Справа
№.22-ц-1940 2007р,                                                Головуючий
і гідності         Доповідач: Макаров Г.О.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007р.
судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого -
Макарова Г.О.

суддів              - Кокоши ВВ., Хорошевського О.М.

при секретарі - Харченко М.С., Бондаренко Е.Б.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 24 листопада 2006р. по справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист
честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

11 січня 2006р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5.,
ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації
та стягнення моральної шкоди 4000 грн. посилаючись на те, що
відповідачі зверталися в листопаді 2004р. до прокурора Харківської
області, в кінці 2004р: в Харківську обласну організацію Червоного хреста, 10.09.2004р. до
Куп'янського міського голови, 18.10.2004р. до голови Куп'янського міськвиконкому, 24.12.2005р. до головного
лікаря Куп'янського району з листами в яких розповсюджували відомості про знаходження
ОСОБА_2 на обліку у вендиспансері у зв'язку з вен хворобою, про те, що ОСОБА_1
займається крадіжками гуманітарної допомоги, яка надходить до Куп'янської
міськрайонної організації Товариства Червоного Хреста де остання працює, і що
відповідачі непристойно поводять себе за місцем мешкання та зловживають
службовим положенням. Ці відомості не відповідають дійсності, порочать їх
честь, гідність, ділову репутацію, а тому підлягають спростуванню шляхом
направлення відповідних листів до цих організацій, з відшкодуванням моральної
шкоди, оскільки письмові наклепи негативно вплинули на стан їх здоров'я, вони
втратили спокій, сон, вимушені безпідставно виправдовуватися.

Відповідачі в
своїх листах нав'язують свою думку особам, які особисто їх знають та незнайомим позивачам, що призводить до зміни в
стосунках та перешкоджає діловій репутації.

Відповідачі та
їх представник позов не визнали, вважають, що відомості в їх заявах та листах
відповідають дійсності.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 24 листопада 2006р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, та ОСОБА_2
було відмовлено

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
просять рішення суду скасувати, а справу направити на новий розгляд
посилаючись на невідповідність висновків
суду обставинам справи, неналежну оцінку наданим доказам.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Відмовляючи в
задоволенню позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі не надали доказів про порушення їх
особистих немайнових прав, а саме: - про притягнення їх
до адміністративної відповідальності в зв'язку з порушенням громадського
порядку за місцем їх мешкання, в зв'язку з поданням двох скарг на ім'я міського
голови.

- притягнення ОСОБА_1 до кримінальної та дисциплінарної
відповідальності в зв'язку з поданням скарги по місцю її роботи до Харківської
обласної організації Товариства Червоного Хреста. Та подачею скарги на ім'я
головного лікаря Куп'янської ЦРЛ у відношенні ОСОБА_1 відповідачами не були
порушені особисті немайнові права позивачки,
що не відобразилося на її діловій репутації, вона не притягалася до дисциплінарної відповідальності, крім того, ця
інформація не була поширена в засобах масової інформації.

А скарги до міського голови, не порушили особисті немайнові права
позивачів, оскільки містили в собі інформацію про дотримання правил
проживання, санітарних норм за місцем проживання позивачів, на що була дана
вказівка начальнику ЖРЄП Дронову П.М. провести з позивачами роз'яснювальну
роботу по даному питанню.

Проте з висновками суду погодитись
не можна зважаючи на таке.

Відповідно до
вимог ст.23, 269, 270,
275, 276, 277, 297, 299, 1167, 1 190, 1 193 ЦК України, п.п.2, 3, 6, 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України №
7 «Про застосування судами законодавства,
що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та
організацій» п.п.З, 4,
5, 9, 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95р.
(з наступними змінами) «Про судову практику про відшкодування моральної шкоди» кожен має право на повагу його гідності
та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Гідність та честь
фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з
позовом про захист її гідності, честі та
ділової репутації. Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового
права від протиправних посягань інших осіб. Якщо дії необхідні для негайного поновлення порушеного особистого
немайнового права фізичної особи не вчиняються, суд може постановити
рішення щодо поновлення порушеного права, а також
відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення
про неї недостовірної інформації, має право на
спростування цієї інформації.

Вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною. Спростування
недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Якщо фізичній
особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної
шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Моральна шкода відшкодовується грішми,
або в інший спосіб.

До відомостей, що ганьблять особу слід відносити ті з них, що принижують
честь, гідність і ділову репутацію в громадській думці чи думці окремих
громадян з точки зору додержання законів,
загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі.

Відомості що
порочать особу повинні спростовуватись у спосіб найбільш близький.до способу їх
поширення.

В позові має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими діями її
заподіяно, з яких міркувань визначений її розмір та якими доказами це
підтверджується.

Згідно ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими та невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або
процесуального права.

Як вбачається з
матеріалів справи 25.12.2005р. ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись з заявою до головного лікаря Куп'янської центральної
районної лікарні в якій поширили відомості
про те, що ОСОБА_2 зі своєю дружиною ОСОБА_1,
які мешкають в АДРЕСА_1 ведуть себе непристойно,
зловживають спиртними напоями, внаслідок чого вчиняють побої громадян,
загрожують вбивством, пошкоджують та підпалюють майно, травлять собакою,
обсипають землею, обливають помоями,
позорять звання медичного працівника.

Ці відомості
порочать честь, гідність, ділову репутацію відповідачів та не відповідають
дійсності.

Внаслідок
порушення особистого немайнового права позивачів, їм завдано моральної шкоди.

Ці обставини стверджуються:

-  фактичними
даними які містяться в заяві відповідачів до головного лікаря

Куп'янської
ЦРЛ про неналежну поведінку позивачів та скоєння ними правопорушень

(а.с.6).

- поясненнями відповідачів про те, що
саме вони звертались з цією заявою.

·
даними протоколу судових засідань в частині пояснень
відповідачів про спільність намірів і дій щодо позивачів.

·
поясненнями свідка ОСОБА_6 про те, що відповідачі
неодноразово звертались з заявами про притягнення
позивачів до відповідальності, але в порушенні кримінальної справи було
відмовлено (а.с.90-91).

- постановами про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно позивачів.

Таким, чином судова колегія вважає що позивачі довели той
факт, що відповідачі

підписали й надіслали на ім'я
головного лікаря Куп'янської ЦРЛ заяву в якому давалася негативна оцінка дій
позивачів, та повідомлялось про скоєння ними правопорушень, а відповідачі не надали відповідних доказів про те що
поширені відомості відповідають дійсності бо матеріали справи їх не містять.

Таким чином, з огляду на викладене судова колегія вважає, що розповсюджена інформація
відносно позивачів в цій заяві була негативною, розповсюджена відповідачами, є недостовірною, принижує честь,
гідність та ділову репутацію позивачів, а доводи суду першої інстанції про те,
що позивачами не доведено про порушення їх особистих немайнових прав такими, що не відповідають дійсності та
вимогам вказаного вище законодавства.

Розглядаючи
справу, суд не узяв до уваги, що призумцією даних правовідносин є те, що
негативна інформація поширена про особу є недостовірною, і саме відповідачі повинні довести відповідність дійсності поширених
відомостей, а позивач - лише факт поширення їх
даними особами.

Звернення
відповідачів, щодо неправомірних дій позивачів до правоохоронних органів та
органів місцевого самоврядування не можна вважати поширенням цих відомостей, спростування яких проводиться
відповідно ст.ст.275, 276, 270, 289, 277, 279, 299 ЦПК України, а тому в задоволенні позову в цій частині
належить відмовити саме з цих підстав, а не з підстав вказаних судом першої
інстанції.

З встановлених
судом першої інстанції обставин вбачається, що звернення відповідачів до
Харківської обласної організації Червоного Хреста з негативною інформацією відносно позивачів було в кінці
2004р., а до суду позивачі звернулися за захистом своїх прав лише 11.01 2006р. тобто з пропуском
встановленого законом річного строку, а тому в задоволенні позову
в цій частині належить відмовити саме в зв'язку з пропуском
вказаного строку.

Вирішуючи
питання про відшкодування моральної шкоди судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи, вважає, що
засобом відшкодування моральної шкоди буде факт спростування
недостовірної інформації в той спосіб, в який вона поширювалася.

Відповідно до
вимог ст..ст.79, 88 ЦПК України з
відповідачів на користь позивачів підлягають стягненню документально
підтверджені судові витрати в сумі 91
грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.З, 4 ч.1.
частинами 2, 3 ст.309,
ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 319,
321, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 24 листопада 2006
року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про захист честі, гідності ділової
репутації та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Інформацію, викладену в заяві на ім'я головного лікаря Куп'янської
центральної лікарні (а.с.6)
від 25.12.2006р. підписаною відповідачами визнати недостовірною, та такою,
що не відповідає дійсності та порочить честь, гідність та ділову репутацію
ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Зобов'язати
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної
сили направити лист до головного лікаря Куп'янської центральної лікарні тим же
шрифтом, в якому спростувати інформацію викладену в заяві від 25.12.2005р. (а.с.6) вказавши: «вважати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності,
порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1, ОСОБА_2 інформацію
викладену в заяві ОСОБА_5., ОСОБА_4, ОСОБА_3 від 25.12.2005р. на ім'я головного
лікаря Куп'янської ЦРЛ».

Вважати вказане спростування відшкодуванням моральної шкоди спричиненої ОСОБА_1 і ОСОБА_2. розповсюдженням недостовірної
інформації в листі від 25.12.2005
року на ім'я головного лікаря Куп'янської ЦРЛ.

В іншій частині в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Стягнути, відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 судові витрати в сумі 91
грн. 50 коп., по
30 грн 50 коп. з кожного.

Рішення набуває
законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.