Справа №
УХВАЛА

Іменем              України

„23" квітня
2007 року

Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого
судді - Погрібного C.O.,

за секретаря    - Абергард І.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання сторін про
визнання мирової угоди, якої ними досягнуто у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу та визнання права власності, -

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2з вказаними вимогами, просила стягнути з
ОСОБА_2на свою користь суму боргу у розмірі 32825,0 гривень шляхом звернення
стягнення на належну ОСОБА_2 1/20 частку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1,
посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини. 5 грудня 2006 року
позивачка позичила відповідачу суму в 32825 гривень, що еквівалентну 6500
доларів США на день
надання позики. Відповідач зобов'язався повернути боргу до 1 березня 2007 року,
що підтверджується відповідною розпискою, в разі несвоєчасного повернення боргу
відповідач надав згоду на переоформлення належної йому частки у вказаному
домоволодінні за вказаною адресою на ім'я позивачки.

У
судовому засіданні сторони досягли мирової угоди, яку просили визнати у зв'язку
з врегулюванням спору в такий спосіб.

Дослідивши
матеріали цивільної справи, мирову угоду, вислухавши пояснення сторін, суд
вважає клопотання про припинення справи у зв'язку з досягненням мирової угоди
таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

За
свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 листопада 2000 року ОСОБА_1та
ОСОБА_2у рівних
частках є власниками по 1/20 частині житлового будинку з надвірними спорудами
АДРЕСА_1, що складається в цілому з одного кам'яного житлового будинку під
літерою „А", загальною житловою площею 99,3 кв.м., та надвірних споруд під
літерами: „Б" - сарай, „В" - літня кухня, „Ж", „З" - сараї,
№ 1-5 - огородження, III - мостіння, розташованих на земельній ділянці площею
1271 кв.м.

5 грудня
2006 року ОСОБА_1позичила ОСОБА_2суму в гривнях, еквівалентну 65000 доларів США, на строк до 1 березня
2007 року, про що складено відповідачем розписку; за умовами цієї розписки в
разі неповернення боргу відповідач дав згоду на переоформлення на користь
позивачки належної йому частки в домоволодінні по АДРЕСА_1в якості способу
погашення боргу.

Мирова
угода відповідає чинному законодавству, не ущемляє права сторін, а також не
стосується прав третіх осіб, які не є учасниками спору, ґрунтується на взаємних
поступках обох сторін. Суд має врахувати, що таке вирішення справи максимально
повною мірою спрямоване на подолання суперечностей, що існують між сторонами та
запобігатиме їх виникненню у подальшому.

Визначаючи
спосіб захисту прав та інтересів позивача, судом враховано, що сторонами у
договорі від 5 грудня 2006 року у відповідності до вимог ст. 539 ЦК України
встановлене альтернативне зобов'язання, за умовами якого кредитору надано право
задовольнити свої права шляхом визнання права власності на певний об'єкт. Як
визнано сторонами, умови домовленості про повернення суми боргу відповідачем не
виконані, отримані за договором позики на порушення вимог ст. ст. 625, 1049 ЦК України
повернуто боржником не було, тому позивач, кредитор, справі вимагати виконання
обов'язку шляхом спонукання до виконання альтернативного зобов'язання,
враховуючи незаперечення зі сторони відповідача проти такого способу виконання.

Відповідно до п.
4 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі,

якщо сторони
уклали мирову угоду і вона визнана судом. Згідно п.3 ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовиться від
позову і відмова прийнята судом. За ч.3 ст. 206 ЦПК України у разі закриття
провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 182, 539, 1046, 1050 Цивільного
кодексу України, п.п.3, 4 ст. 205, ч.3 ст. 206 Цивільного процесуального
кодексу України від 18 березня 2004 року, СУД -

УХВАЛИВ:

Визнати
мирову угоду, укладену між ОСОБА_1та ОСОБА_2у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу та визнання права власності.

ОСОБА_2визнає позов
ОСОБА_1про стягнення з нього на її користь суми боргу в розмірі 32825,0 гривень
шляхом накладення стягнення на належну ОСОБА_21/20 частку в житловому будинку з
надвірними спорудами АДРЕСА_1

ОСОБА_2дає згоду на
визнання права власності за ОСОБА_1на належну йому на праві власності 1/20
частину житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1.

ОСОБА_2добровільно
передає та ОСОБА_1приймає у свою приватну власність 1/20 частку житлового
будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1.

ОСОБА_1відмовляється
від претензій майнового характеру до ОСОБА_2в межах спірних правовідносин.

Провадження
по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу та визнання права
власності - закрити.

Ухвала може бути
оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції заяви про
апеляційне оскарження протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали та подання
апеляційної скарги протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.