Справа №1548/07                      Головуючий по 1-й
інстанції: Кваша С.В.
Категорія 05                               Доповідач
апеляційного суду: Буренкова К.О.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Буренкової К.О.,

суддів
Колосовського С.Ю., Лівійського І.В.,

при секретарі
судового засідання Танцюріній СМ.,

за участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника
відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу
за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 червня 2007 p., ухвалене за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 адміністрації Заводського району Миколаївського
міськвиконкому про визначення порядку користування земельною ділянкою,

встановила:

В березні 2006 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 адміністрації
Заводського району Миколаївського міськвиконкому про визначення порядку
користування земельною ділянкою.

Позивачка зазначала, що їй на праві власності належить 30/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_2. є власником 70/100 частини цього ж
будинку.

Відповідно до плану забудову під будівництво цього
будинку була відведена земельна ділянка площею 490 кв. м. Крім цього, за
спірним домоволодінням числиться самовільний захват земельної ділянки площею
118 кв. м, який фактично поділений між нею та відповідачем.

Посилаючись на те, що між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо
користування земельною ділянкою, позивачка просила визначити порядок
користування земельною ділянкою площею 490 кв. м, виділивши їй та відповідачу в
користування частину земельної ділянки відповідно до їх часток в праві
власності на будинок вказаний жилий будинок.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 червня 2005 р. позов
ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено визначити порядок користування земельною
ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 за 4-м варіантом судової
будівельно-технічної експертизи №4863 від 12 лютого 2007 p., а саме:

· виділити
ОСОБА_1 земельну ділянку площею 178, 99 кв.
м, в т.ч.: під будівлями 85,05 кв. м, із них під жилими - 70,55 кв. м, під
нежилими -14,50 кв., під
двором та городом - 93,94 кв. м;

· виділити
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 429,01 кв. м, в т.ч. під будівлями - 79,87 кв.
м, із них під жилими - 61,07 кв. м, під нежилими - 18,80 кв. м, під двором і
городом - 349,14 кв. м.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 554 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким визначити порядок користування земельною ділянкою на підставі
1-го варіанту висновку будівельної судово-технічної експертизи. Позивачка
посилається на те, що суд вийшов за межі своїх повноважень і безпідставно
поклав в основу рішення 4-й варіант вказаної експертизи, оскільки в 4-му
варіанті площу земельної ділянки безпідставно збільшено за рахунок самовільно
зайнятої нею та відповідачем земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення - скасуванню із ухваленням нового рішення, із наступних
підстав.

Постановляючи рішення, суд виходив з того, що при визначенні порядку
користування земельною ділянкою слід брати до уваги земельну ділянку, яка була
виділена під забудову будинку, а також земельну ділянку, яка самовільно зайнята
сторонами, оскільки цими ділянками вони тривалий час користуються, а тому даний
порядок слід залишити і надалі.

Однак з таким висновком погодитися не можна, оскільки він не відповідає
вимогам земельного законодавства та не грунтується на матеріалах справи, що в
відповідності до п.п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК є підставою для скасування
оскаржуваного рішення і ухвалення нового рішення із наступних підстав.

Виходячи із змісту ст. 116 ЗК 2001 p., котра встановлює
порядок володіння земельними ділянками громадян, яким жилий будинок і
господарські будівлі належать на праві спільної власності, предметом визначення
порядку користування може бути лише земельна ділянка, яка виділена під забудову
жилого будинку. Відповідно до ст.125 цього ж Кодексу право власності на землю
або право користування земельною ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та
одержання документа, що посвідчує це право.

Як видно із технічного паспорту на жилий будинок АДРЕСА_1, генерального
плану спірної земельної ділянки, висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 12 лютого 2007 р. за вказаним домоволодінням числиться земельна
ділянка площею 490 кв. м, яка у встановленому законом порядку відведена в
натурі (на місцевості) і перейшла в спільне користування сторін до 1 січня 2001
р.(а. 12-13, 21,43-54).

Згідно з пунктами 6, 7 розділу X Перехідних положень
ЗК 2001 р. та роз'яснень, викладених в підпунктах «в»,«г», п.18 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. «Про застосування судами
земельного законодавства при розгляді цивільних справ» громадяни та юридичні
особи зберігають право на земельні ділянки, одержані ними до 1 січня 2002 р. у власність, у
тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше
передбачені чинним законодавством.

При переході права власності на будівлі та споруди за
цивільно-правовими угодами, укладеними
до 1 січня 2002 p.,
згідно з положеннями

чинної до цієї дати ст. ЗО ЗК України 1992 р. до набувача від відчужувача
перейшло належне йому право власності або право користування земельною
ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалося у
договорі відчуження.

Відповідно до ст. 120 ЗК 2001 p., а також
роз'яснень, викладених у підпункті «г-1» п.18 вказаної постанови Пленуму
Верховного Суду України в разі, якщо до вирішення судом спору між
співвласниками будинку про порядок користування земельною ділянкою цей порядок
ними не визначався, суду слід виходити з розміру їх часток у праві спільної
власності на будинок на час перетворення спільної сумісної власності у спільну
часткову або на час виникнення останньої.

Із висновку судової будівельно-технічної експертизи №
4863 від 12 лютого 2007 р. видно, що запропонований експертом 1-й варіант
відповідає розміру часток позивача і відповідача в спільній власності на
будинок та первісному плану відводу земельної ділянки.

Інші варіанти вказаної судової будівельно-технічної
експертизи передбачають визначення між сторонами порядку користування земельною
ділянкою із врахуванням земельної ділянки площею 118 кв. м, яку вони
використовують самовільно без відповідного дозволу компетентних органів.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що
порядок користування земельною ділянкою між позивачкою та відповідачем слід
визначити за 1-м варіантом вказаної судової будівельно-технічної експертизи, а
саме:

·  виділити
в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 147,0 кв. м, в т.ч. під
будівлями 83, 15 кв. м., із них під жилими - 70, 55 кв. м, під нежилими - 12,
60 кв. м; в індивідуальне користування під двір та город - 63, 85 кв. м.;

·  виділити
в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 343,0 кв. м, в т.ч. під
будівлями 61, 07 кв. м., із них під жилими - 61,07 кв. м; в індивідуальне
користування під двір та город - 281, 93 кв. м.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід
стягнути 277 грн. в рахунок витрат, понесених нею в зв'язку з оплатою
експертизи. Крім того, на користь позивачки з відповідача слід стягнути 8 грн.
50 коп. витрат по сплаті судового збору та 15 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 червня 2007 р.
змінити.

Визначити порядок користування земельною ділянкою, розташованою
по АДРЕСА_1 за 1-м варіантом судової будівельно-технічної експертизи №4863 від
12 лютого 2007 p.,
а саме:

- виділити в
користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 147,0

кв. м, в т.ч. під будівлями 83, 15 кв. м., із них під
жилими - 70, 55 кв. м, під

нежилими - 12, 60 кв. м; в індивідуальне користування під
двір та город - 63,

85 кв. м.

- виділити в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею
343,0 кв. м, в т.ч. під будівлями 61, 07 кв. м., із них під жилими - 61,07 кв. м; в індивідуальне
користування під двір та город - 281, 93 кв. м.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 277 грн. в рахунок
витрат по оплаті судової будівельно-технічної експертизи.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 8 грн. 50 коп.
судового збору та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох
місяців з дня його проголошення.