Справа № 3828                                             Суддя
1- інстанції- Реутова B.I.
Категорія - 41                                                     Доповідач-
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2007 року                                                                  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі: Головуючого-судді- Ювченко Л.П. Суддів- Азевича
В.Б., Єлгазіної Л.П. При секретарі- Писаревій Ю.Г. За участю: без участі сторін

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрально -Міського районного суду м. Горлівки
Донецької обл. від 29 листопада 2006 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1  до Управління освіти Горлівської
міської Ради Донецької області -   „Про
стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди "

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Центрально -Міського районного суду м. Горлівки Донецької обл. від 29 листопада
2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1  до Управління освіти Горлівської міської Ради
Донецької області -    „Про стягнення
заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди "у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, з неї стягнуто витрати на інформаційно -
технічне забезпечення по розгляду справи - 30 гривень.

Суд
посилвся на те, що позивачка згідно з наказом №39-к від 28.02.2005 року була
призначена на посаду практичного психолога загальноосвітньої школи №41 м.Г'орлівка
з 1 березня 2005 року на ставку.

Наказом №48-к її було переведено на на 0.9 ставки з 15.03.2005 року. За
березень

2005 року їй була нарахована заробітна плата у сумі -ЗЗЗгр.; за квітень -
454,32гр; за

травень - 869,0 Ігр., в тому числі допомога по догляду за дитиною, з
урахуванням     t

перерахунку за
13 днів березня 2005 року - із заробітної плати було відраховано 19.15 гривень.
За травень 2005 року у зв,язку із знаходженням на лікарняному листі було
зроблено порахунок і відраховано 139,83 гривні; в липні 2005 року було
відраховано із заробітної плати 87,04 гр. в рахунок переплати за травень.

Згідно
наказу № 94 від 10.05.2005 року позивачка працювала за сумісництвом І їй була
нарахована заробітна плата 100% посадового окладу відсутнього працівника , а
згідно Постанови КМУ від 07.03.2001 року - доплата в даному випадку повинна
проводитися у розмірі 50% посадового окладу відсутнього працівника. Суд першої
інстанції дійшов висновку, що дії відповідача відповідають закону і підстав для
відшкодування моральної шкоди та середнього заробітку позивачки не вбачається.

17.01.2007
року до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернулася позивачка ОСОБА_1 на
рішення

Центрально -
Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 29.11.2006 року-, в
якій просить рішення суду скасувати, та постановити нове рішення по суті
позовних вимог.

На думку апелянта суд першої інстанції не взяв до уваги,
що справа розглядалася більше двох місяців, що суд порушив вимоги ст.. 128,129 КЗОТ України, що з
неї

незаконно проводилися утримання. Не застосована компенсація при
нарахуванні допомоги по догляду за дитиною, не витребувані необхідні докази, що
привело до неправильного розгляду справи.

Заслухавши судцю- доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши

підстави апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне її
відхилити з наступних

підстав.

Апеляційним судом встановлено, що дійсно, позивачка перебувала з
відповідачем у трудових відносинах з 01 березня 2005 року / а.с.12/

За
період трудових відносин позивачу проводилося нарахування згідно до вимог
чинного законодавства, компенсація ОСОБА_1 була нарахована у сумі 1.42 гривні
згідно наданого розрахунку апеляційному суду і відповідає вимогам закону.

Згідно ст.. 11 ЦПК України -
суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачка не
довела суду, що право її порушено.

Суд першої інстанції виконав вимоги ст..
213 п.3 ЦПК України, - повно з"ясував обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглядаючи
спір , судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судова
колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає , що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.. 303-307,
.308,313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Центрально -Міського районного суду м. Горлівки Донецької обл. від 29 листопада
2006 року - залишити без зміни .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання законної сили .