Справа № 33 - 2117 - 2007 р.                               Головуючий у суді І інстанції Письменний О.А.
Категория 21                                                   Доповідач Киселик С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2007 року Колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді -Кіселик С.А.

суддів - Франко В А., Суржик М.М.

при секретарі - Ткач І.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді  цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та представника
відповідачів ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду міста  Кіровограда    від
14 вересня 2007 року.

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування
майнової і маральної шкоди, а також витрат на правову допомогу.

Просила стягнути із відповідачів на її користь 1946 грн. 92 коп. майнової
шкоди, 20000 грн. моральної шкоди та 5000
грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що приблизно о 8 год. 55 хв. 27.07.2006 року громадянин ОСОБА_5, керуючи в присутності власника ОСОБА_4 автомобілем ДЕУ Ланос д.н. НОМЕР_1,
рухаючись по вул.. Медведева в місті Кіровограді, порушив вимоги правил дорожнього
руху, в результаті чого допустив наїзд на
позивачку. При ДТП позивачка отримала тяжкі тілесні
ушкодження небезпечні для життя в момент
заподіяння. В зв'язку із отриманням вищевказаних тілесних ушкоджень лікувалась
в 4 міській лікарні швидкої допомоги. На лікування було витрачено 973 грн., що підтверджується історією хвороби. Крім того їй
необхідно пройти повторний курс лікування, в зв'язку із чим має
витратити аналогічну суму коштів.

В наслідок вищевказаного злочину
вважає, що їй завдано і моральної шкоди.

Рішенням Ленінськогб районного суду міста Кіровограда від 14 вересня 2007
року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 559 грн. 20 коп.
в рахунок відшкодування витрат на лікування,
2000 грн. витрат на оплату правових послуг та 3000 грн. моральної шкоди. В іншій
частині позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її
вимоги у повному обсязі.

2

Представник відповідачів ОСОБА_2 також просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким зменшити розмір компенсації витрат на
правову допомогу та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи та наведені у скарзі доводи, виходячи у відповідності із
приписами ч.3 ст. 303 ЦПК України за межі доводів апеляційної
скарги, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних
підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції згідно висновку судово медичної експертизи № 288 від 16.10.2006 року вважає
встановленим факт спричинення позивачці в результаті ДТП тяжких тілесних ушкоджень, на лікування яких позивачкою витрачено
559 грн. 20 коп.

Ця експертиза проводилася за постановою слідчих органів у ході розслідування
кримінальної справи.

Згідно з частиною 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці данні встановлюються, зокрема, й
висновками судових експертів.

Згідно частини 2 статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом
мають бути підтверджені певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Особа набуває прав та несе обов'язки експерта після оголошення (вручення)
їй ухвали суду про призначення експертизи та попередження про кримінальну відповідальність. Тільки за таких умов  висновок експерта набуває законної сили.

Отже висновок суду щодо спричинення позивачці тяжких тілесних ушкоджень ґрунтується на недопустимих доказах, оскільки судово -
медична експертиза судом по даній справі не призначалась.

Суд першої інстанції в порушення вимог частини 4 статті 10 ЦПК України не роз'яснив позивачці право на клопотання про проведення по
справі судово - медичної експертизи і не призначив її проведення.

Визначаючи суму, яку позивачка витратила на лікування, суд посилається на надані
нею докази. При цьому суд не зазначає, якими ж саме доказами підтверджується сума у 559 грн. 20 коп., оскільки
відповідно до наданих позивачкою фіскальних
чеків та квитанцій на медикаменти позивачкою витрачено 1118 грн. 41 коп.

Суд також не з'ясував чи підтверджується необхідність придбання позивачкою саме цих медпрепаратів призначеннями лікаря та не
запропонував позивачці надати відповідні довідки та медичні документи.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Суд в порушення вимог частини 1 статті 33 ЦПК України не залучив до участі
в справі ОСОБА_5 та не з'ясувавши на якій підставі
він керував транспортним засобом
фактично вирішив  питання щодо
відсутності його відповідальності.

Крім того не притягнувши ОСОБА_5 до участі в справі суд порушив його
права, як особи яка безпосередньо завдала шкоду позивачці і до якої у відповідності до статті 1191 ЦК України може бути пред'явлена зворотна вимога.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вирішив
питання про права та обов'язки особи, яка не брала
участі у справі.

3

Дана обставина відповідно до пункту 4 частини 1 статті 311 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та повернення
справи на новий розгляд.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313 - 315 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника відповідачів ОСОБА_2
задовольнити частково .

Рішення
Ленінського районного суду міста Кіровограда від 14 вересня 2007 року скасувати, а справу повернути на новий
розгляд іншому судді.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу
набрання нею чинності.