Справа
22-3456/2007                                                                          Суддя
1 інстанції - Шликов СП.
- 29                                                                                        Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

З липня 2007
року                                                                                            м.
Донецьк

Апеляційний
суд Донецької області у складі: Головуючого - Кондратьєвої О.М., Суддів -
Могутової Н.Г., Олєйникової Л.С., при секретарі - Таранець В.О., за участю -
сторін,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського
районного суду м. Донецька від 29 грудня 2006 року по цивільній справі за
позовом Комунального підприємства „Служба єдиного замовника Київського району
м. Донецька" до ОСОБА_1, 3-я особа - Київська районна у м. Донецьку рада
про порушення правил користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною
скаргою на рішення Київського районного суду м. Донецька від 29 грудня 2006
року, яким позовні вимоги задоволено, зобов"язано ОСОБА_1 за власні кошти
здійснити роботи щодо демонтажу кладки з цегли в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_1
у попередній стан, а також стягнуто з відповідачки судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати зазначене рішення у зв'язку
з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам по справі. В судовому
засіданні взагалі не було встановлено, чи надавався дозвіл відповідною радою
власникам квартир № 28 або № 38 для проведення перепланування кухні; чи може
вважатись узаконеною обладнана мешканцями квартири № 28 дерев"яна
перегородка на кухні, якою родина відповідачки була фактично позбавлена можливості
готувати їжу, т.я. ця кімната мала тільки один вхід. Не звернуто судом увагу на
те, що в 2002 році мешканці квартири № 38 без відповідних документів та їхньої
згоди, самовільно демонтували цегляну кладку в коридорі, що виходить на
площадку сходів, та встановили другі двері в частину кухні, де знаходяться
газові плити квартири № 28. Враховуючи, що вказані двері не відповідали вимогам
будівельних та санітарних норм, відповідачка в 2005 році усунула припущені
порушення і заклала дверний пройом, про що позивачем було складено акт від
26.12.2005 р. Вважала, що будь-яких порушень з її боку не припущено, тому
просила скасувати рішення та повернути справу на новий розгляд в одному
провадженні з аналогічними позовними вимогами КП „СЕЗ Київського району м. Донецька"
до мешканців квартири № 28 ОСОБА_2.

Суд першої інстанції при розгляді справи виходив з того,
що згідно з актом позивача від 20.01.2006 р. ОСОБА_1 самостійно заклала цеглою
двері у свою частину кухні, чим унеможливила доступ до газових плит. Враховуючи,
що дозволу виконавчого комітету місцевої ради вона не одержала, суд прийшов до
висновку про необхідність покладення на Барибіну зобов'язання по демонтажу
кладки з цегли в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_1.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали
цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування рішення в
апеляційному порядку і ухвалення нового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам
справи.

Суд 1-ї інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку про те, що
ОСОБА_1 самостійно заклала цеглою двері у свою частину кухні, чим порушила
Правила користування житловим приміщенням.

Між тим, з таким
висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок АДРЕСА_1, 1939 року
побудови, є будинком комунального типу і згідно з рішенням виконкому Донецької
міської ради № 85 від 17.02.1999 року переданий від підприємства комунального
обслуговування ВАТ „Точмаш" на баланс управління житлового господарства
міськради (т.2 а.с.374). Згідно інвентарної справи на згаданий будинок, ВАТ
„Точмаш", як балансоутримувач, на початку 90-х років на місці квартир № 23
та № 25 облаштував кухню, загальною площею 23,8 кв.м., з газовими плитами,
системою вентиляції та одними вхідними дверима.

В 1999 році ОСОБА_1 разом з ч.1енами своєї сім'ї" приватизувала
квартиру АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на квартиру № 11453 від 22.12.1999 року (т.2
а.с.344). З технічного паспорту на вказану приватизовану квартиру вбачається,
що квартира має З кімнати, кухню площею 13,2 кв.м.; окремого входу на кухню на
плані квартири не зазначено (т. lax. 100-101).

В 2002 році мешканцями квартири № 38 ОСОБА_2 на кухні була встановлена
перегородка, за дозволом на її установку квартиронаймачі не звертались, що
підтверджено актом від 12.09.2005 року (т.1 а.с.65). Одночасно ОСОБА_2 без
відповідного дозволу була демонтована кладка з цегли і зроблений окремий вхід в
кухню ОСОБА_1 з загального коридору на місці системи вентиляції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 150 КпАП
України (т.1 а.с.51-52), ОСОБА_3 незаконно встановила перегородку на кухні, чим
порушила Правила користування жилими приміщеннями. КП „ЖЕУ № 5" ОСОБА_2
був виданий припис до 10.08.2005 р. розібрати кухонну перегородку (т.1 а.с.63
зв.)

В грудні 2005 р. ОСОБА_3 та ч.1енами її сім"ї була приватизована
квартира АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на
квартиру № 6316 від 15.12.2005 р. (т.2 а.с.389-390). З технічного паспорту на
цю квартиру видно, що вона має 2 кімнати та кухню площею 10,9 кв.м. На плані
квартири зазначений один вхід на вказану кухню (т.2 а.с. 384-385).

Під час проведення прокуратурой
Київського району м. Донецька перевірки було встановлено, що приватизація
квартир № 28 та № 38 проведена в порушення норм діючого законодавства, в
зв"язку з чим у приватну власність були передані місця загального
користування (зокрема, кухня, ванна кімната, умивальник, вбиральня та коридор),
які не підлягали приватизації. Такі ж висновки зроблені в листі № 145 від
29.03.2006 р. директора Бюро по обміну житлового фонду, який одночасно зазначає
про необхідність скасування приватизації обох квартир в судовому порядку (т. 1
а.с. 132).

Між тим, Апеляційний суд звертає увагу на те, що до
теперішнього часу судом не визнані недійсними свідоцтва про право власності на
квартири № 28 та № 38, а тому суд виходить з даних технічних паспортів, які є
додатками до свідоцтв про право власності.

З вказаних техпаспортів видно, що окремого входу на
частину кухні, яка є власністю ОСОБА_1, не існувало. Знідно з актом комісії по
обстеженню квартир № 28 та № 38 від 06.06.2006 р. (т.1 а.с.99), вхідні двері на
кухню з коридору одні через кухню квартири № 38; в кухні (пл. 13,2 кв.м.)
квартири № 28 дверний блок відсутній.

В квартирі № 38 наявна перегородка в кухні (пл. 10,9 кв.м.). Вхідні двері в
загальний коридор з боку кухні встановлені у відповідності з технічними
паспортами квартир № 28 та № 38 без змін. Комісією зроблений висновок про те,
що встановлена на кухні мешканцями квартири № 38 перегородка без відповідного
дозволу та оформлення документів. Вхід на кухню площею 10,9 кв.м. з коридору
загального користування, вхід на кухню площею 13.2 кв.м. відсутній, що
знаходиться у відповідності з технічними паспортами на квартири.

З урахуванням викладеного, Апеляційний суд приходить до
висновку, що окремого входу на частину кухні ОСОБА_1, згідно з техничної
документацією, не існувало з моменту приватизації квартири. В подальшому, для
проведення переобладнання або реконструкції квартири, гр-ка ОСОБА_2 з відповідною
заявою до виконавчих органів про надання дозволу на проведення вказаних робіт
не зверталась, про що свідчать повідомлення Київської районної у м. Донецьку
ради (т.2 а.с.337-339).

Напроти, в порушення постанови КМУ № 1243 від 22.09.2004 р. „Про Порядок
прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів", Закону
України „Про основи містобудування" ОСОБА_2 самовільно встановила
перегородку та обладнала окремий вхід з коридору на кухню ОСОБА_1 В наступному
з заявою про прийняття в експлуатацію цього об"єкту ОСОБА_2 до належного
органу виконавчої влади у встановленому порядку не зверталась, що суперечить
вимогам ст. 18 Закону України „Про основи містобудування", згідно з якою
експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів
забороняється. Відповідачка ж ОСОБА_1, заклавши цеглою вказаний вхід на кухню,
привела все у відповідність з техдокументацією.

За таких обставин, Апеляційний суд вважає, що на відповідачку ОСОБА_1 не
може бути покладений обов'язок по демонтажу кладки цегли в приміщенні її кухні,
а тому позовні вимоги КП „СЕЗ Київського району м. Донецька" не підлягають
задоволенню, як такі, що не грунтуються на законі.

Керуючись ст.ст.
309, 314-316 ЦПК України, Апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Рішення
Київського районного суду м. Донецька від 29 грудня 2006 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог Комунального підприємства „Служба єдиного
замовника Київського району м. Донецька" до ОСОБА_1 про порушення правил користування
житловим приміщенням відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржено

безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної

сили.