УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 липня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Виноградової Л.Є., Артеменка І.А., Гайворонського С.П., Станкевича В.А., Сегеди
С.М.

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Україна» про стягнення орендної плати за касаційною
скаргою ОСОБА_1на ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 25 травня 2005 року,

встановила:

У липні 2003 року ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до сільськогосподарського акціонерного товариства закритого
типу «Україна» про стягнення орендної плати.

Зазначила, що вона на підставі сертифікату на земельну частку (пай) у червні 2001 року уклала з відповідачем договір оренди
земельного паю. У червні 2003 року вона отримала
державний акт на землю на підставі розпорядження
Вільнянської райдержадміністрації № 255 від 23.05.2002р., в зв'язку з чим звернулася до відповідача про переукладення
договору оренди, але він відмовився переукладати договір. Проте відповідач
продовжував користуватися її землею.

Справа №33ц-715/07                                                                           Категорія ЦП: 33

Головуючий у першій інстанції -
Черненко Л.І. Суддя-доповідач - Гайворонський С.П.

2

Рішенням
Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 березня 2005 року позов
ОСОБА_1. задоволено частково. Суд стягнув із CAT ЗТ
«Україна» на користь ОСОБА_1. 13628 грн. 50 коп. матеріальної шкоди та наклав
арешт на майно відповідача.

Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2005 року рішення районного
суду скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування
касаційної скарги ОСОБА_1.
посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання
про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення
районного суду.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та направляючи справу на новий розгляд,
апеляційний суд виходив з того, що районним судом при встановлені фактичної
сторони справи були допущені порушення норм процесуального права, що
перешкоджає суду апеляційної інстанції дослідити нові докази та обставини, які
не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Проте повністю
погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна, оскільки він
ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права.

Підстави для
скасування рішення суду в апеляційному порядку і передачі справи на новий
розгляд були визначені ст. 307 ЦПК України 1963 року, який діяв на час розгляду
справи. В ухвалі апеляційного суду такі підстави не наведено.

Відповідно до
ст. 309 зазначеного Кодексу неповне з'ясування судом обставин, що мають
значення для правильного вирішення справи, визначено як підставу для скасування
рішення і ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції.

Крім того, апеляційний суд в порушення вимог ч.2 ст. 301
ЦПК України 1963 року не врахував, що суд апеляційної інстанції міг
встановлювати нові факти, досліджувати нові докази, а також докази, які на
думку осіб, що беруть участь у справі, судом першої інстанції досліджувались з
порушенням встановленого цим Кодексом порядку.

3

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених законом, а тому його
ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 338 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 травня 2005 року скасувати, а справу направити на новий апеляційний
розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.