Справа №22ц-1359/07 Категорія - 39,40
Головуючий по 1 інстанції -Пархета А.В.
Доповідач           в         апеляційній
УХВАЛА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

" 25 " липня 2007 р. Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого- судді    Храпка В.Д.,

суддів                            Демченка В.А.,
Соломки І.А.,

при секретарі               Шанауліній І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду 31 травня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Уманської міської стоматологічної поліклініки про
поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, вивчивши матеріали справи, судова колегія ,-

встановила:

11.04. 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 15.02.2007 року рішенням
апеляційного суду Черкаської області був поновлений на посаді
лікаря-стоматолога Уманської стоматологічної поліклініки, згідно наказу № 13-К від 16.02.07 року відповідач
поновив його на вказаній посаді, але ознайомив зі змістом наказу лише 16.03.07 р., тому він
своєчасно до виконання трудових обов»язків не приступив ,16.03.07 р. - був звільнений
наказом № 16-К за
прогул без поважних причин.

Вважає наказ про
його звільнення незаконним і просить поновити його на попередній посаді, стягнути
заробітну плату за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду в сумі
15000 грн.

Рішенням
Уманського міськрайонного суду від 31
травня 2007 року
ОСОБА_1 в позові відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення
позовних вимог посилаючись на неповне з»ясування обставин справи судом першої
інстанції, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що позивач будучи
поновлений 15.02.07р.рішенням апеляційного суду на посаді лікаря-стоматолога
Уманської стоматологічної поліклініки та знаючи про негайне його виконання    ,будучи повідомленим листом про поновлення
його на роботі,     допустив

прогул
без поважної причини за що був
звільнений з роботи 16.03.07р. на законних підставах згідно п.4 ст. 40 КЗпП України.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши
законність та обґрунтованість постановленого судом першої інстанції рішення в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст.308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Судова колегія
вважає, що районний суд повно і всебічно з»ясував обставини справи, належно
оцінив надані сторонами докази, вірно визначив юридичну природу спірних
відносин і закон, який їх регулює,та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

В п.34 Постанови
від 6 листопада
1992 року № 9 Пленуму
Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» зі
змінами і доповненнями зазначено, що рішення про поновлення на роботі
вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про
це наказу.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 15.02.2007
року позивач був поновлений на посаді лікаря-стоматолога Уманської
стоматологічної поліклініки з 22.05.2006
року, на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Рішення суду в
частині поновлення позивача на роботі та виплати йому місячного заробітку
допущено до негайного виконання та проголошено публічно в присутності представників
обох сторін, чого позивач не заперечував.

Рішення суду в
якому допущено судом негайне виконання є обов»язковим для всіх організацій,
підприємств і установ і підлягає негайному виконанню на всій території України(
ст.. 124 ч.5
Конституції України, ст..
14 ЦПК України, ст.. 11
ЗУ «Про судоустрій України»).

Відповідач в
добровільному порядку виконав зазначене рішення суду , поновивши
позивача наказом № 13/к від
16.02.2007року на посаді лікаря-стоматолога та письмово повідомив Державну
виконавчу службу про своєчасне виконання рішення суду. Про поновлення на роботі
позивач повідомлений 19.02.07
р. в письмовій формі листом .

Як встановлено
судом, ОСОБА_1 без поважних причин на роботу не вийшов, з»явився лише 16.03.07 р. та був під розписку ознайомлений
з наказом про поновлення на роботі, в цей же день за згодою профспілкового комітету
позивача за прогул без поважної причини звільнено з роботи про що видано наказ № 16/к від 16.03.07 р. з яким його
ознайомлено.

Посилання
апелянта на неповне з»ясування судом першої інстанції обставин справи, в тому
числі на те, що суд не встановив чи був він допущений до виконання своїх
посадових обов»язків - безпідставне,
оскільки трудове законодавство вказаної процедури не передбачає.

В апеляції
позивач зазначає, що суд порушив вимоги ст..
77 ЗУ «Про виконавче провадження» оскільки в ній вказано, що рішення
суду про поновлення на роботі вважається виконаним з моменту фактичного
допущення незаконно звільненого працівника до виконання попередніх обов»язків.

З цим
твердженням судова колегія не погоджується і не вбачає порушень вказаної статті
, так як апелянт
трактує її на свою користь, хоча ст..
77 цього закону звучить :
«Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного
працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається завершеним з
моменту фактичного допущення  зазначеного
працівника до  виконання попередніх
обов»язків  на підставі

відповідного акта органу, що
прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника».

Прийняте судом
першої інстанції рішення про відмову в задоволенні позову обґрунтоване наявними
у справі доказами, постановлене у відповідності з вимогами матеріального та
процесуального права і підстав для скасування рішення суду та ухвалення нового
рішення, передбачених ст.309 ЦПК України, немає.

Керуючись ст.ст. 303,
304, 307, 308, 309,314, 315 , 317,319ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу на рішення Уманського міськрайонного суду 31 травня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до Уманської міської стоматологічної
поліклініки про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди ,-
відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду 31 травня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційної інстанції набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 2
місяців із дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду України.