Справа
№22ц-4741/2007
Головуючий в І інстанції - Щербина О.О.
Категорія 21                                                                           Доповідач - Калиновський А.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого -
Калиновського А.Б.

суддів -
Кіктенко Л.М., Пищиди М.М.

при секретарі -
Кочковій А.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді

на рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня
2007 року

за позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді (далі - Фонд) про стягнення не донарахованих щомісячних страхових
виплат,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2006
року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача та просив
стягнути на його користь 11808,44 грн. в рахунок не донарахованих щомісячних
страхових виплат за період з 01 березня 2002 року по 01 січня 2007 рік, а також
просив зобов'язати відповідача виплачувати йому щомісячно з 01 січня 2007 року
1551,20 грн. до наступного перерахунку.

В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач посилався на те, що постановами Фонду було
зроблено перерахунок належних йому страхових виплат, пов'язаних з втратою
здоров'я на виробництві, з застосуванням коефіцієнтів: у 2002 році - 1,193, у
2003 році - 1,182, у 2004 році - 1,52, у 2005 році -1, 238, у 2006 році - 1,
203, встановлених на підставі постанов правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про
перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей)».

Він вважає, що
даний перерахунок здійснено з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки
відповідач застосував коефіцієнт реальної заробітної плати, а не середньої
заробітної плати за даними органу виконавчої влади з питань статистики, як це
передбачено ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності». Тому при проведені перерахунку повинні
бути застосовані коефіцієнти Державного комітету статистики України, які
складають: у 2001 році - 1,352, який необхідно застосовувати для перерахунку з
01 березня 2002 року, у 2002 році - 1,210, який необхідно застосовувати для
перерахунку з 01 березня 2003 року, у 2003 році - 1,228, який необхідно
застосовувати для перерахунку з 01 березня 2004 року, у 2004 році - 1,275, який
необхідно застосовувати для перерахунку з 01 березня 2005 року, у 2005 році -
1,367, який необхідно застосовувати для перерахунку з 01 березня 2006 року.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня
2007 року позов був задоволений.

В апеляційній
скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а
рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що для перерахунку
страхових виплат позивачеві необхідно застосовувати коефіцієнти зростання
середньої заробітної плати, які вказуються Державним комітетом статистики
України і складають у 2002 році - 1,352, у 2003 році -1,210, у 2004 році -
1,228, у 2005 році - І, 275, в 2006 році - 1, 367. Застосування саме таких
коефіцієнтів, а не коефіцієнтів встановлених відповідачем, відповідає вимогам
ст.29 Закону України

2

«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності».

Згідно ч.2 ст.29
зазначеного вище Закону, перерахунок сум щомісячних страхових виплат
здійснюється також у випадку зростання в попередньому календарному році
середньої заробітної плати в галузях національної економіки за даними
центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Такий перерахунок
проводиться з першого березня наступного року. При цьому визначена раніше сума
щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. Тому ця норма закону
містить обов'язкову умову застосування для перерахунку саме зростання у
попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики, а не реальної заробітної плати, оскільки вона вказує на
необхідність перерахунку саме за таким механізмом, а не тим, який визначений
Правлінням Фонду соціального страхування. Тому суд обґрунтовано врахував ці
вимоги закону.

Застосування
вказаних коефіцієнтів відповідачем суперечить вимогам ч.2 ст.29 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Крім того,
постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2005 року
визнано недійсними постанови правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 15 від
14.03.2002 року «Про перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим
(членам їх сімей) з 01.03.2002 року» та №3 від 04.03.2003 року «Про перерахунок
сум щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) з 01.03.2003
року».

Ухвалою колегії
суддів Вищого адміністративного суду України від 06.09.2006 року постанову
Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2005 року залишено без
змін з зазначенням, що вказані вище постанови не відповідають вимогам ч.2 ст.29
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності».

Посилання
представників відповідача на те, що постанови Фонду про проведення перерахунку
страхової виплати з застосуванням коефіцієнтів 1,193; 1,182; 1,152; 1,238;
1,203 не визнані недійсними не можуть бути взяті до уваги, оскільки з
врахуванням встановлених обставин суд обґрунтовано, з посиланням на норми
матеріального права визнав неправильним саме застосування вказаних коефіцієнтів
та розрахунок щодо розміру страхової виплати.

Ствердження про
порушення судом норм матеріального права безпідставні. Рішення суду відповідає
встановленим обставинам та вимогам закону, що регулює вказані правовідносини,
підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись
ст.ст.307,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня
2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.