Справа № 22 к- 3804/07                                                                Головуючий у 1-й ін. -Кір»якова П.І.
Доповідач - Слободянюк С..В.
УХВАЛА

Іменем        України

13
листопада 2007 року                                                                                      м. Київ

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

суддів: Українець Л.Д.,   Мороз Л.Л., Слободянюк С.В.,

відповідно до
Закону України "Про внесення змін до закону України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року № 697 та
глави 2 розділу V ЦПК України розглянутим у попередньому судовому засіданні в
місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняті спадщини і визнання права власності на спадкове майно та зустрічного позову
ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 3-ті особи: автогаражний кооператив «Автомотор-25», кооператив автолюбителів
„Азовець" про визнаїшя права на спадкове майно - гаражі, визнання недійним
рішення Ради автогаражного споживчого кооперативу
«Автомотор-25» від 25 січня 2004 року, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2005 року та
рішення Апеляційного суду Донецької області від 21 грудня 2005
року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і неповнолітнього ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття
спадщини і визнання права власності на спадкове
майно , мотивуючи вимоги тим, що він фактично втупив в управління і володіння частиною спадкового майна, що складається з
автомобіля, гаража та квартири.

Окрім нього спадщину фактично прийняв і його брат ОСОБА_4, який проживав разом з матір»ю в квартирі АДРЕСА_1. Після смерті брата у 2003 році спадщину прийняли його
дружина і син - відповідачі по справі.

2

ОСОБА_1 просив
суд визнати за ним право власності на 1/6 частину вказаної вище квартири і 1/2 частини спадкового майна, що залишилося
після смерті матері, а саме: автомобіль ВАЗ-2101, золоті вироби на загальну
суму 15200 гривень та інше майно на
загальну суму 9300 гривень, а тож просив виділити йому в натурі вартість 1/6 частини квартири, всі ювелірні
вироби, автомобіль, спальний гарнітур і особисті речі, що належить
батькові.

У судовому засіданні ОСОБА_1 збільшив та просив визнати за ним право
власності на 1/2 частину всього спадковго майна в тому числі і на квартиру.

У липні 2004 року із зустрічним позовом звернулася ОСОБА_2, яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, в якому вказувала, що
ОСОБА_1 вказав не все спадкове майно, не зазначивши два гаражі,
один з яких оформив на своє ім»я. ОСОБА_2
просила визнати незаконним рішення Ради правління автогаражного кооперативу
«Автоаматор-25» від 25 січня 2004 року про переоформлення гаража НОМЕР_2 на ім»я ОСОБА_1 та визнати право власності на
обидва гаражі за її неповнолітнім сином, як спадкоємцем
першої черги.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2005 року позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2
задоволено частково.

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті його матері ОСОБА_8.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частину квартири АДРЕСА_1, 1/2 частину автомобільного гаража НОМЕР_1 в кооперативі «Азовець», на 1/2 частину автомобільного гаража
НОМЕР_2 в кооперативі «Автомотор-25» , на 1/2
частину автомобія ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_3, на 12 частину грошових
заощаджень в Маріупольської філії № 8013 у ВАТ «Державний
ощадний банк України» на рахунках НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 на 1/2 частину акцій /цінних паперів/ ВАТ «ЗИМ» та на
1/2 частину домашнього майна: два
килими, гостинний і спальницй гарнітури, швейну машинку «Зінгер».

Визнано за  ОСОБА_3 право власності
на 3/8 частини кваритири АДРЕСА_1, на 1/2 частину автомобільного гаража НОМЕР_1 в кооперативі «Азовець» , на 1/2 частину
автомобільного гаража НОМЕР_2 в кооперативі «Автомотор-25», на 1/2 частину
автомобіля ВАЗ-2101 реєстраційний номер , на 1/2 частину грошових внеесків в
Маріупольський філії № 8013 у ВАТ «Державний ощадний банк України на рахунках НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 на 1/2 частину акцій /цінних паперів/ ВАТ «ЗИМ» і на 1/2
частину домашнього майна, а саме: два килими, гостинний і
спальнрий меблеві гарнітури та швейну машинку «Зінгер».

Квартиру АДРЕСА_1, вартістю ІІ8510 гривень виділено в натурі ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 та стягнуто на користь ОСОБА_1 8563 гривні 75 копійок.

Виділено в натурі позивачу ОСОБА_1 автомобільний гараж НОМЕР_2 в кооперативі «Автоаматор-25»25-а в м. Маріуполі,
автомобіль ВАЗ-2101 реєстраційний номер НОМЕР_3, 1/2 частину грошових
внесків в Маріупольській філії № 8013 у ВАТ «Державний ощадний банк України» що розташовані на рахунках НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7. 42 акції/цінні папери/ ВАТ
«ЗИМ», домашнє майно: два килими, гостинний і спальний
гарнітури, швейну машинку «Зінгер», всього на загальну суму
8652 гривні 49 копійок.

3

Відповідачу ОСОБА_3 виділивши в натурі автомобільний гараж НОМЕР_1 в кооперативі «Азовець» по провулку Ткаченко-петренко в м.
Маріуполі вартістю 6384 і 1/2 частину грошових внесків в
маріупольській філії № 8030 у ВАТ «Державний ощадний банк Укарїни» що
розташовані на рахунках НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 в сумі 2538 гривень 64 копійки, а всього на суму 8922
гривні 64 копійки.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про розподіл іншого спадкового майна на
загальну суму 17500 гривень відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення державного мита.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 21 грудня 2005 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове
рішення, яким визнано за ОСОБА_3 як таким, що проживав
спільно зі спадкодавцем ОСОБА_4 до його смерті, право
власності у порядку спадкування за законом на предмети домашньої обстановки та вжитку, а саме: два килими вартістю 400
грн. спальну гарнітуру вартістю 900 грн., гостінну
гарнітуру вартістю 900 грн., швейну машину «Зінгер».

Виділено в натурі та визнано право власності за ОСОБА_1 на спадкове майно, а саме: автомобіль марки ВАЗ-2101 випуска 1992
року. Кузов НОМЕР_8, двигун НОМЕР_9. гараж НОМЕР_2 в кооперативі
«Автолюбитель-25», вартістю 3525 грн., грошові кошти в сумі 2538 грн..63 коп., 42 акції на суму 10 грн.. а всього на суму
7323 гри.. 99 коп.

Виділено в натурі і визнано право власності за ОСОБА_3 на спадкове майно, а саме: гараж НОМЕР_1 в кооперативі «Азовець» у м.
Маріуполі вартістю 6384 грн., грошові кошти в сумі 2538 грн. 64
коп.. на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 вартістю 17127 грн. 50 коп., 42 акції на
суму 10 гри.. всього на суму 26060 грн. 14 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/8 спірної в
сумі 8563 грн. 73 коп., обов'язок по виконанню рішення суду в цій частині покладено
ОСОБА_2, як його законного представника.

В решті  рішення суду першої інтонації залишено без
змін.

ОСОБА_1
звернувся до Верховного Суду України з касаційною
скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати ухвалені у справі рішення та ухвалу судів першої та апеляційної інстанцій , а справу
направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах - ..касаційної скарги перевіряє правильність
застосування судом першої інстанції або . апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не
може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Виходячи з положень ст. 337 ЦПК України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що судові рішення ухвалено
з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

4

Колегією суддів встановлено, і вбачається з матеріалів справи, що судові рішення суду першої інстанції та апеляційнлої інстанції
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та
процесуального права і доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені  ст.  338
ЦПК України  підстави для  обов'язкового скасування
судових рішень.

За таких обставин, колегія судців вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 335 - 337 ЦПК України та Законом України "Про
внесення змін до закону України "Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ" від 22 лютого 2007 року № 697 та главою 2 розділу V ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду м. Києва -

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу  ОСОБА_1 - відхилити .

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2005 року та рішення Апеляційного суду
Донецької області від 21 грудня 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає