overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№
Індустріальний районний суд складі головуючого  судді                 Зосименко С.Г. в відкритому судовому засіданні заяву в.о. начальника Державної служби в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про видачу 09.01.2007 року до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа звернувся  в.о. начальника Державної виконавчої служби в
Бабушкінському районі
Дніпропетровська, посилаючись на те, що виконавчий лист було втрачено. видати дублікат виконавчого листа.
В судове засідання представник заявника з'явився просив видати дублікат
Відповідачі у судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, про причину неявки суду не повідомили.
Представник третьої особи з'явився, проти задоволення заяви не
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява Державної виконавчої в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська підлягає задоволенню з таких
Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою або поданням  державного  виконавця видати  його дублікат.
Як вбачається, із матеріалів справи,
Індустріальним районним судом м. 11.08.2005 року було винесено рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
ВАТ “Дніпропетровський стрілочний завод” суму заборгованості у розмірі грн., а також повернення держмита у розмірі 51 грн.
Як в заяві, так і в судовому засіданні представник заявника пояснив, що лист про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ стрілочний завод” на виконанні в Бабушкінському відділі ДВС
Дніпропетровська не перебуває.
За таких підстав суд вважає за необхідне заяву Державної виконавчої в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська задовольнити та видати виконавчого листа  № 2-2088/2005 р, оскільки його оригінал дійсно було
Керуючись ст. 370 ЦПК України,
Державної виконавчої служби Бабушкінського району м.
Дніпропетровська   задовольнити.
Видати Державній виконавчій службі
Бабушкінського району м. дублікат виконавчого листа № 2-2088/2005р. відповідно до рішення
Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11.08.2005

року у справі за позовом ВАТ “Дніпропетровський стрілочний завод” до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за проживання в гуртожитку.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої

інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про

апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної

скарги,  або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя

С.Г.
Зосименко
Справа №2-81 / 2007 року
ЗАОЧНЕ   РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
30 січня 2007 року                              Богуславський
районний суд Київської області в
складі:                  головуючого судді Якутюка B.C.,
при секретарі Давиденко MB., з участю
позивачки ОСОБА_1, розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Богуславі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2, посилаючись на
те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому ІНФОРМАЦІЯ_1 року відділом реєстрації актів
громадянського стану Богуславського районного управління юстиції по актовому
спільного проживання у шлюбі дітей не має. В останній час між ними стали
виникати різні лайки та сварки, які носять затяжний характер, в зв'язку з чим
вони припинили шлюбні відносини. Вона вважає, що сім'я практично розпалась і
ніякого примирення між ними бути не може, а тому їх шлюб необхідно розірвати.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала,
посилаючись на вищенаведені обставини і просив суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2  в судове
засідання не з'явився, хоча судом був повідомлений про час розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи,
вважає за необхідне позов задовольнити.
В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебувають у
зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1
року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.
Сімейного кодексу України вбачається, що суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення. Суд вважає, що поскільки позивачка миритися з відповідачем не
бажає, на даний час вони фактично припинили шлюбні відносини, то слід вважати,
що їх сім'я практично розпалась, і за таких обставин подальше спільне життя
подружжя та збереження сім'ї стали неможливими, а тому їх шлюб необхідно
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст.110, 112
Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 58, 59, 209, 212, 215, 226 ЦПК
України, суд, -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 року
відділом реєстрації актів громадянського стану Богуславського районного
управління юстиції Київської області по актовому запису НОМЕР_1.
Позивачку ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 при отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу звільнити від сплати державного мита на підставі ст.4 п. 18
Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито".
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через Богуславський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів

2

апеляційної скарги, з подачею її
копії суду апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Головуючий: суддя      (підпис)            Якутюк
B.C.
Справа № 2о-2 7 2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22 січня 2007 року Комінтернівський районний суд міста
Харкова у складі: головуючого
- судді Музиченко В.О. . при секретарі - Буняевій М.А.

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну
справу за заявою ОСОБА_1
про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою,
в якій просить встановити той факт, що договір купівлі-продажу житлового
будинку від 17.09.1999 року, посвідчений приватним нотаріусом Нововодолазького
районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_2, а також: технічний
паспорт на жилий будинок приватного житлового фонду від 17.09.1999 року на ім'я
ОСОБА_1 належать йому ОСОБА_1.

В обгрунтування своєї заяви, ОСОБА_1
зазначає, що згідно паспорту його прізвище, ім'я й по-батькові вказано
„ОСОБА_1", однак у зазначених договорі купівлі-продажу та технічному
паспорті його no-батькові вказано як ІНФОРМАЦІЯ_1, що створює йому
перешкоди щодо розпорядження власністю.

У попередньому судовому засідання заявник підтримав
заяву, просив її задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши
пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити
судове рішення в порядку, встановленому cm. 174
цього ж Кодексу.

Згідно з копією
паспорту ІНФОРМАЦІЯ_2 Комінтернівським РВ ХМУ УМВСУ в Харківський області,
прізвище, ім'я й no-батькові заявника на українській мові вказано „ОСОБА_1
".

Як вбачається з
копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.09.1999 року НОМЕР_1,
посвідченого приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального
округу Харківської області ОСОБА_2 та зареєстрованого у реєстрі за НОМЕР_2, а
також: копії технічного паспорту на жилий будинок приватного житлового фонду
від 17.09.1999 року, інвентарний НОМЕР_3, реєстровий НОМЕР_4, по-батькові
заявника замістьІНФОРМАЦІЯ_3 вказано ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлення
факту належності зазначений правовстановлюючих документів необхідно заявнику
для здійснення свого права щодо розпорядження власністю.

Враховуючи
зазначене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 заявлені обгрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході попереднього судового
засідання, у зв 'язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 174, 256 ч.1 п.6, 259 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити той
факт, що договір купівлі-продажу житлового будинку від 17 вересня 1999 року
НОМЕР_1, посвідчений приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального
округу Харківської області ОСОБА_2 та зареєстрований у реєстрі за НОМЕР_2, а
також: технічний паспорт на жилий будинок приватного житлового фонду від 17
вересня 1999 року, інвентарний НОМЕР_3, реєстровий НОМЕР_4 на ім'я
„ОСОБА_1" належать ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцю АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 cm. 295 ЦПК України.
Справа № 2-320 200брік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 січня   2007року Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді- Григор 'єва Б.П.

при секретарі-          Коломієць В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом АК

„Харківобленерго" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів
заборгованості за спожиту електричну енергію . В обгрунтування
позову зазначив, що відповідачі мешкають за адресою:АДРЕСА_1, є споживачами
електричної енергії, абонентами АК „Харківобленерго", але належним чином
не сплачують спожиту електричну енергію.За період з 01.07.2003 року по
12.05.2006 року за особовим рахунком ОСОБА_3
значиться заборгованість у розмірі 729 грн. 87 коп. До
теперішньго часу відповідачі у добровільному порядку заборгованість не
сплатили, в зв язку з чим змушені звернутися до суду.

Представник
позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги і просила  позов задовольнити.

Відповідачі
судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, зазначаючи, що заборгованість ними частково сплачена, залишок
боргу складає 378 грн. 79 коп.

Відповідно до
п.п. 19, 20, 42, 48 «Правил користування електричною енергією для населення»,
затверджених постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 p., споживачі
зобов'язані оплачувати спожиту електроенергію щомісяця.

Судом
встановлено, що відповідачі дійсно мешкають за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно розрахунку за спожиту електричну енергію, наданого абонентним
відділом АК „Харківобленерго" заборгованість на 06.07.2006 року
складає 729 грн.87 коп. Відповідно до докладного перерахунку, з урахуванням
показань приладу обліку та із зазначенням періоду нарахувань без приладу обліку, борг складав 1343 грн.47 коп., сплачено
відповідачами- 613 грн. 60 коп.

Відповідно до
докладного перерахунку, з урахуванням показань приладу обліку та із зазначенням
періоду нарахувань без приладу обліку, борг складав 729 грн.87 коп., сплачено
відповідачами- 377 грн. 80 коп.

Таким чином суд
вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як
факт часткової оплати боргу відповідачами знайшов своє підтвердження в судовому
засіданні.

З відповідачів
на користь держави необхідно стягнути державне мито у розмірі 51 грн.

Керуючись , ст. ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 611, 623 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ;

Позов АК "Харківобленерго "  задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь АК "Харківобленерго"
заборгованість за електричну енергію в сумі 378 грн. 79 коп.

Стягнути  з
відповідачів солідарно судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-89 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

03 січня 2007р.                                                                                                               м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді                                            Потятинник Ю.Р.

секретаря                                                       Симотюк І.М.

з участю представника:                                                  ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Снятині справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про втрату права
на проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, який мотивує тим, що відповідачка-його колишня невістка розірвала шлюб з його сином і більше трьох років не
проживає у належному йому будинку, так як
перейшла проживати до своїх батьків разом з своїми неповнолітніми дітьми:
ОСОБА_4  та ОСОБА_5. Тому просить визнати її та дітей такими, що втратили право на проживання в його будинку, оскільки добровільно
знятись з реєстрації не бажає.

Представник позивача в судовому засіданні позов
підтримала частково. Пояснила, що відповідачка  ІНФОРМАЦІЯ_1
добровільно знялась з реєстрації в його будинку, але її неповнолітні
діти залишилися зареєстрованоми, а тому просить суд визнати такими, що втратили
право на проживання в його будинку.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча
повідомлялась про час і місце судового розгляду.

Суд, аналізуючи обставини встановлені під час
судового розгляду та зібрані докази, а саме: довідки
Видинівської сільської Ради Снятинського району про те, що відповідачка була прописана в господарстві позивача по АДРЕСА_1  в с. Видинові однак не проживає там з 2003р.
і добровільно виписалася з цього господарства ІНФОРМАЦІЯ_1 через розірвання
шлюбу з його сином ОСОБА_6  вважає, що позов підставний і підлягає до
часткового задоволення, оскільки в судовому
засіданні встановлено, що неповнолітні діти відповідачки більше 6 місяців не проживають в будинку позивача без поважних причин так
як перейшли на постійне місце проживання з
відповідачкою в інше місце через припинення останньою шлюбно-сімейних відносин з сином позивача, а тому неповнолітних дітей
відповідачки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід визнати таким, що втратили
право на проживання в господарстві позивача. В решті позову
відмовити.

На підставі викладеного та ст. 167 ЖК України, керуючись ст. 213-215 ЦПК
України,-

РІШИВ:

Позов задоволити частково. Визнати
ОСОБА_4 та ОСОБА_5  такими,- що втратили право на користування житловим приміщенням в господарстві ОСОБА_2  в с. Видинові   по АДРЕСА_1. В решті позову
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3
в користь ОСОБА_2  8грн. 50коп. сплаченого судового збору та 7грн. 50коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Ів-Франківського
апеляційного суду протягом 10 днів шляхом подачі заяви про його
апеляційне оскарження, апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів після поданої заяви через Снятинський райсуд.
Справа №2-96 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

03 січня 2007р.                                                                                                               м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді                                             Потятинник Ю.Р.

секретаря                                                       Симотюк І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовом, який мотивує
тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем, від якого мають дочку
ОСОБА_3 , яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач участі у
вихованні на утриманні дочки не приймає, а тому просить стягнути з нього
аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 300грн. на
місяць до її повноліття.

У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала
частково, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання
дитини в твердій грошові сумі по 150грн. щомісячно, так як він постійного місця
роботи і заробітку не має, працює по людях.

Відповідач позов, змінені позовні вимоги визнав. Пояснив,
що постійного місця роботи не має, заробляє по людях,
згідний сплатити аліменти в розмірі 150 грн.

Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому
засіданні та зібрані докази, а саме: свідоцтво про народження  ОСОБА_3
згідно якого батьком записаний відповідач;
довідку про склад сім'ї позивачки з якої видно, що дочка проживає біля позивачки і перебуває на її утриманні, акт обстеження
матеріально-побутових умов проживання позивачки, вважає,
що позов підставний і підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідач
зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення повноліття.
Відповідач не має постійної роботи, має мінливий заробіток, а тому слід
стягнути з нього аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої
дитини в твердій грошові сумі в розмірі по 150грн. щомісячно. В решті позову
відмовити.

На підставі викладеного та ст. 180,182 184 СК України,
керуючись ст.213-215 ЦПК України,-

РІШИВ:

Позов зодоволити. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 150грн. щомісячно до її повноліття починаючи з
22.11.2006р..в решті позову відмовити.

Стягнути з відповідача 51грн. судового збору в дохід
держави та 7грн. 50коп. витрат на інформаційне-технічне забезпечення розгляду
справи.

У відповідності зі ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання
рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до
Ів-Франківського апеляційного суду протягом 10 днів шляхом подачі заяви про його апеляційне оскарження, апеляційна скарга
може бути подана протягом 20 днів після поданої заяви через Снятинськии райсуд.

Головуючий: підпис

Суддя
Снятинського райсуду:

Ю.Р. Потятинник
Справа № 2-6140/06 РІШЕННЯ
15 січня 2007 року Октябрський районний суд м.
головуючого - судді     Блажко І.О.
при секретарі -                                    Матяш М.В.
з участю представника позивача - Данілової Н.Н.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу за позовом Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,
Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за
надання послуг по теплопостачанню за період
року по 01.11.2006 року в сумі 1339 грн. 77 коп.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на викладені
в позовній заяві обставини.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлені (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи в судове
засідання не з'явилися та не надали суду дані про причину неявки.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з
Судом встановлено і, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, проживають за адресою - м.Полтава, АДРЕСА_1. ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" надає їм послуги з теплопостачання.
Станом на 01.11.2006 року заборгованість за спожиту
теплову енергію перед позивачем становить 1339 грн. 77 коп.
Квартира АДРЕСА_1 в м.Полтаві приватизована,
споживачами послуг з теплопостачання є ОСОБА_1, ОСОБА_2
Відповідно до п.5 ч.З ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені
договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова
від умов договору не допускається.
На підставі наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на
користь позивача 1339 грн. 77 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, а також 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду.
Керуючись ст.ст.525,526, 541 ЦК України, ст.ст.60,212,224,226 ЦПК України, суд, -
Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, проживаючих за адресою : м.Полтава, АДРЕСА_1, на користь Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства теплового господарства
дирекції АК Укрсоцбанку, МФО 331014, код 03338030) по 669 грн. 88 коп., а також з кожного по 15 грн. витрати на інформаційно технічне
забезпечення розгляду справи.
Стягнути з кожного - ОСОБА_1, ОСОБА_2 по 25 грн. 50 коп. державного мита на користь держави.
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Справа № 2-5544/06 РІШЕННЯ
15 січня 2007 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді Блажко І.О.
при секретарі -                                     Матяш М.В.
з участю представника позивача - Данілової Н.Н. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Полтаві   цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову
Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за
надання послуг по теплопостачанню за період
року по 01.10.2006 року в сумі 2217 грн. 64 коп.
В судовому засіданні представник позивача позов змінила, через часткове
погашення боргу відповідачами. Просила
стягнути 2090 грн. 65 коп. заборгованості.
Відповідачі ОСОБА_1., ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлені (ст.76 ЦПК України) про час та місце розгляду справи в судове
засідання не з'явилися та не надали суду дані про причину неявки.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню
Судом встановлено і, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі
проживають за адресою - м.Полтава, АДРЕСА_1. ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" надає їм послуги з теплопостачання. В період з з 01.11.2002 року по 01.10.2006 року, згідно розрахунку заборгованості, відповідачі частково оплачували вартість наданих
послуг, не оспорюючи розміру їх вартості. Станом
року заборгованість за спожиту теплову
енергію перед позивачем становить 2090
Відповідно до п.5 ч.З ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені
договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова
від умов договору не допускається.
На підставі наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на
користь позивача 2090 грн. 65 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію, а також 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду.
Керуючись ст.ст.525, 526, 541 ЦК України, ст.ст.60, 212, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1., ОСОБА_2, проживаючих за адресою : м.Полтава, АДРЕСА_1, на користь Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства теплового
забезпечення розгляду справи.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1., ОСОБА_2 51 грн. державного мита на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.