Справа №22ц-21/2007 рік.
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Заболотний
УХВАЛА

Іменем       України

23 січня 2007 року                                                                                             місто
Чернігів

Апеляційний   суд
Чернігівської області у складі: головуючого - судді Литвиненко
І.В. суддів - Заболотного
В.М., Ішутко В.М. при секретарі -
Куксі М.В.

з участю - позивачки та
представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 25 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства Науково-виробничого комплексу (далі - ДП НВК) „Прогрес" про
видачу уточнюючої довідки про роботу зі шкідливими і важкими умовами праці, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 25 жовтня 2006
року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено. Суд першої інстанції
прийшов до висновку, що згідно п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2,
затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від
18.11.2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових
умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. На час роботи
позивачки в ДП НВК „Прогрес" діяли Списки № 1 і №2,
затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173, в яких
зазначений перелік професій, які дають право на пенсію на пільгових умовах.
Оскільки, посада, яку займала ОСОБА_1 (майстер спеціалізованого цеху пластмас),
в даних Списках відсутня, тому остання не має права на зазначену пенсію. Крім
того, ДП НВК „Прогрес" відноситься не до галузі хімічної промисловості, де
робота майстра хімічного виробництва дає право на пенсію на пільгових умовах, а
до галузі машинобудування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене
рішення суду і винести нове про задоволенні її позовних вимог. Вказує, що суд в
порушення вимог ст.212 ЦПК України дав неправильну оцінку доказам по справі і
через це невірно встановив обставини, яка мають значення по справі.

2

Також, суд не застосував норми матеріального закону, які дають позивачці
право на пенсію пільгових умовах. Зокрема, це ст. 100 ЗУ „Про пенсійне
забезпечення", де зазначено, що особи, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах зі шкідливими, важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на пільгових
умовах; а також Списки №1 і №2 виробництв цехів, професій і посад, робота на
яких дає право на державну пільгову пенсію в пільгових розмірах, затверджені
Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956
р. №1173. Саме, в
зазначеному Списку і вказана посада, на якій працювала позивачка, - „майстер і
старший майстер хімічного виробництва". Аналізуючи ці нормативні акти,
вбачається, що правом пільгового пенсійного забезпечення користуються робітники
та майстри інших галузей промисловості, зайняті повний робочий день у
технологічному процесі виробництва продукції із пластичних мас та гуми. Тобто,
апелянт вважає, що суд безпідставно відмовив задоволенні її позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду,
перевіривши доводи скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 з 04 липня 1977 року до 25 грудня 1989 року працювала у
ДП НВК „Прогрес" на посаді майстра спеціалізованого цеху пластмас, що
підтверджується витягом з її трудової книжки (а.с.59-62).

Право на пенсію за віком на пільгових умовах регулюється
ст. 13 Закону
України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №
1788. Але, пункт „а" ч.1 ст. 100
зазначеного Закону передбачає порядок призначення пільгових пенсій особам,
які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, а
саме, особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії
призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим
законодавством.

Згідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України від 18.11.2005
року №383, при
визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки,
що чинні на період роботи особи.

ОСОБА_1 просила видати їй довідку за час роботи в ДП НВК
„Прогрес" з 11.10.1976
року по 24.12.1989 року.
Саме в цей період діяли Списки №1
і №2, затверджені
постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956
року №1173, в
перелік яких посада майстра спеціалізованого цеху пластмас не входить. А тому
суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що позивачка права на
пенсію на пільгових умовах не має.

3

Крім
того, суд першої інстанції вірно зазначив, що ДП НВК „Прогрес" не
відноситься  до  галузі
хімічної промисловості,  де робота
майстра  хімічного виробництва дає
право  на пенсію на пільгових
умовах.  Дане  підприємство відноситься саме до
машинобудівної галузі, де посада, яку займала позивачка, не входить до
вищезазначених Списків.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним і
обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального
закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 307-308, 313-315, 317 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 25
жовтня 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: