Справа №
22-Ц-1037/2007 р.                                        Головуючий
у І інстанції Ілюк Б.В.
36                                                                    Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
серпня 2007 року                                                                               м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                Ясеновенко Л.В.

суддів                                           Бойчука
І.В.,  Матківського Р.Й.

секретаря                                     Юрків І.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на дітей,  які
продовжують навчання за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського
міськрайонного суду від 10 липня 2007 року, -

встановила:

Рішенням
Коломийського міськрайонного суду від 10 липня 2007 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,  які продовжують навчання.

У
апеляційній скарзі позивачка посилається на незаконність рішення суду.
ОСОБА_1  зазначає,  що суд не взяв до уваги усіх обставин,  а саме того,
що вона хворіє,  а тому не може
сама утримувати двох дітей. Відповідач працює водієм у приватного підприємця і
має можливість надавати кошти на утримання дітей. Крім того,  скаржниця вказує на те,  що навчання дочки на державній формі та
навчання сина у Київському національному університеті,  де він перебуває на повному державному забезпеченні
не забезпечує їм прожиткового мінімуму і вони потребують матеріальної допомоги.

Просить
рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення,  яким задовольнити позов.

В
судовому засіданні ОСОБА_1  апеляційну
скаргу підтримала з мотивів,  наведених у
ній.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  хоча
належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
позивачки,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд виходив з
того,  що позивачка не представила
доказів того чи відповідач може надавати дітям матеріальну допомогу.

Однак,  з таким висновком суду погодитись не можна

З
матеріалів справи вбачається,  що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі і у них є двоє дітей: дочка ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та син ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.

Судом
встановлено,  що дочка є студенткою
Харківської юридичної академії денного

2

факультету,
державна форма навчання,  а син
навчається у Київському національному університеті внутрішніх справ (денна
форма навчання) і перебуває на повному державному забезпеченні.

Судом
також встановлено,  що син ОСОБА_4 хоча і
навчається за державним замовленням,
однак потребує матеріальної допомоги для придбання парадної та
повсякденної форми,  взуття,  одежі,
канцтоварів. Позивачка в даний час не працює,  а отже не має можливості матеріально
допомогти синові.

Згідно
довідки Івано-Франківського онкологічного диспансеру позивачка з 04.07.07 р. по
даний час проходить лікування у радіологічному відділенні ООД.

Судом
також встановлено,  що відповідач з
14.02.2007 р. працює по трудовій угоді з фізичною особою ОСОБА_5 Трудова угода
№229 від 14.02.07 р. укладена на невизначений строк.

При
таких обставинах справи колегія суддів приходить до висновку про те,  що відповідач має можливість надавати
матеріальну допомогу,  а тому з
відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі ХА частини
заробітку на утримання сина ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. до закінчення ним навчання,  але не пізніше ніж до досягнення ним віку
двадцяти трьох років.

Що
стосується вимог про стягнення аліментів на утримання дочки Людмили,  ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.,  то у задоволенні позову в цій частині слід
відмовити з таких підстав.

Стаття
199 СК України,  з підстав якої
пред'явлений позов,  передбачає обов'язок
батьків утримувати повнолітніх дітей,
які продовжують навчання.

Дочка
ОСОБА_3 є неповнолітньою,  а тому
аліменти на її утримання не можуть бути стягнуті з підстав,  зазначених у позові.

Відповідно
до п.З ч.1  ст. 309 ЦПК підставою для
скасування рішення суду та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи.

При таких
обставинах справи рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення.

На
підставі  ст. ст. 199,  200 СК України та керуючись  ст. ст. 307,
309 ЦПК,  колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Коломийського міськрайонного суду від 10 липня 2007 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути
зОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.,  уродженця с Жуків,  Тлумацького
району Івано-Франківської області жителя АДРЕСА_1,  в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. аліменти у розмірі 1Л частини заробітку
(доходу) до закінчення ним навчання,  але
не пізніше досягнення дитиною 23 років.

В решті позову
відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 користь держави 51 грн. державного мита та 30 грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

Рішення набирає законної сили з моменту
проголошення,  однак може бути оскаржено
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.