Справа № 820-2007р.                                       Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Курило В.П. суддів Саніковой О.С. ,
Шамрило Л.Г. при секретарі
Маслаковій М. Г.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства „Донецькобленерго" на ухвалу Авдієвського міського
суду від 13 листопада
2006р. по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства
„Донецькобленерго" до ОСОБА_1про
стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Авдієвським
міським судом Донецької області постановлена ухвала від 13 листопада 2006 року,  якою позовна заява Відкритого акціонерного
товариства „Донецькобленерго" визнана неподаною і повернена позивачеві.

З
вказаною ухвалою позивач не погодився і подав апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі позивач посилається на те,  що усі
недоліки позовної заяви були усунуті у наданий судом строк і тому у суду першої
інстанції не було підстав для визнання позовної заяви неподаною і повернення
її.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  ухвала суду скасуванню з
поверненням справи у суд першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як видно
з матеріалів справи,  у вересні 2006 року позивач
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3750.49 грн.

Позивач
посилався на те,  що перевіркою приладів
обліку електроенергії контролерами Авдієвської РЕС,  було встановлене без облікове споживання
відповідачем електроенергії без дозволу енергопостачальника,  шляхом самовільного підключення токоприймачів
до мережі енергопостачальника. У зв"язку з цим був складений акт №160140 про порушення
Правил користування електроенергією для населення від 15 вересня 2005 року. На
підставі цього акту відповідачеві нараховано до сплати 3750.49 грн. - шкода,  заподіяна порушенням Правил користування
електроенергією.

Тому позивач
просив стягнути з відповідача вказану суму примусово.

Ухвалою
судді Авдієвського міського суду Донецької області від 2 жовтня 2006 року позовна
заява залишена без руху,  позивачеві
наданий строк до 16 жовтня 2006 року для
усунення недоліків позовної заяви.

2

Суд
виходив з того,  що позивач подав позовну
заяву,  яка за формою і змістом не
відповідає вимогам закону. Зокрема: в позовній заяві відсутні докази обставин,  які викладені,  а саме „ в матеріалах справи відсутні
документи,  що підтверджують кожну
обставину по справі - дрібний витяг з особистого рахунку сплати поточних
платежів за останні 6 місяців,  довідка
про останню перевірку*нарахувань виплат за спожиту енергію,  Правила користування електроенергією для
населення,  Методика нарахування розміру
відшкодування шкоди...".

До
позовної заяви не додані її копії і копії документів,  що додаються до неї,  відповідно до кількості відповідачів і третіх
осіб. Не додані документи про сплату судового збору та оплату витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Заява позивача про
відстрочку оплати судового збору і інших судових витрат не містить докази
тяжкого матеріального становища. Позов,
як судовий документ,  має бути складений
державною мовою. Додаток до позовної заяви не відповідає наданим документам
фактично.

16 жовтня 2006 року до
місцевого суду надійшла заява Відкритого акціонерного товариства
„Донецькобленерго" доОСОБА_1.  про
виконання ухвали судді від 2
жовтня 2006 року і з
клопотанням про відстрочку оплати судових витрат.

Ухвалою
судді Авдієвського міського суду від 25
жовтня 2006 року
позовна заява Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго"
залишена без руху до 10 листопада
2006 року у
зв"язку з тим,  що позовна заява має
недоліки. Зокрема,  в ній не наведені
період,  тарифи,
ким і коли вони були затверджені,  щомісячний розрахунок боргу відповідача.
Методика розрахунку заборгованості суду не надана,  не надані відповідні Правила користування
електроенергією,  що утруднює розгляд
справи в суді.

Звертаючись
в суд з заявою про відстрочку сплати судових витрат у зв"язку із складним
матеріальним станом,  позивач не надав
докази цьому. Судовий збір і інші судові витрати залишились не сплаченими.
Судовий документ,  яким є позов,  має бути складений у відповідності до чинного
законодавства і вимог  ст.  7
ЦПК України. Виявлена невідповідність „Додатка" до доданих документів.

Ухвалою
того ж судді від 13 листопада
2006 року
позовна заява визнана не поданою і повернута позивачеві. При цьому суддя
виходив з того,  що недоліки позовної
заяви усунуті не були.

Між тим,  з таким висновком суду погодитися не можливо.

Форма і зміст
позовної заяви передбачені  ст.  119
ЦПК України.

З
позовної заяви Відкритого акціонерного товариства „Донцькобленерго"
доОСОБА_1.  про стягнення суми
видно,  що позивач просить стягнути з
відповідача 3750.49 грн.,  нараховані йому у зв"язку з порушенням
Правил користування електроенергією -
без обліковим користуванням електроенергією.

Аналіз змісту позовної заяви дає підстави зробити висновок про те,  що заявлені

позовні вимоги викладені чітко,
послідовно,  в заяві вказані
докази,  що на думку позивача

мають     підтвердити     факти
порушення    відповідачем        Правил     користування

електроенергією.

В
позовній заяві вимоги стягнення заборгованості по оплаті поставленої
електроенергії за певний період не включені. До позовної заяви додані копії
позовної заяви і копії додатку до неї у кількості,  що відповідає кількості відповідачів. Надання
сторонами суду нормативних актів законом не передбачено. За таких умов у суду
першої інстанції не було підстав для висновку про те,  що позовна заява за формою і змістом не
відповідає вимогам закону.

Відповідно
до ч. 1  ст.  7 ЦПК України
цивільне судочинство ведеться державною мовою.

Згідно
ч. 2  ст.  7 ЦПК України
особи,  які беруть участь у справі і не
володіють або недостатньо володіють державною мовою,  у порядку,
встановленому цим Кодексом,

3

мають
право робити заяви,  давати пояснення і
т.1. в суді рідною мовою,  або
мовою,  якою вони володіють.

Таким
чином,  позивач відповідно до ч. 2  ст.  7 ЦПК України
вправі подавати до суду позовну заяву,
написану не державною мовою. Між тим,
відповідно до ч.3  ст.  7
ЦПК України судові документи складаються державною мовою.

За таких
умов у суду першої інстанції не було підстав для зобов"язання позивача
скласти позовну заяву українською мовою.

Що
стосується претензій суду щодо оплати судових витрат,  то суд не звернув уваги на те,  що в своїй заяві позивач просить суд
відстрочити оплату таких витрат до розгляду справи в суді,  посилаючись на скрутний матеріальний стан.

Відповідно
до ч. 1  ст.  82 ЦПК України
питання про відстрочку або розстрочку сплати судових витрат - судового збору і
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді,  розглядає суд. З цього приводу суд
постановлює ухвалу.

Як видно
з матеріалів справи суд клопотання позивача про відстрочку сплати судових
витрат,  як це передбачено  ст.  82 ЦПК
України,  взагалі не розглядав,  судове засідання з цього питання не
провадилось. У всякому випадку протокол судового засідання з цього питання в
матеріалах справи відсутній. Тому у суду першої інстанції не було підстав для
висновку про те,  що позивач не виконав
вказівок судді про усунення недоліків позовної заяви і зокрема про оплату
судових витрат.

Підстав
для визнання такої позовної заяви не поданою і повернення позивачеві у суду не
було.

Якщо під
час розгляду справи виникнуть питання,
які потребують спеціальних пізнань,
то суд з участю сторін по справі вправі обговорити питання про
призначення і проведення будь якої експертизи.

Відповідно
до п.3 ч. 1  ст.  312
ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції,  апеляційний суд скасовує ухвалу і передає
питання на новий розгляд до суду першої інстанції,  якщо останній порушив порядок,  встановлений для його вирішення.

За таких
умов ухвала суду,  як незаконна,  підлягає скасуванню з повернення справи у суд
першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Керуючись  ст.  304,
307,  312 ЦПК
України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу задовольнити. Ухвалу судді Калінінського районного суду міста Донецька
від 1 грудня 2006 року скасувати.
Справу повернути у місцевий суд для вирішення питання про прийняття позовної
заяви.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення і може
бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення ухвали суду апеляційної інстанції.