СПРАВА  №  2-283 2 007   року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

05 лютого 200 6 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Жмуд Н.М., при секретарі Клименко О.В., розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова
Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про
розірвання  шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2007 року позивач
звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що з
відповідачем по справі вона знаходиться в шлюбі з 20 листопада 1987 року, який
зареєстровано Пригородньою сільською радою Борисівського району Мінської
області, актовий запис НОМЕР_1. Від даного шлюбу, у них є
неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, який мешкає з позивачкою. Подальше сумісне життя та
збереження сім'ї позивач вважає неможливим, тому що виникли непорозуміння,
різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси. З 2 001 року у них
припинились шлюбні відносини, спільне господарство сторони не ведуть, разом не
мешкають більше 5 років,
тому прохає суд, даний  шлюб   з
відповідачем  розірвати.

У попереднє
судове засідання позивач не з'явився про час і місце судового засідання
повідомлялася належним чином. Про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне
повідомлення про вручення судової повістки. Позивач надала суду письмову заяву
в якій просила справу слухати за її відсутності, на позові наполягала, бо
збереження сім»ї вже не можливе і строк для примирення ні їй ні відповідачу, не
потрібен. Позивач вказала, що  шлюб  у
неї   перший.

Відповідач у
попереднє судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання
повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи
зворотне повідомлення про вручення йому судової повістки. Відповідачем подано
до суду письмову заяву від 05
січня 2007 року,
якою просив суд, справу слухати за його відсутності, проти позову не
заперечував, бо шлюб з позивачкою зберегти вже не можливо і строку для
примирення їм не потрібно. Шлюб у нього перший. У своїй письмовій заяві,
відповідач просив суд витрати при реєстрації розірвання  шлюбу
в  органах  ЗАГС
покласти  на  нього.

Виходячи з того,
що у досудовому порядку спір між сторонами за даною    цивільною
справою    врегульовано,     позивач
у    своїй    заяві

наполягає на задоволенні її
позовних вимог, а відповідач позов визнав повністю, відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, в порядку встановленого ст.174 цього ж Кодексу
та виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання за наявності  для
того  законних  підстав
для  задоволення  позову.

Дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У судовому
засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до
свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.№4),
дійсно встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який
зареєстровано 20 листопада
1987 року,
актовий запис НОМЕР_1 Пригородньою
сільською радою Борисовського району Мінської області.

У даному шлюбі у
сторін є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року  народження{
а.с.№5),
який  проживає   з
позивачкою.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється  в
наслідок  його  розірвання.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,
що  мають   істотне
значення.

Таким чином,
оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між
сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім"ю на майбутнє
неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити
їхнім інтересам.

Витрати при
реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача   за
його  заявою,   а
позивача  -
звільнити.

Враховуючи
викладене,      керуючись    ст.ст.104     ч.2;                                 112     ч.2

Сімейного
Кодексу    України    ст.ст.7,
10,     11,     15,
ч.4    ст.130, 174,   208,
209,   212,   218   ЦПК  України
суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про  розірвання  шлюбу  -
ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, зареєстрований Пригородньою сільською радою Борисівського
району Мінської області,   актовий   запис
НОМЕР_1   --   РОЗІРВАТИ.

При реєстрації
розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито у розмірі 17 грн., ОСОБА_1
від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до
апеляційної   інстанції   або
в   порядку  ч.4   ст.295   ЦПК  України.