Апеляційний суд
Кіровоградської області
Справа № 22- 72 - 2006 р.                                   Головуючий
у  суді   І
інстанції  Бевз     О.Ю.
Категорія - 18                                                          Доповідач - Кіселик С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
січня  2007
року   Колегія   суддів
судової  палати   в
цивільних  справах Апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді -Кіселик С.А.

суддів - Франко В.А., Суржик М.М.

при
секретарі - Салабай
М.В. розглянула  у   відкритому
судовому   засіданні   в
м.   Кіровограді   цивільну
справу   за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бобринецького районного суду Кіровоградської області    від 10
жовтня 2006 року.

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2006 року
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1про визнання грошового
зобов'язання.

Позивач зазначив, що згідно розписки від ІНФОРМАЦІЯ_1
відповідач ОСОБА_1.
зобов'язався до ІНФОРМАЦІЯ_2
повернути отримані від позивача 15000
грн. Однак до зазначеного терміну відповідач свого зобов'язання не виконав
і гроші не повернув. А тому позивач просив стягнути на його користь із
відповідача 15 000 грн.

Крім того позивач вважає, що невиконанням своїх боргових зобов'язань відповідач завдав йому моральної шкоди, яку оцінює
у 2000 грн. і просить стягнути їх із відповідача.

Рішенням Бобринецького районного суду від 10 жовтня 2006 року позов задоволено частково та стягнуто зОСОБА_1на
користь ОСОБА_2 15
000 грн. в рахунок виконання грошового зобов'язання та 188 грн. 50 коп. сплаченого
позивачем судового збору. В задоволенні позову про відшкодування моральної
шкоди відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції
відповідач просить його скасувати, а справу повернути на новий розгляд із
мотивів неповного з'ясування обставин справи, що мають суттєве значення для
справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що суд не прийняв передбачені
міри для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи. Суд не в
повній мірі з'ясував обставини написання розписок, чи вільним було
волевиявлення учасника правочину. чи відповідало воно його внутрішній волі, чи
були дійсно отримані гроші в тій сумі, що зазначено в розписці і коли саме. Суд
дав неправильну юридичну оцінку показам свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4 та ОСОБА_5..

Заслухавши доповідача, сторони та дослідивши матеріали
справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню
із наступних підстав.

2

Ставлячи питання про скасування рішення суду першої
інстанції, відповідач .фосить направити справу на новий розгляд із
вищезазначених підстав. Однак дана вимога задоволена бути не може, оскільки
підстави для скасування рішення суду і передачі справи на новий розгляд
зазначені в статті 311 ЦПК і їх
перелік є вичерпним. Підстави, що зазначені апелянтом, не передбачені даною
статтею ЦПК і можуть бути лише підставою для скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення, або зміни рішення.

Перевіряючи законність та і обгрунтованість рішення суду першої інстанції
колегія судів дійшла висновку, що апелянтом не доведено порушення судом ст. 10
ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи. Дане сприяння полягає у роз'ясненні особам, які
беруть участь у справі, їх прав та обов'язків, попередженні про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках встановлених цим Кодексом.

Апелянтом не зазначено і не доведено, в чому ж саме полягає порушення суду
першої інстанції в контексті даної статті.

В той же час колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності і кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається   як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом першої інстанції, сторонам, надані рівні можливості
щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості.

Доводи апелянта щодо порушення судом ст.. 60 ЦПК є також
безпідставними, оскільки даною статтею визначено обов'язки сторін щодо
доказування обставин справи та подання доказів.

В свою чергу суд першої інстанції дослідив надані сторонами докази і   відповідно

до ст.. 212 ЦПК
України дав їм належну оцінку. Суд дав оцінку показам  ОСОБА_3

,ОСОБА_4. та ОСОБА_5. і колегія суддів погоджується із даною оцінкою.

Констатуючи    порушення    судом першої інстанції    норм
матеріального права

апелянт не назначив які саме порушення допустив суд і в чому вони
полягають.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку,
що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Керуючись ст. ст.. 303. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.
Рішення Бобринецького районного суду
Кіровоградської області  від   10
жовтня 2006 року - залишити без
змін.