Справа
№ 22ц-69/2007             Головуючий у першій інстанції- КАРАПУТА Л.В.
Категорія - цивільна                                                    Доповідач - ШЕМЕЦЬ Н.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2007 року                                                                                 м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді ІВАНЕНКО
Л.В.,

суддів:  ШЕМЕЦЬ Н.В.,ШКОЛЬНОГО В.В.,

при
секретарі:  ПАЦ Т.М.,

за участю:  сторін

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ВАТ «Чернігівське Хімволокно»
на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 2 листопада 2006 р.
у справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Чернігівське Хімволокно» про визнання наказу незаконним,
зобов'язання виплатити заробітну плату та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, просив визнати незаконним наказ відповідача НОМЕР_1 про
накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани за неналежне
виконання посадової інструкції начальника цеху витягування корду та невжиття
своєчасних заходів до підлеглого порушника трудової дисципліни;
зобов'язати відповідача виплатити додаткову
заробітну плату за коефіцієнт якості праці, якої він був позбавлений на 100% в зв"язку з притягненням до
дисциплінарної відповідальності, з травня 2006 року і по місяць
прийняття судового рішення; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 2500 грн.

Рішенням суду від 02.11.2006 року позов ОСОБА_1 задоволено частково:
оскаржуваний наказ визнаний незаконним і скасований; зобов'язано відповідача виплатити позивачеві додаткову
заробітну плату за коефіцієнт якості роботи за травень-жовтень 2006
року; стягнуто моральну шкоду в розмірі 200 грн.

В апеляційній скарзі ВАТ «Чернігівське Хімволокно»
просить рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 5 жовтня
2006 р. скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом
неправильно визначена підстава для
оголошення догани ОСОБА_1; суд незаконно дійшов висновку, що факт порушення позивачем трудової дисципліни
невстановлений у відповідності до п. 6.6 ГІВТР; суд необгрунтовано
пов'язує непритягнеиня ОСОБА_2, працівника цеху, де
начальником позивач, до дисциплінарного стягнення
за прогули 24-26.03.06 р. з відсутністю порушення трудової дисципліни з
боку позивача; висновок суду, що факт порушення трудової дисципліни позивача не
встановлений у відповідності до ПВТР не відповідає дійсним обставинам справи;
позивачем не надано суду жодного доказу заподіяння моральної шкоди; судом
залишено без уваги пропущення позивачем строку звернення до суду за вирішенням трудового спору.                                               1

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач вважав доводи
апелянта необгрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення суду зміні в частині зобов'язання відповідача виплатити на
користь позивача додаткову заробітну плату, а також в частині судового збору,
виходячи з наступного.

По справі встановлено, що оскаржуваним наказом НОМЕР_1 за неналежне виконання пунктів 2.38,2.42, 2.52
посадової інструкції начальника цеху
витягування корду та невжиття своєчасних заходів до порушника трудової
дисципліни начальнику цеху витягування корду ОСОБА_1 оголошено догану. Як
зазначено в наказі, робітник даного цеху ОСОБА_2 з 24 по 26 березня 2006 року
здійснив прогули. Позивач 12 квітня 2006 року отримав від нього пояснення, проте документи для оформлення наказу
в порушення встановленого порядку, без відповідної резолюції керівника
підприємства, подав до відділу кадрів лише
25 квітня 2006 року, коли вже закінчувався термін застосування дисциплінарного
стягнення. Тому, як вбачається з наказу, ОСОБА_1 не виконав вимоги своєї
посадової інструкції, Правил внутрішнього трудового розпорядку та Інструкції з
діловодства.

Суд першої інстанції визнаючи даний наказ незаконним, прийшов до висновку,
що позивачем не допущено порушення трудової дисципліни.

З таким висновком погоджується і
апеляційний суд.

Як слідує з пояснень позивача, проти чого не заперечував
і представник відповідача, вчиненні ОСОБА_2 24-26 березня 2006 року
прогули були зафіксовані і зазначені в табелі обліку робочого часу, в місячному
звіті про використання робочого часу
працівниками цеху. Ці документи 3 квітня 2006 року були передані у
відповідні відділи ВАТ „Чернігівське Хімволокно". Тобто, позивач,
виконуючи вимоги своєї посадової інструкції довів до відома адміністрації підприємства у передбаченому
порядку про вчинені ОСОБА_2 прогули. Також, в силу наданих йому
повноважень як начальнику цеху, притягнув останнього до матеріальної
відповідальності - позбавив на 100% додаткової зарплати за березень 2006 року.

12 квітня 2006 року позивач одержав від ОСОБА_2 пояснення
з приводу допущених ним прогулів, 21 квітня 2006 року підготував
документи з пропозицією на винесення порушнику трудової дисципліни догани і,
після вихідних, 25.04.2006 року подав документи до відділу кадрів, який
повернув їх йому лише через декілька днів.

ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності за
неналежне виконання п.2.38; 2.42; 2.52 своєї посадової інструкції, а саме:
завданнями та обов'язками начальника цеху витягування корду є: контроль за
додержанням працюючими виробничої та трудової дисципліни, правил внутрішнього
розпорядку; подання пропозицій по накладенню дисциплінарних стягнень на
порушників трудової дисципліни; виконання вимог документів системи якості,
правил внутрішнього трудового розпорядку. Також в наказі зазначено, що він не
виконав вимоги пунктів 4.7; 6.6 Правил внутрішнього трудового розпорядку,      якими
передбачено      обов'язок      адміністрації підприємства(структурного
підрозділу) забезпечувати суворе додержання трудової
і виробничої дисципліни, застосовувати заходи впливу до порушників трудової
дисципліни та зазначені терміни застосування дисциплінарного стягнення.

Видавши спірний наказ відповідач вважав, що ОСОБА_1
неналежним чином виконав свої посадові обов'язки, що є порушенням
трудової дисципліни, і, отже, підставою для оголошення йому догани.

Апеляційний суд , вважаючи наказ незаконним, враховує
наступне.

Згідно ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і
сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати трудової дисципліни.

За порушення трудової дисципліни може бути застосовано захід
дисциплінарного стягнення і таке право надано тому органу, який здійснює право
прийняття на роботу - ст.ст.147 ч.1,147-1 ч.1
КЗпП України.

Тобто, право притягнути ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності згідно закону надано керівнику ВАТ „Чернігівське
Хімволокно", а не начальнику цеху, де працював порушник трудової
дисципліни. Позивач повідомив адміністрацію підприємства 03 квітня 2006 року
про вчинені ОСОБА_2 прогули, а 25.04.2006 року надав його пояснення і свої
пропозиції щодо можливого заходу дисциплінарного стягнення.

Невжиття керівником підприємства заходів впливу до
ОСОБА_2 не є неналежним виконанням позивачем своїх посадових
обов'язків, оскільки позивач не є тією посадовою особою, яка має приймати таке
рішення. Він діяв в межах наданих йому прав та обов'язків.

Щодо тієї обставини, що позивачем подані документи до відділу кадрів лише
25.04.2006 року, то апеляційний суд враховує, що термін притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності дійсно
витікав, проте ще не закінчився, як це зазначено і в самому наказі
відповідача, і вирішення цього питання могло відбутися і за обставин, що
склалися.

Посилання в оскаржуваному наказі на невиконання позивачем вимог Інструкції з діловодства, що він мав надати
документи не до відділу кадрів, а до загального
відділу є необгрунтованими, оскільки з даною Інструкцією позивача не було
ознайомлено і доказів на спростування цього факту матеріали справи не містять.

Щодо моральної шкоди, то апеляційний суд вважає доведеним спричинення
позивачеві моральної шкоди в результаті незаконного притягнення його до
дисциплінарної відповідальності. Розмір відшкодування визначений судом з
врахуванням глибини і тривалості душевних страждань позивача, принципів
розумності і справедливості.

Доводи апелянта щодо пропуску позивачем трьохмісячного
строку звернення до суду не відповідають
дійсності, оскільки про порушення свого права він дізнався 24 травня
2006 p., а з позовом до суду
звернувся 17 вересня 2006 p., тобто в межах строку передбаченого ст. 233 КЗпП України, а не як вказує
апелянт - 29 серпня 2006 p., оскільки цією датою датована виправлена позовна заява, на виконання ухвали судді Деснянського районного
суду м. Чернігова від 21 серпня 2006 р. Також представник апелянта в
судовому засіданні апеляційного суду визнав свій довід в цій частині
необгрунтованим.

Тому апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині визнання незаконним
наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді
догани та відшкодування моральної шкоди є законним і обґрунтованим,
постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги такими, не дають
підстав для скасування рішення в цій частині.

Проте судове рішення підлягає зміні в частині зобов'язання відповідача
виплатити додаткову заробітну плату на користь ОСОБА_1, оскільки це вимоги про виплату частини
заробітної плати і мають матеріальний зміст, тому їх задоволення має
бути у грошовому виразі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1179
грн.71 коп. додаткової заробітної плати за коефіцієнт якості   роботи за травень-грудень 2006 року.

Також суд першої інстанції стягнув з відповідача судовий збір в сумі 51 грн., проте підлягає стягненню 59 грн.50 коп.( 51
грн. + 8 грн.50 коп. /моральна шкода), тому судове рішення в цій частині
підлягає зміні.

Згідно ст..ст.209,218 ЦПК України складання повного рішення відкладається
до 12 січня 2007 року.

Керуючись ст. ст.88,215 ч.4, 307, 309 ч.1
п. 4, 313 - 314, 316-317, 319 ЦПК України, апеляційний
суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ВАТ «Чернігівське Хімволокно» - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 2 листопада 2006 року
в частині зобов'язання ВАТ „Чернігівське Хімволокно" виплатити на користь
ОСОБА_1 додаткову заробітну плати за коефіцієнт якості роботи за період з
травня 2006 року по 01.11.2006 року відповідно до „Положення про розподілення
колективного заробітку" та судового збору -змінити.

Стягнути з ВАТ „Чернігівське Хімволокно" на користь
ОСОБА_1 1179 грн.71 коп. додаткової заробітної плати за
коефіцієнт якості роботи за період травень - грудень   2006 року.

Стягнути з ВАТ „Чернігівське Хімволокно" 59 грн.50 коп. судового збору
на користь держави.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: