Справа №22-1511/07                                                                     Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Давискиба Н.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року                                                                           м. Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:                Стрелець Л.Г.

Суддів:                          Давискиби Н.Ф.

Спас О.В.

При секретарі:  Вертелецькій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_1на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених
аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2006р. ОСОБА_2; звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1., в якому просила
суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів на утримання
неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.народження, та на її утримання, яка виникла внаслідок заборгованості з вини відповідача ОСОБА_1., яка
станом на 01.04.2006р. складала 2687 грн.,
за весь час прострочення. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні
вимоги, та просила стягнути з
відповідача суму пені в розмірі 1460,77 грн.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 12 лютого
2007 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. пеню від суми несплачених аліментів
на утримання неповнолітнього ОСОБА_3в сумі 1460, 77 грн., витрати на правову допомогу в сумі 350 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду
цивільної справи в сумі 7,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_1. на доход держави судовий
збір в сумі 51 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати вказане рішення
як незаконне та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_2.

Вислухавши доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з таких підстав.

2

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що рішенням Василевського районного суду Запорізької області від 07.12.2004 року з ОСОБА_1. на користь
ОСОБА_2. стягнуто аліменти у розмірі 1А частини з усіх
видів доходів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, починаючи з 05.11.2004 року до його повноліття, а також на користь позивачки на її утримання
в розмірі 1/4 всіх видів доходів до досягнення дитиною трирічного віку.

Із матеріалів справи вбачається, що з моменту відкриття виконавчого
провадження відповідач ОСОБА_1. аліменти сплачував несвоєчасно, внаслідок чого виникла заборгованість за квітень 2006 року - 255,48 грн.,
травень 2006 року - 261,83 грн., червень 282,99 грн., яка сплачені ним
01.12:2006 року. ;

Відповідно до ст.. 196 СК України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі 1% від суми несшіачених аліментів за кожен день прострочення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції правомірно виходив із
того, що зазначена заборгованість по
аліментам виникла з вини ОСОБА_1. і відповідно до ст.. 196 СК України стягнув з нього неустойку (пеня) від суми
несшіачених аліментів за весь час прострочення за період з квітня
2006 року по день фактичної сплати 01.12.2006 року в сумі 1460,77 грн. Розрахунок неустойки (пені) проведений судом першої
інстанції у відповідності до вимог закону і наданих суду доказів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що заборгованість по аліментам
утворилася не з вини ОСОБА_1., оскільки він
тривалий час не міг влаштуватися на роботу, є необгрунтованою і не може бути визнана тою обставиною, яка б могла
звільнити його від відповідальності за прострочення сплати аліментів.

За таких
обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає
вимогам закону і підстав для скасування немає.

Керуючись ст.. 209, п.1 ч.1 ст. 307, ст..ст.308,
314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1-
відхилити.

Рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 12 лютого

2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного
Суду України.