Крім того, ордер, який є підставою для заселення в квартиру -
відповідач не отримав.

Представник
третьої особи - Спільного підприємства «Інекон - Сервіс» позов не визнав у
повному обсязі, зазначивши, що право власності на спірну квартиру відповідач не
отримав, оскільки він не вніс кошти для інвестування будівництва житлового
будинку по вул. АДРЕСА_1 м. Києві. Що стосується посилань позивача на довідку
про внесення відповідачем 100% коштів на інвестування квартири, то дана довідка
видавалась за умови внесення ОСОБА_2. коштів на розрахунковий рахунок СП «Інекон -
Сервіс». Крім того, вказана довідка не є фінансовим документом, який
підтверджує внесення коштів на рахунок. Зазначив, що довідка від 14 березня
2003 року видана СП «Інекон
- Сервіс» була визнана недійсною з моменту видачі, а додатковою угодою до
інвестиційного договору сторони засвідчили, що оскільки розрахунки по договору
не проводились, то він не набрав законної сили.

Представник
третьої особи - Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх
справ України позов не визнав, зазначивши, що житлова площа була передана до
Головного управління внутрішніх військ МВС України відповідно до договору.
Однак, після здачі житлового будинку СП
«Інекон - Сервіс» не надало Головному управлінню внутрішніх військ МВС
України документів, що підтверджують право власності на зазначену квартиру.

Представник
третьої особи - Київського національного університету внутрішніх справ при
винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.1 ст. 368 ЦК України
спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно до ч.ч.
1, 2 ст. 269 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

Відповідно до
ч.1 ст. 328 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно до ч.ч.
1, 2 ст. 334 ЦК України
право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна
вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо
для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання
доставки.

В судовому
засіданні встановлено, що 28 вересня 1998 року між ЗАТ «ТТМ» і управлінням
розквартирування військ та капітального будівництва Національної гвардії
України, правонаступником якого стало Головне управління внутрішніх військ МВС
України, було укладено договір на придбання житла в порядку пайової участі.

Загальна
вартість договору склала 5 090 321,01 грн., яка є остаточною на момент
проведення фінансування і перегляду не підлягає.

За умовами
договору ЗАТ «ТТМ» прийняло на себе зобов'язання передати Головному управлінню
внутрішніх військ МВС України документацію на право оперативного управління
квартирами, об'єктами незавершеного будівництва, матеріалами, а також самі
квартири до 31 грудня 1998 року.

30 квітня 2002
року ЗАТ «ТТМ», СП «Інекон
- Сервіс» та Головне управління внутрішніх військ МВС України підписали угоду
«Про переказ боргу» за умовами якої СП
«Інекон - Сервіс» прийняло на себе не виконані зобов'язання ЗАТ «ТТМ» перед
Головним управлінням внутрішніх військ МВС України.

Як встановлено в
судовому засіданні, на виконання умов договору від 28 вересня 1998 року №55 та
згідно акту від 08 серпня 2003 року №25 СП
«Інекон - Сервіс» передало, а Головне управління внутрішніх військ МВС
України прийняло дві квартири, в тому числі квартиру №76 « по вул. АДРЕСА_1 у
м. Києві.

Відповідно до
витягу з протоколу №7 засідання житлово-побутової комісії Головного управління
внутрішніх військ МВС України від 05 серпня 2003 рокуОСОБА_2. на сім'ю з
чотирьох осіб була виділена квартира №АДРЕСА_1 у м. Києві. (а. с. 6)

14 березня 2003
року між СП «Інекон - Сервіс» (далі - Повірений) та ОСОБА_2 (далі-Довіритель)
було укладено Інвестиційний договір №00076. (а. с. 9)

Згідно ч.1
ст.638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору .

Істотними
умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як
істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо
яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто угоди.

Відповідно до
п.1.1 вказаного договору його предметом є зобов'язання СП «Інекон -Сервіс»
за рахунок залучених від ОСОБА_2. коштів проінвестувати будівництво житлового
будинку в м. Києві по вул. АДРЕСА_1, оформити право власності на нього та передати
йому обумовлене житло (об'єкт інвестування), а ОСОБА_2. зобов'язується
забезпечити відповідне фінансування об'єкта інвестування та прийняти його у
свою власність на умовах цього договору.

Згідно п.2.1.4
вказаного договору довіритель може отримати відповідну квартиру лише за умови
інвестування 100 (ста) відсотків загальної площі цієї квартири до дня введення
будинку в експлуатацію.

Відповідно до
п.8.1 інвестиційного договору він вступає в силу з моменту внесення коштів на
рахунок, вказаний Повіреним, і діє до повного виконання цього Договору всіма
сторонами згідно з графіком ген підряду. (а. с. 9-14)

Судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_2. умов договору не виконав та не вніс кошти
на розрахунковий рахунок СП
«Інеком - Сервіс».

В зв'язку з чим,
Додатковою угодою №2 до інвестиційного договору №00076 від 14 березня 2006 року
сторонами: СП «Інеком
- Сервіс» та ОСОБА_2 було визначено, що Інвестиційний договір №00076 від 14
березня 2003 року не набрав законної сили.

Сторонами було
засвідчено, що розрахунки по договору не проводились і претензій одна до одної
не мають, (а. с. 47)

Посилання
позивача на те, що умови договору були виконані, оскільки зі змісту Довідки про
інвестування 100% загальної площі квартири по договору від 14 березня 2003
року, виданої СП «Інекон
- Сервіс», вбачається, що відповідач ОСОБА_2. повністю (на 100%) проінвестував
трикімнатну квартиру №АДРЕСА_1 у м. Києві, суд не приймає до уваги, виходячи з
того, що дана довідка видавалась за умови внесення ОСОБА_2 коштів на
розрахунковий рахунок СП
«Інекон - Сервіс».

Крім того,
вказана Довідка від 14 березня 2003 року не є фінансовим документом, який
підтверджує внесення коштів на рахунок СП
«Інекон - Сервіс».

Довідкою СП «Інекон -
Сервіс» від 12 лютого 2006 року Довідка про інвестування 100% загальної площі
квартири по договору від 14 березня 2003 року визнана недійсною з моменту
видачі, (а. с. 46)

Інших
документів, які б свідчили про набуття відповідачем права власності на квартиру
№АДРЕСА_1 у м. Києві позивач не надала.

Відповідно до
листа Комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Солом'янського району м. Києва від 09.11.2007 року №5174/38 було встановлено,
що будинок 9 по вул. Народного Ополчення в м. Києві знаходиться на балансі
Національної академії Міністерства внутрішніх справ України, а квартира №76 в
цьому будинку на праві власності ні за ким не зареєстрована, що підтверджується
листом Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна №33609 від 08.11.2007 року

Крім того,
згідно листа Київського міського бюро технічної інвентаризації та
реєстрації  права власності на об'єкти
нерухомого майна №33649 від 08.11.2007 року з 15 лютого 1996 року по теперішній
час на ім'я ОСОБА_2. інформація про нерухоме майно в комп'ютерній базі даних
бюро відсутня.

Відповідно до
вимог ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі
є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові
докази і висновки експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування.. Обставини, які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, з
огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач не довела тієї
обставини, що відповідач є власником квартири №АДРЕСА_1 у м. Києві, а тому
будь-який спір з приводу визнання права власності за позивачем на частину
квартири є необгрунтованим, оскільки дана квартира не зареєстрована за жодною
особою на праві власності.

Керуючись
ст.ст.317, 319, 586, 328, 334, 368, 369, 391 ЦК України, ст.ст. 11, 57, 59, 60, 62, 64,88,212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 доОСОБА_2, треті особи : Спільне підприємство «Інекон - Сервіс»,
Головне управління внутрішніх військ МВС України, Київський національний
університет внутрішніх справ про визнання права власності на 1/2 частину квартири
- відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.