overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№2-0-2 /2007p РІШЕННЯ
Енергодарський міський суд Запорізької області у складі судді Дзямко О.П,
народних засідателів ОСОБА_1, ОСОБА_2 при секретарі Цигиця Л.М., розглянув у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 , зацікавлена особа - Управління праці та соціального захисту населення
Енергодарської міської ради, про визнання недієздатним
звернулася до суду з заявою , в якій просить визнати недієздатним її сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, обґрунтовуючи заяву тим, що він є інвалідом дитинства
з діагнозом олігофренія в ступені імбецильності і не може розуміти значення
своїх дій та керувати ними. З 17.10.1997 р ОСОБА_4 встановлена 2 група
інвалідності, він перебуває на обліку в Запорізькій обласній психіатрічній
лікарні. Визнання сина недієздатним їй потрібно для оформлення над ним опіки.
Також просить встановити її опікуном над сином.
У судовому засіданні ОСОБА_3 заяву підтримує в повному
Представник Управління
праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради за
довіреністю Шпіллєр Т.А вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні
матеріали справи вказують на недієздатність ОСОБА_4. Просить призначити матір
ОСОБА_4- ОСОБА_3 його опікуном .
Суд, заслухавши
пояснення заявника, представника Управління праці та соціального захисту
населення Енергодарської міської ради, перевіривши матеріали справи, прийшов до
висновку МСЕК від 22.02.2006 року ОСОБА_4 являється інвалідом 2 групи з дитинства
проведеної судом амбулаторної судово - психіатричної експертизи НОМЕР_1 від
07.12.2006 року ОСОБА_4 виявляє ознаки помірної розумової відсталості в стадії
невеликої імбецильності., в результаті чого він не може розуміти значення своїх
дій та керувати ними.
зібрані по справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для
визнання недієздатним ОСОБА_4.
ЦПК України, ст. 41 ЦК України
підлягає задоволенню і прохання УПСЗН про призначення ОСОБА_3 опікуном над
сином, яка теж не заперечує проти її призначення.
доцільність такого призначення є акт перевірки матеріально-майнового положення
Керуючись ст. ст. 237- 241,241 ЦПК України, ст. 41,39 ЦК України , суд -
недієздатним ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , уродженця м. Енергодар,
проживаючого по АДРЕСА_1 та призначити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження опікуном
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.
скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
Суддя
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-207-2007р.
вають            із           сімейних
Головуючий по 1 інстанції Харченко Л.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29"
січня 2007 р.
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого

суддів

при секретарі

з участю адвоката

Храпка В.Д.

Сіренко Ю.В.,
Магда Л.Ф. Авласовій М.Л. ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси ОСОБА_2 на ухвалу судді
Смілянського міськрайонного суду від 29
грудня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу по несплаті аліментів
і додаткових витрат, -

встановила

ОСОБА_2 пред'явила позов до ОСОБА_3 про стягнення боргу по
несплаті аліментів і додаткових витрат.

Зазначала, що відповідач заборгував кошти по виплаті аліментів в розмірі 1648 грн. 75 коп. Вона також
має право на стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів в розмірі 4451 грн. 63 коп. Також їх
спільна дочка навчається в університеті ,
і нею профінансовано 3825
грн., половину із яких в сумі 1918
гривень повинен сплатити відповідач. В зв'язку із цим просила стягнути із
відповідача вказані суми.

Ухвалою судді
Смілянського міськрайонного суду від 22
грудня 2006 року
позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду від 29 грудня 2006 року позовна
заява визнана неподаною і повернута позивачці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу судді скасувати, як
постановлену із порушенням процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду
першої інстанції судова палата приходить до висновку про задоволення скарги по
наступних підставах:

Статтею 119 ЦПК
України передбачено форму і зміст позовної заяви. Як видно із позовної заяви,
вона відповідає формі і змісту які вимагає ст.119 ЦПК України.

Залишенням заяви без руху з підстав уточнення позовних вимог, правильності
визначення відповідача ст. 121
ЦПК України не передбачено.

Керуючись ст.ст.
307, 312, 314, 315 ЦПК
України, судова колегія,-

2

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Ухвалу
судді Смілянського міськрайонного суду від 29 грудня 2006р. скасувати, а матеріали повернути до суду
першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців до суду
касаційної інстанції.

Головуючий                          /підпис/

Судді                                      /підписи/

ВІРНО: суддя апеляційного суду Черкаської
області

В.Д. Храпко
У Х В А Л А  ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 травня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Прокопчука Ю.В., Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту та свідоцтва про право на
спадщину недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення
Ново-Одеського районного суду Миколаївської області від 21 серпня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 6 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2005 року позивачі звернулися в суд із вищезазначеним позовом
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько ОСОБА_4. У видачі
свідоцтв про право на спадщину за законом їм відмовлено оскільки їхній батько
незадовго до своєї смерті оформив заповіт на ОСОБА_3. Заповіт підписаний
матір'ю ОСОБА_4 - ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями та на
час заповіту був хворим, а тому підписати його не міг. Просили визнати
недійсними заповіт та свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Рішенням Ново-Одеського районного суду Миколаївської області від 21 серпня
2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області
від 6 грудня 2006 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 ставиться питання про скасування
судових рішень з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги його висновків не спростовують.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ново-Одеського районного суду Миколаївської області від 21 серпня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 6 грудня 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

Ю.В. Прокопчук   М.П. Пшонка
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

25 квітня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук
Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про
відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від                    28 листопада 2006 року
ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у зазначеній справі на підставі ст.
22 ЦК України, ч. 1 ст. 87 та ч. 1 ст. 98 КАС України, п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2006 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28
листопада 2006 року залишено без розгляду на підставі ст. 294 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду апеляційної
інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи апеляційну скаргу без розгляду суд апеляційної інстанції виходив
з того, що вона подана ОСОБА_1 після закінчення строків, встановлених ст. 294
ЦПК України і особа, яка її подала не порушила клопотання про його поновлення.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна,
оскільки вони ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального
права.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України заяву про апеляційне оскарження ухвали
суду першої інстанції може бути подано протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Із матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга на ухвалу
Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2006 року, подана
ОСОБА_1 2 грудня 2006 року, тобто в строки, визначені процесуальним законом.

А тому, апеляційний суд безпідставно залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 без
розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду
підлягає скасуванню, з підстав, передбачених ст. 342 ЦПК України, а справа -
передачі до апеляційного суду для вирішення питання про прийняття апеляційної
скарги.

Керуючись статтями 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2006 року скасувати, а
справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про
прийняття апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін
У Х В А Л А  ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

4 травня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Прокопчука Ю.В., Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування; за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклавського районного суду м.
Севастополя від 18 серпня 2006 року та апеляційного суду м. Севастополя від 14
грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2005 року ОСОБА_1 звернулася в суд із вищезазначеним позовом
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_4 Перед смертю її син
тяжко хворів та вимагав стороннього догляду. Відповідачка від участі в надані
своєму батькові допомоги ухилялася, а тому підлягає усуненню від спадкування за
законом.

У квітні 2006 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом в якому просила
визнати за нею право на спадкове майно після померлого брата.

Рішенням Балаклавського районного суду м. Севастополя від 18 серпня 2006
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Севастополя від 14 грудня
2006 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судових рішень
з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги його висновків не спростовують.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Балаклавського районного суду м. Севастополя від 18 серпня 2006
року та апеляційного суду м. Севастополя від 14 грудня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

Ю.В. Прокопчук   М.П. Пшонка
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
В.М.,    Берднік І.С., Балюка
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Управління
градобудівництва та архітектури м. Харцизька, Харцизька
санітарно-епідеміологічна станція, про захист права власності та відшкодування
в с т а н о в и л а:
У липні 2006 року ОСОБА_1,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що він є власником земельної
ділянки та будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_2 за тією ж
адресою. У порушення вимог діючого законодавства та державних будівельних норм,
відповідачка розташувала вигрібну яму для побутових стоків та вікно в кухні на
відстані менш встановлених норм. З приводу вказаних порушень він неодноразово
звертався у компетентні органи, якими ОСОБА_2 були надані попередження і які до
тепер не виконані. Оскільки зазначені обставини порушують його право власника,
просив зобов'язати відповідачку усунути порушення шляхом перенесення, на
передбачену законодавством відстань, вигрібної ями та закладення вікна на
кухні, а також стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 2000 грн.
Рішенням Харцизького міського суду
Донецької області від 5 жовтня 2006 року позов задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 шляхом
закладання вікна у кухні будинку АДРЕСА_2 і перенесення вигрібної ями,
розташованої на земельній ділянці за вищевказаною адресою на відстань 8 м. між
жилими будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Стягнуто з відповідачки на користь
позивача моральну шкоду в розмірі 1000 грн. В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 25 грудня 2006 року зазначене судове рішення скасовано,
постановлено нове, яким ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження може бути лише неправильне застосування судом
норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 25 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М.Барсукова

І.С.Берднік

М.І.Балюк
Справа № 22ц-109/07                                       Головуючий по 1 інстанції Бобровський І.М.
Доповідач апеляційного суду Славгородська Н.П.
16 січня 2007 року колегія судців судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі: головуючого
- Славгородської Н.П., суддів: Базовкіної Т.М., Мурлигіної О.Я., при секретарі
Бобуйок І.Ф., за участю:
представника позивача Куліша В.В.,
представника відповідача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Миколаєві цивільну справу
апеляційною  скаргою відкритого
акціонерного товариства (далі - ВАТ) „Юженергобуд" на ухвалу
Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 листопада 2006 року
„Юженергобуд" до закритого акціонерного товариства (далі - З AT)
"Південбудтранс" і приватного нотаріуса ОСОБА_2
про скасування виконавчих написів,
ВАТ „Юженергобуд" звернувся до суду з позовом до ЗАТ
,   "Південбудтранс"   і
приватного   нотаріуса      ОСОБА_2
написів, посилаючись на те, що 29 травня 2006 р. нотаріус незаконно
написи  виправлення коду ЄДРПОУ
стягувача, чим фактично замінив
Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 листопада 2006 р.
провадження по справі за позовом ВАТ „Юженергобуд" закрито і роз'яснено
позивачу право на звернення з позовом до господарського суду.
скарзі представник ВАТ „Юженергобуд", посилаючись на необґрунтованість
ухвали, просить її скасувати.
Заслухавши судцю-доповідача, пояснення осіб, які приймають участь в справі,
дослідивши матеріали справи і перевіривши зазначені в скарзі доводи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
Закриваючи провадження
по справі за позовом ВАТ „Юженергобуд" на підставі п. 1 ст. 205 України, суд правильно виходив з того, що
сторонами позову про скасування виконавчих написів є кредитор та
боржник, які по даній справі є юридичними особами, а тому справа підлягає розгляду
в порядку господарського судочинства.
Наведені в апеляційній скарзі
доводи не спростовують висновки суду.
викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.
Керуючись статтями 303, 312, 315
ЦПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Юженергобуд" відхилити, а ухвалу Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 27 листопада 2006 р. залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але протягом двох місяців з дня набрання законної сили
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України.
Справа
№ 2 - 1260/07
РІШЕННЯ

Іменем  України

26 січня 2007 року                                                                                м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі: головуючого
- судді Карапута Л.В., при секретарі - Школьній О.М., з участю сторін,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

В грудні 2006 року позивачка звернулась до суду з
позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання в зв'язку з її
навчанням, в розмірі 1/6 частини заробітку, щомісячно до часу закінчення
навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в
даний час вона навчається в Київському Національному медичному Університеті ім.
О.О. Богомольця і потребує матеріальної допомоги.

В попередньому судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги і наполягала на їх задоволенні.

Відповідач з
позовними вимогами згоден.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали
справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4) є дочкою відповідача.

Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню
дочку, який навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років
за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.

Довідкою від 16.10.2006 року підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває на
навчанні в Київському Національному медичному Університеті ім. О.О. Богомольця.
Крім того, необхідно здійснювати витрати на харчування, одяг, проїзд та
задоволення інших потреб.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає
доцільним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку, щомісячно.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208-209, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 182, 199,
200 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.
Кривин, Славутського району, Хмельницької області, Україна аліменти на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини заробітку, щомісячно, починаючи з
25.12.2006 року на період навчання в
Київському Національному медичному Університеті ім. О.О. Богомольця до
30.06.2011 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі
7 грн. 50 коп. на користь державного підприємства „Судовий інформаційний
центр".

Рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один
місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду
може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції
може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.