Справа № 22-Ц-76/2007 p.                                                      Головуючий у 1-й інстанції - Бурда Б.В.
Категорія 18                                                                           Суддя-доповідач -ПопругаСВ.
УХВАЛА

іменем України

2007 року січня
23 дня колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Попруги СВ.

Суддів                 -  Дубровної В.В., Сибільової Л.О.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та осіб, які
приймають участь у справі представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника
відповідача Морозова О.П. розглянула у відкритому судовому засіданні в
приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Зарічного районного суду м. Суми Сумської області від 22 листопада 2006
р. у справі
за позовною заявою ОСОБА_1 до Сумського обласного комунального підприємства
„Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості" про
внесення змін до договору про надання позики на будівництво житлового будинку,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 22 листопада 2006 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та постановити
нове рішення про задоволення позову.

Узагальнені
доводи апеляційної скарги: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального та процесуального права.

В судовому
засіданні представник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, а
представник відповідача Морозов О.П. заперечував проти них, вважаючи рішення
суду законним і обґрунтованим.

Судом першої
інстанції встановлено, що 19 серпня 1997 року між Державним підприємством
"Фонд інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості",
правонаступником якого є Сумське обласне комунальне підприємство "Фонд
інвестування об'єктів соціальної сфери та промисловості" (далі - Фонд) і
ОСОБА_1 (далі - Позичальник), було укладено договір про надання ОСОБА_1 позики
на будівництво житлового будинку за кошти

2

Фонду. 20 жовтня 1997 року вищезгадані
особи уклали додаткову угоду до названого договору, якою п.1.2
договору було викладено в новій редакції, яка стала невід'ємною частиною договору. При цьому Фонд діяв на підставі
статуту підприємства та чинного законодавства, а ОСОБА_1 діяв
свідомо та самостійно.

Окремі положення
договору, з приводу яких виник спір, по яким сторони
досягли згоди на час укладання, і які діють до теперішнього часу, були викладені
в договорі наступним чином:

„Пункт 1.1 „Фонд" надає „Позичальнику" поетапно позику відповідно
„Положенню про порядок видачі та погашення довгострокової позики на
індивідуальне житлове будівництво по цільовій програмі „Рідний дім" для
будівництва житлового будинку та інженерних мереж за адресою: АДРЕСА_1 строком на 15 років в загальній сумі 32, 0 тис. грн. (тридцять дві тисячі гривень) із сплатою 3,0 % річних у
валюті України за курсом долара США
на день сплати відсотків.

Видача вказаної позики проводиться в чотири етапи згідно з додатком №1 до
цього договору".

„Пункт 1.2 сума позики, яка належить до сплати, дорівнюється в живій вазі молодняку великої рогатої худоби понад 400 кг. в кількості 23 272 кг. (двадцять три
тисячі двісті сімдесят два кг.)

Позичальник
зобов'язується погасити позику в повному обсязі та проценти за користування нею
до 19 серпня 2012 року.

Позика
сплачується: а) крупною рогатою худобою в живій вазі в кількості 11636 кг. можлива сплата позики в цій частині за згодою Фонду іншими видами сільгосппродукції; б) сума позики,
що належить до сплати у грошовому виразі фіксується дорівняно живій вазі
крупної рогатої худоби в кількості
11636 кг. (одинадцять тисяч шістсот тридцять шість кг), переведення кількості
кілограм в грошовий вираз здійснюється із застосуванням закупівельних цін, встановлених на день сплати позики, управлінням
сільського господарства та продовольства облдержадміністрації та Фондом".

„Пункт 3.4 сплачувати одночасно з поверненням позики відсотки за користування
нею згідно п.1.1 цього договору.

Курс долара СІНА за даними Національного банку України на момент укладання
договору складає 1, 855 гривень (другий абзац).

Відсоткова ставка нараховується від валютного еквіваленту суми основного боргу та складає 517, 5 доларів СІЛА."
(третій абзац).

3

„Пункт 4.2.
за порушення строків повернення позики та відсотків за її користування передбачених в п.п. 3.3; 3.4 цього договору „Позичальник"
сплачує „Фонду" штраф в розмірі 0,5 % від
несплаченої в строк суми за кожний день затримки платежу".

Фонд взяті на себе за договором
зобов'язання виконує, і заперечує проти внесення змін та доповнень до договору,
на яких наполягає позивач, а саме про викладення
окремих положень договору в наступній редакції:

1). „п. 1.2 Позичальник
зобов'язується погасити отриману позику до 19.08.2012 року слідуючим чином: а) Уг частину отриманої позики -
крупною рогатою худобою в живій вазі в кількості, що визначається шляхом
ділення Уг частини отриманої позики на
звичайну середню закупівельну оптово-ринкову ціну 1 кг. крупної рогатої худоби в живій вазі, що складається на момент погашення
позики.

Якщо сторони
не дійдуть згоди щодо розміру середньої закупівельної оптово-ринкової ціни,
вона визначається на підставі даних закупівельних перероблюючих
підприємств регіону про звичайну ціну.

б) Уг частину отриманої отриманої позики - в грошовому виразі".

2). „У пункті
1.1 договору позики виключити слова „за курсом долара США на день сплати
відсотків".

3). „У пункті 3.4 договору позики абзаци 2 і 3 виключити".

4). „У пункті
4.2 договору позики слова „штраф в розмірі 0,5% від несплаченої в строк суми за кожний день затримки платежу" замінити на
„пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного
банку України, що діє у період, за який сплачується пеня, розрахованої
відповідно, за кожний день затримки платежу".

За
таких   обставин,   відсутні
законні   підстави   для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

4

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно встановивши обставини
справи та давши належну оцінку всім зібраним по
справі доказам , дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірні положення
договору про надання позики на будівництво житлового будинку від 19 серпня 1997 року, не підлягають зміні чи внесенню до
них доповнень відповідно до вимог позивача,
оскільки ці положення договору відповідають та не суперечать
нормам ЦК УРСР, ЦК України, що врегульовують правовідносини
між сторонами, на які послався суд вирішуючи справу, відповідали свідомому та самостійному
волевиявленню позивача до виникнення спору,
і істотна зміна обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, яка б давала підстави за рішенням суду
на вимогу позивача змінити договір згідно з ч.2 ст. 652 ЦК України -
відсутня.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують виходячи з наступного.

Так, згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частин
1,2 ст. 652 ЦК України 1. У разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає
із суті зобов'язання.

Зміна обставин
є істотною, якщо вони змінилися на стільки, що, якби сторони могли це
передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших
умовах.

2. Якщо
сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути розірваний, а з
підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті,
- змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент
укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2)
зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла усунути після
їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3)
виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні
договору;

4)
із суті договору або звичаїв
ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе
заінтересована сторона.

Доказів про те, що по спірним положенням договору є наявними одночасно вищезгадані умови, ОСОБА_1 не надав, і з
матеріалів справи згадані умови не вбачаються.

Той факт, що з часу укладення договору і по час виникнення спору, тобто майже за 9 років, ціна на м'ясо ВРХ збільшилась з
1,37 грн. за 1 кг до 5,93 грн. за 1 кг, не має юридичного значення, оскільки
встановлено, що ОСОБА_1 на час укладення договору і в подальшому був свідомий
того, що вартість м'яса буде зростати, а взяті зобов'язання
потрібно виконувати належним чином. Крім того,
загальновідомим є той факт, що зросли за цей час і інші економічні показники,
зокрема вартість нерухомого майна, рівень доходів населення, вартість
кредитних ресурсів і т. ін. Отже висновок суду про те, що при задоволенні вимог ОСОБА_1 будуть в
односторонньому порядку порушені законні права та інтереси Фонду, що
суперечить вимогам цивільного законодавства є цілком обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що до спірних правовідносин підлягали застосуванню в односторонньому порядку, на
вимогу позивача, положення пунктів 1, 21, 23 „Правил
надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла
на селі", затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 05 жовтня 1998 року №1597 з наступними змінами і доповненнями є безпідставними, оскільки цей
нормативний акт набрав чинності вже після укладення
договору між сторонами, і не містить положень про те, що договори, які були укладені раніше, мають бути переглянуті.

Як на час укладення договору, так і на час виникнення спору, цивільне законодавство (ст. 178 ЦК УРСР, ст. 549 ЦК України) передбачало самостійний вид забезпечення зобов'язань - неустойку (штраф, пеню).
Укладаючи договір, сторони передбачили відповідальність Позичальника у виді
штрафу в розмірі 0,5% від несплаченої в строк суми за
кожен день затримки платежу, про пеню в цій частині договору не йдеться, що
відповідає закону. Отже доводи апеляційної скарги в цій
частині є безпідставними.

Положення пунктів 1.1, 3.4 договору, в яких є посилання на курс долара США , встановлений Національним Банком
України, як на орієнтир для

6

визначення сум платежу в гривнях, не
суперечать загальним засадам цивільного законодавства,
волевиявленню сторін. Отже доводи апеляційної скарги в цій частині
не можуть братись до уваги.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин, коли оскаржуване рішення суду першої інстанції
відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи
скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 22 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного
Суду України.