Справа № 22ц-1326/2007 р.                                         Головуючий
34                                                                   Доповідач
інстанції  Володіна Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25
жовтня 2007 року  колегія суддів судової
палати з

цивільних
справ Апеляційного суду міста Севастополя у складі:

головуючого                               - Сімоненко В.М.

суддів                                          -
Володіної Л.В.,  Коваленка О.Ю.

при
секретарі       - Будак-Зоткіної О.Г.

за
участю                                    -
представника позивача - ОСОБА_1

- відповідача
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку квартири,  визначення порядку користування квартирою і
вселення,  за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення місцевого суду Гагарінського району м.  Севастополя від 19 жовтня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА :

У
березні 2005 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і просив
визнати на ним право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1,  вселити його та визнати порядок користування
зазначеною квартирою. Мотивуючи вимоги тим,
що квартира є спільним майном подружжя. Відповідач перешкоджає йому у
користуванні власністю.

Заочним рішенням
суду позов ОСОБА_3 задоволений.

Визнано
за ОСОБА_3 право власності на Ч частку квартири АДРЕСА_1. Визначений порядок
користування квартирою,  виділено ОСОБА_3
в користування кімната площею 12, 4 кв.м.
з відкриттям на його ім'я лицьового рахунку,  залишено в користуванні ОСОБА_2 кімната
площею 17, 5 кв.м. ,  кухня,  ванна,
туалет і коридори залишені в загальному користуванні сторін.

Вирішено питання
про судові витрати.

Ухвалою
того ж суду від 01 червня 2007 року заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
залишена без задоволення.

В
апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати,  як ухвалене з порушенням норм матеріального
та процесуального права,  справу
направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши   пояснення
відповідачаг    яка   підтримала
апеляційну скаргу,  пояснення
представника позивача,  яка згодна з
рішенням суду,  дослідивши  матеріали
справи,   обговоривши  доводи
скарги,   колегія суддів  вважає,
що  апеляційна  скарга
задоволенню  не  підлягає
з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення суд виходив з того,  що квартира
придбана сторонами під час шлюбу і належить їм на праві спільної сумісної
власності в рівних долях.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів.

Судом
встановлено,  підтверджується матеріалами
справи,  що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 1982 р. по 08.02.2005 року (а.с. 5). В період шлюбу,  в 1985 році сторони вселилися в квартиру
АДРЕСА_1в ЖБК -87,  де членом кооперативу
була відповідач (а.с. 8). Пай за квартиру був сторонами виплачений 17.12.1991
року (а.с. 7) і право власності зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. б).

У
відповідності до ч.1  ст. 60 СК України,  майно набуте подружжям за час шлюбу,  належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Враховуючи
викладене,  суд обґрунтовано визнав за
позивачем право власності на Ч зазначеної квартири. У відповідності до
вимог  ст. 391,  358 ЦК
України,  п.б Постанови Пленуму ВСУ
№7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами
законодавства,  що регулює право
приватної власності громадян на жилий будинок" суд правомірно захистив
порушене права власності позивача,
шляхом вселення його в квартиру та визначення порядку користування нею.

Доводи
скарги,  що відповідач придбала право
власності на квартиру після розірвання шлюбу,
колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки вони суперечать матеріалам справи,  вимогам
ст. 15 Закону України "Про власність",  діючого на момент вирішення спору судом,  ч.3
ст. 38 4 ЦК України,  якими передбачено,  що при викупі квартири член
житлово-будівельного кооперативу стає її власником.  Пай за квартиру сторонами виплачений в період
шлюбу в 1991 році (а.с. 7).

Доводи
ОСОБА_2,  що перший пайовий внесок був
внесений відповідачем за її власні кошти,
колегія суддів не може прийняти до уваги,  оскільки відповідачем,  у порушення ч.1  ст. 60 ЦПК України,  цей факт суду не доведений.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують,  рішення ухвалене у відповідності до норм
матеріального та процесуального права і підстав для його скасування,  колегія суддів не вбачає.

Разом с тим,  колегія суддів вважає необхідним виключити із
резолютивної частини рішення суду вказівку про відкриття лицьового рахунку ім'я
ОСОБА_3,  оскільки такі вимоги не
заявлялися та не розглядалися.

Керуючись  ст. 303-315 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 19 жовтня 2006 року залишити без змін.

Виключити із
резолютивної частини вказівку про відкриття лицьового рахунку на ім'я ОСОБА_3.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання законної сили.