Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 2-140
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня    2007 року Суворовський районний суд міста
Одеси в складі головуючого судді Гудіної Н.І. при секретарі Мельніченко А.О.

розглянув в
відкритому судовому засіданні в місті Одесі залі судових засідань № 8 справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання таким що втратив право користування жилим приміщенням та зустрічному
позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зміну договору найму жилого приміщення та стягнення моральної шкоди

Установив:

Позивачка
звернулася з позовом ОСОБА_2 про
визнання таким що втратив право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої
вимоги тім, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з
12.12.1987 року по теперішній час.

Від шлюбу є двоє
неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження й син ОСОБА_4.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, які проживають із нею й перебувають на її утриманні.

З 14.08.1992
року вони проживали всією родиною за адресою: АДРЕСА_1.

Квартира складається
із трьох кімнат, житловою площею 36.3 кв.м. У зазначеній квартирі, крім неї й
дітей , прописаний відповідач у справі -ОСОБА_1

З 01.04.2001
року відповідач уданій квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, участі в
оплаті житла й комунальних послуг не приймає.

У квітні 2001 р.
відповідач, забравши всі свої особисті й носильні речі, добровільно залишив
житлоплощу й виїхав у невідомому напрямку.

Відповідачеві
ніхто зі членів родини не чинив перешкод у проживанні, спірну квартиру він
залишив сам добровільно.

Факт немешкання
відповідача на спірної житлової площі підтверджується актами про немешкання.

З огляду на те ,
що відповідач не проживає в спірній квартирі понад 6-ть місяців, установлених
законом, у відповідності ст.71 ЖК України він втратив право користування
житловим приміщенням, тому що не проживає в ньому без поважних причин.

Вона має
підвищені витрати по оплаті житла й комунальних послуг за відповідача, що не
проживає. У цей час шлюб між нею й відповідачем розирваний в Суворовському
районному суді міста Одеси.

ОСОБА_1
звернувся із зустрічним позовом до

ОСОБА_1 про
зміну договору найму жилого приміщення та стягнення моральної шкоди   , мотивуючи свої вимоги тім, що  рішенням Суворовського районного суду від 12
червня 2003 року вирішено: "Визнати ОСОБА_2 таким,
що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Уважаючи, що
рішення підлягає перегляду у зв'язку з тим, що позивачкою при подачі позовної
заяви в суд були подані свідомо неправдиві відомість, які вона спростовує у своєму
запереченні на мою заяву про перегляд рішення по обставинам що відкрилися знову
.

У позовній заяві
й запереченні надані неправдиві відомість про його роботу й його місце
знаходження. Згідно довідки ТОВ ТК «ФЕАРТ» він перебував у закордонному відрядженні
як співробітник цієї фірми, а ОСОБА_5 затверджує, що він працював там за
власною ініціативою. Так само це спростовується тим, що він перебував у
Німеччині на підставі візи категорії «Е>», що не передбачає знаходження в
країні за власною ініціативою (віза видана йому Німецьким консульством на
підставі відповідних документів),

У рішенні суду,
що заперечується ним, від 12 червня 2003 року, зазначено, що на підставі
пояснень позивачки він виїхав у невідомому для неї напрямку, однак, надані ним
чеки банківських переведень на її ім'я спростовують це. У своєму запереченні
від 5 квітня 2004 року, на його заяву ОСОБА_5 уже підтверджує одержання
поштових переказів на її ім'я направлених ним, але тільки в кількості 6 шт. і
нею перераховані дати перекладів 13.10.2001 року, 16.11.02 року, 10.09.2002
року, 29.06.2003 року, 16.09.2003р року, 23.03.2003 року, хоча ним надані чеки
банківських переведень у кількості восьми штук, в 2002 році: -22.02.-100 дол.,
15.08- 250 дол.; 09.09.-500 дол., 15.11 .-100 дол., в 2003 році: - 22.03.-145
дол., 10.03.-120 дол, 28.06.-150 дол, 16.09.-130 дол., усього 1495 доларів США.
Тобто, все це час їй було відомо про його місце знаходження.

У своєму
запереченні ОСОБА_5 вказує,
що зустрічалася із ним із квітня 2001
року по січень 2002 року три рази, що так само підтверджує те, що його
місце знаходження їй було відомо. Відповідно в позовної заяві про визнання його
таким, що втратив право користування квартирою були викладені свідомо
неправдиві відомість.

До його приїзду
28 жовтня 2003 року нічого про те, що вона хоче розвестися із ним й виписати із
квартири, він не знав і вона його   не
повідомила. Під час його приїзду 28 липня 2003р. його колишня дружина із ним
розмовляти не стала, у квартиру не пустила, не пояснивши причини. Під час його
приїзду 28 жовтня 2003 року при зустрічі вона порадила звернутися в суд за
роз'ясненнями. 10.12.03. він звернувся в Суворовський районний суд і вперше
довідався, що він розведений і втратив право користування житловим приміщенням
у квартирі АДРЕСА_1, а також виписаний із цієї квартири.

При винесенні
рішення суд виходив з того, що він з 2001 року не проживав у зазначеній
квартирі без поважних причин, участі в оплаті комунальних послуг не приймав, що
не відповідає дійсності.

Їдучи у
відрядження, він дійсно взяв із собою деякі носильні речі, однак, все інше,
спільно нажите під час подружнього життя майно, перебувало у квартирі
недоторканим.

У зв'язку з
викладеним, уважає, що особовий рахунок на спірну квартиру необхідно розділити,
виділивши йому в користування окрему кімнату розміром 12 кв.м., залишивши
відповідачці з дітьми дві кімнати, розміром 17 і 10 кв.м., у будинкуАДРЕСА_1.

Крім того,
протягом другого кварталу 2003 року його мати надала на оплату заборгованості
по комунальних послугах гроші в сумі еквівалентної 700 доларів США,

про що готова
свідчити, хоча у своєму запереченні його колишня дружина відмовляється від
цього.

Він пересилав
своїй колишній дружині гроші в червні, вересні 2003 року не знаючи, про те, що
він з нею розведений і виписаний із квартири, що вона підтверджує у своєму
запереченні.

Він вважає , що
своїми діями ОСОБА_5 увела в
оману суд, надавши свідомо неправдиві відомості

Вивчив матеріали
справи, вислухав думку позивачки ОСОБА_1,
що наполягала на задоволенні свого позову, та не визнала зустрічний позов ,
думку відповідача, що наполягав на задоволенні зустрічного позову, та не визнав
позов ОСОБА_1, суд
дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а в зустрічному
позові ОСОБА_3 повинно
бути відмовлено з наступних підстав:

В судовому
засіданні  достовірно встановлено, що
позивачка ОСОБА_1
перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 12.12.1987 року.

Від шлюбу є двоє
неповнолітніх дітей: син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження й син ОСОБА_4.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, які проживають із нею й перебувають на її утриманні.

З 14.08.1992
року вони проживали всією родиною за адресою: АДРЕСА_1.

Квартира
складається із трьох кімнат, житловою площею 36.3 кв.м. У зазначеній квартирі,
крім неї й дітей , прописаний відповідач у справі -ОСОБА_1

У квітні 2001 р.
відповідач, забравши всі свої особисті й носильні речі, добровільно залишив
житлоплощу й виїхав у невідомому напрямку.

Викладене
позивачами підтверджується:

- довідкою(
випискою із будинкової книги про склад родини та прописці) від 14. 04.2003 року
№ 497 про те що квартира АДРЕСА_1 належить місцевим радам, та в неї
зареєстровані 4 особи: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4

л.с.5

-            актами про не проживання ОСОБА_1 у квартирі
АДРЕСА_1 з 1 квітня 2001 року

л.с. 3.4

-            довідкою ТОВ ТК « Феарт» № 5 від
20.01.2005 року про те, що ОСОБА_2 був
звільнений з ТОВ ТК « Феарт» наказом № 7 від 091.08.2001 року

л.с. 54,69

-            ксерокопією трудової книжки ОСОБА_1 з якої слідує,
що ОСОБА_2

був
прийнятий на роботу в ТОВ ТК « Феарт» 01.10.1999 року на осаду товарознавця

та
звільнений з посади 01.08.2001 року за власним бажанням

л.с.78

-            поясненнями ТОВ ТК « Феарт» від
12.09.2005 року про те що, ОСОБА_2
працював в ТОВ ТК « Феарт» с
1 жовтня 1999 року по 1 серпня

2001
року на посаді товарознавця

л.с. 79

· поясненнями
свідка ОСОБА_6, даними в судовому засіданні про те, що про те, що вона знає
позивачів. Вона знає, що ОСОБА_1 01.04.2001 року під час святкування народження
молодшого сина зібрав свої речи та пішов зі спорної квартири. ОСОБА_1 його з
квартири не виганяла. У спірної квартирі він не жив 2 - 2,5 роки

поясненнями
свідка ОСОБА_7 про те, що вона є сусідкою позивачів. Вона часто навіщає
позивачів, але ніколи не бачила відповідача та його речі в квартирі. Позивака
скаржилася її на те, що відповідач не оплачує за квартиру.

Поясненнями №-1
особи ОСОБА_8, даними в судовому засіданні про те, що вона купувала спірну
квартиру. Їй відомо, що під час оформлення договору купівлі - продажу спірної
квартири позивачка ОСОБА_1 зверталася до суду із заявою про позбавлення
відповідача батьківських прав, оскільки він не проживав з родиною, а його місце
знаходження не було відомо.

Крім
того, з оглянутої в судовому засіданні цивільної справи № 2-2036 за 2003 рік
Суворовського районного суду міста Одеси за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу, як в позовної заяві так і в рішенні суду вказано, що
позивачка та відповідач припинили подружні відносини два роки потому .

Із рішення по
цивільної справи № 2-2280 за 2005 рік Суворовського районного суду міста Одеси
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав вбачається, що
відповідач ОСОБА_1 не проживає з родиною з 01.04.2001 року.

У відповідності
до ст. 71 ЖК України :     При тимчасовій
відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення
протягом шести місяців.

Відповідач
не проживає у спірній квартири більш шести місяців без поважних причин , тому
повинний бути визнаний таким, що втратив право користування спірною квартирою.

У зустрічному
позові ОСОБА_1 до
ОСОБА_1 про   зміну договору найму жилого
приміщення та стягнення моральної шкоди повинно бути відмовлено, оскільки в
судовому засіданні не добито ніяких доказів того, що позивач по зустрічному
позову  оставив спірну квартиру вимушено.

Керуючись ст.ст.
10,11, 57,60,61, 212-215,218 ЦПКУкраїни,
ст.ст. 71,72 Житлового Кодексу України, ст.1168 ЦК України    суд,-

Вирішив:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання таким що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити .

Визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

В задоволенні
позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зміну договору найму жилого приміщення та стягненні моральної шкоди
- відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.