Справа № 2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2007
р.                                                                м.
Івано-Франківськ

Тисменицький
районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого
судді                                  Струтинського
P.P.,

секретаря                                                 Бардюк-Кавецької
Л.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду справу
за позовом ОСОБА_1 до Тисменицької міської ради та ОСОБА_2 про визнання
незаконним рішення та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог - Тисменицька міська рада про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою,-

встановив

Позивачка-відповідачка
звернулася до суду з позовом до відповідачів-позивачів про визнання незаконним
рішення та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Відповідачка-позивачка
за первинним позовом звернувся до суду із зустрічним позовом до
позивачки-відповідачки про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Представник
позивачаки-відповідачки в судовому засіданні уточнивши позовні вимоги первинний
позов підтримав, зустрічний - не визнав, суду пояснив, що його довірителька є
власником будинковолодіння по АДРЕСА_1, будівництво якого проводила ОСОБА_3.
Останній було виділено під будівництво земельну ділянку площею 0,07 га та
город, якою фактично користувалась позивачка-відповідачка, що підтверджується
відповідним планом забудови. Відповідачка-позивачка по справі - ОСОБА_2., на
думку його довірительки, у грудні 2005 р. самовільно перенесла в сторону
останньої огорожу та захопила земельну ділянку площею 0,0447 га, що
підтверджено відповідною схемою, листами Івано-Франківського обласного
головного управління земельних ресурсів. Оскільки, Тисменицька міська рада
своїм рішенням від 29.12.2006 р. надала позивачці-відповідачці дозвіл на
проведення земельно-кадастрової інвентаризації на земельну ділянку площею 0,24
га по АДРЕСА_1, то рішення від 05.01.2007 р. про надання їй дозволу на
виготовлення правовстановлюючих документів по видачі державного акту на
земельну ділянку меншою площею (0,2167 га) є незаконним. Тому, на підставі
наведеного вважає, що зустрічний позов є надуманим та необгрунтованим. Просив
первинний позов задоволити, в зустрічному - відмовити.

Представник
відповідачки-позивачки за первинним позовом, зустрічний позов підтримав,
первинний не визнав, суду пояснив, що його довірителька є власником земельної
ділянки площею 0,3431 га поАДРЕСА_1, на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю від 31.07.07р., який було видано відповідно до рішенням
сесії Тисменицької міської ради від 29.03.2007 року про передачу їй у приватну
власність земельної ділянки площею 0,3431 га,
в тому числі, для обслуговування житлового будинку -0,10 га та 0,2431 га для
ведення особистого селянського господарства. Відповідачка-позивачка зазначеною
земельною ділянкою користувалась більше сорока років. Позивачка-відповідачка за
первісним позовом не є власником чи землекористувачем суміжної земельної
ділянки поАДРЕСА_1, оскільки немає відповідних рішень органу місцевого самоврядування
чи інших цивільно-правових угод. Остання,
весною 2007 року, в порушення правил добросусідства, незаконно та
самовільно зайняла частину належної його довірительці земельної ділянки площею
0,0233 га (довжина 81,96 м, ширина 2,85 м.). Межа між належною відповідачці-
позивачці земельної ділянки та суміжної ділянки проходить на відстані 3-х
метрів від хліва ОСОБА_1., що підтверджено актом встановлення меж від
16.01.07р. та Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку
серії ЯД № 824125 від 31.07.07р. Тому, на підставі наведеного, вважає, що в
задоволенні первинного позову слід відмовити, зустрічний - задоволити.

Представник
Тисменицької міської ради проти первинного позову заперечив, суду пояснив, що
оскаржувані рішення, прийняті сесією Тисменицької міської ради в межах та
відповідно до чинного законодавства. На даний час відповідачка-позивачка є
власником земельної ділянки площею 0,3431 га по АДРЕСА_1. А
позивачка-відповідачка не є ні власником ні належним користувачем земельної
ділянки по АДРЕСА_1, оскільки остання не має відповідних правовстановлюючих
документів на земельну ділянку, а за її будинковолодінням числиться земельна
ділянка для індивідуального житлового будівництва площею 0,07га.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у
задоволенні первинного позову слід відмовити, а зустрічний - задоволити в
повному обсязі заявлених позовних вимог.

Встановлено, що
відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2003 р. та
договору дарування від 27.05.2005 р. ОСОБА_1. є власником будинковолодіння
АДРЕСА_1. Згідно із довідкою виданою Тисменицькою міською радою від 01.11.2007
р. № 82 за вище зазначеним будинковолодінням рахується земельна ділянка площею
0,07 га. Тисменицькою міською радою позивачці-відповідачці у власність або у
користування земельна ділянка не надавалась, а також не видавались державні
акти. Рішенням від 12.10.2006 р. та від 29.12.2006 р. орган місцевого
самоврядування надав позивачці-відповідачці дозвіл на проведення
земельно-кадастрової інвентаризації на земельну ділянку поАДРЕСА_1, а рішенням
від 05.01.2007 р. - надав дозвіл на виготовлення правовстановлюючих документів
по видачі державного акту на земельну ділянку площею 0,2167 га , в тому числі
0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,1167 га для
ведення ОСГ.

Відповідачка-позивачка
є власником будинковолодіння та земельної ділянки площею 0,3431 га поАДРЕСА_1.
Право власності на дану земельну ділянку підтверджено Державними актами на
право власності на земельну ділянку від 31.07.2007 p., що були видані
на підставі рішеня Тисменицької міської ради від 29.03.2007 р.

Як вбачається із
рішеня Тисменицької міської ради від 05.01.2007 р. про надання
позивачці-відповідачці дозволу на виготовлення правовстановлюючих документів:
акта встановлення і погодження меж від 16.01.07р. та плану забудови від
15.06.1982р., межа між земельними ділянками поАДРЕСА_1 та поАДРЕСА_2 проходить
по лінії від Г до Д, на
відстані 3 м від хліва позивачки-відповідачки.

Суд критично
оцінює доводи позивачки-відповідачки щодо законності користування земельною
ділянкою поАДРЕСА_1, яке посвідчено планом забудови за 1982 p., що виданий
ОСОБА_3., оскільки, в силу вимог ст.120 ЗК України, при переході права
власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її
частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право
користування - на підставі договору оренди. Проте, остання, не надала суду
відповідних доказів наявності права власності, права користування або оренди чи
інших цивільно-правових угод щодо даної земельної ділянки.

Суд також, не
бере до уваги тверджень ОСОБА_1. щодо самовільного захоплення ОСОБА_2. частини
земельної ділянки позивачки-відповідачки, переносу огорожі в її сторону, що відображено
в схемі земельної ділянки, оскільки дана схема не є належним доказом.

Твердження
позивачки-відповідачки, що ОСОБА_2. відповідно до листів Івано-Франківського
обласного головного управління земельних ресурсів від 19.04.2006 p., від 21.09.2006
р. та від 01.12.2006 p.,
незаконно перенесла огорожу та захопила земельну ділянку в судовому
засіданні не знайшло свого підтвердження, оскільки у 2005-2006 роках між
земельними ділянками поАДРЕСА_1 та поАДРЕСА_1 не було встановлено відповідних
меж, а ОСОБА_1. та ОСОБА_2. в цей період, відповідно до вимог ст. 125 ЗК
України не були належними власниками чи користувачами даних земельних ділянок.

Суд не знаходить
правових підстав щодо відміни оскаржуваних рішень Тисменицької міської ради,
оскільки вони були прийняті органом місцевого самоврядування відповідно до
чинного законодавства та в його компетенції, а тому у позові ОСОБА_1. до
Тисменицької міської ради та ОСОБА_2. слід відмовити за безпідставністю та
недоведеністю позовних вимог.

Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2., підлягають до задоволення виходячи з того, що
позивачка-відповідачка не спростувала того факту, що фактично використовує
спірну земельну ділянку площею 0,0233 га
так як вважає, що зазначена земельна ділянка належить до АДРЕСА_2.

На підставі наведенного, керуючись
ст.ст.91, 125, 126, 212 ЗК України ст.ст. 213-215 ЦПК Укаїни, суд,-

вирішив:

У задоволенні
первинного позову - відмовити. Зустрічні позовні вимоги - задоволити в повному
обсязі.

Зобов'язати
ОСОБА_1 звільнити захоплену земельну ділянку належну ОСОБА_2 площею 0,0233 га,
яка розташована по АДРЕСА_1.

Зобов'язати
ОСОБА_1 не чинити перешкод у встановленні меж земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Стягнути з   ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 17.00 грн.
судового збору та 7.50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процессу, всього 24 (двадцять чотири) 50 грн. Заходи забезпечення
позову - скасувати.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. В разі подачі
заяви про апеляційне оскарження рішення суду, але апеляційна скарга не була
подана в строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду області може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається через Тисменицький
районний суд.