Справа №22-8190/07
Головуючий у 1 інстанції: Букша О.М.
Доповідач: Немировська О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКЕДЇНИ

13. листопада    2007 року Колегія суддів Судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

в складі:                 головуючого - Кемеровської О.В,

суддів - Амеліна В.І., Касьяна О.П. при секретарі - Гладун Х.А. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного
суду м.Києва від 04.07.2007 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_5, приватний нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій
Вікторович, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та вселення,

встановила:

позивачка
ОСОБА_3 в листопаді 2005 р. звернулася до суду з позовом, в якому просила
визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного
02.12.2004 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, посилаючись на те, що ОСОБА_4 09.11.2004
р. придбала вказану квартиру у ОСОБА_6, який діяв від її імені та імені її сина
ОСОБА_7 на підставі довіреності, яка була підроблена.

В ході розгляду
справи позовні вимоги було доповнено і позивачка просила також визнати недійним
договір купівлі-продажу вказаної квартири від 09.11.2004 p.,
посилаючись на ті ж самі підстави, а також просила визнати недійсними
довіреності, видані від її імені та її сина на ім'я ОСОБА_6 від 02.07.2004 р.
та від 18.10.2004 р. та вселити її у спірну квартиру.

Рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва від 31.07.2006 р. було частково
задоволено позовні вимоги та визнано недійсними довіреності від 02.07.2004 р.
та 18.10.2004 p., видані від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_6 та
договір купівлі-продажу від 09.11.2004 р.
між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_8 і ОСОБА_9, та ОСОБА_4 Вказане
рішення набрало законної сили 14.12.2006 р.

2

Рішенням
Солом'яиського районного суду м. Києва від 04.07.2007 р. було задоволено
позовні вимоги ОСОБА_3 та визнано недійсним договір купівлі-продажу спірної
квартири, укладений 02.12.2004 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та вселено позивачку в
спірну квартиру.

В апеляційній
скарзі представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду
та постановити нове рішення, яким відмовити
в задоволенні позову, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають
обставинам справи, було порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до' висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за такими
підставами.

Як видно з
матеріалів справи та було правильна встановлено судом першої інстанції, спірна
квартира була приватизована в рівних частках на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого 07.05.1997 р. Залізничною районною державною
адміністрацією м. Києва.

ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 Як видно з актового запису (а/с 217) ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

17.02.2006 р. Солом'янським    РУ ГУ МВС України в м.
Києві було порушено кримінальну справу за фактом заволодіння    належної ОСОБА_3 квартирою   за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст.
190 КК України. Також   в   ході
дізнання   було   встановлено,   що
на   момент   оформлення довіреностей та продажу квартиру,
ОСОБА_6 помер.

Оскільки
02.12.2004 р. ОСОБА_4 уклала договір купівлі-продажу спірної квартири з
ОСОБА_1, фактично не маючи повноважень власника, оскільки договір від
09.11.2004 р., за яким
вона придбала спірну квартиру було визнано недійсним рішенням суду, суд першої
інстанції обгрунтовано послався на положення ст.203, 215 та 216 ЦК України та
визнав вказаний договір недійсним.

Суд першої
інстанції правильно застосовував норми матеріального права - ст. 388 ЦК України та
визнав необгрунтованими посилання відповідача ОСОБА_1
про те, що він є добросовісним набувачем спірної квартири та за ним не
може бути визнано право власності на спірну квартиру.

Посилання
відповідача ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на тс, що і він і ОСОБА_4 є добросовісними
набувачами, а тому від них не може бути витребувано спірне майно, суд вважає
необгрунтованими відповідно до ст. 388 1К України, оскільки спірна квартира
вибула з власності позивачки не з її волі..

Таким чином,
доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, судом було повно та всебічно встановлено обставини
справи, рішення суду було ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 313-317   ЦПК України, колегія
суддів

3

ухвалила:

апеляційну
скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, а рішення
Солом'янсьйого районного суду м. Києва від 04.07.2007 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але
може оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.