Справа
№ 22-3731-2007 р.                         Головуючий
19                                                   Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 травня 2007 року                                                          Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого
- судді Ювченко
Л.П.,  суддів: Єлгазіної Л.П.,  Азевича В.Б.,
при секретарі Баранові В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку заяву Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої
служби Донецького обласного управління юстиції про заміну способу та порядку
виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 серпня 2006 року
по справі за позовом ОСОБА_1до Державної виконавчої служби м.  Краматорську Донецької області про
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Апеляційного суду Донецької області від 18 серпня 2006 року,  яким скасоване рішення Краматорського
міського суду від 29 березня 2006 року,
частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 і на його користь з ДВС м.  Краматорська стягнуто на відшкодування
моральної шкоди 300 грн.

Відділ
примусового виконання рішень звернувся до апеляційного суду з заявою про заміну
способу та порядку виконання зазначеного рішення апеляційного суду. Свої вимоги
мотивував тим,  що 16.01.2007 року за
заявою ОСОБА_1 підрозділом примусового виконання рішень відкрите виконавче провадження
№ 649-5п згідно з виконавчим листом №25а-34 від 18.08.2006 року,  виданого Апеляційним судом Донецької області.
При провадженні виконавчих дій встановлено,
що ДВС м.  Краматорська має лише
один депозитний рахунок,  на якому
обліковуються стягнуті з боржників грошові кошти.

Згідно з
ч. 5  ст.  44-1 Закону України
„Про виконавче провадження",
забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми,  які підлягають виплаті стягувачам,  на інші цілі,
а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам,  які не являються стягувачам за виконавчими
документами.

Звернути
стягнення на майно ДВС неможливо у зв'язку із забороною таких дій Законом
України „ Про
введення мораторію на примусову реалізацію майна". Окрім того,  ДВС м.
Краматорська  взагалі не має
власного майна.

Згідно
зі  ст.
11 Закону
України „Про державну виконавчу службу" шкода,  заподіяна державним виконавцем,  фізичним чи юридичним особам під час
виконавчого провадження підлягає відшкодуванню за рахунок держави.

Таким
чином,  на думку заявника,  виконати рішення апеляційного суду
неможливо,  що є підставою для зміни
способу та порядку виконання рішення. У зв'язку з чим,  заявник просив стягнути суму боргу з держави
в особі Державного казначейства України.

Позивач
та управління Державного казначейства у м.
Краматорську у своїх письмових запереченнях просили відмовити у
задоволені заяви,  та розглянути питання
за їх відсутності.

2

Державне   казначейство   України
та   відділ   примусового
виконання   рішень

належним чином
повідомлені про час та місце розгляду справи.

Представник ДВС
м.  Краматорська просив задовольнити
заяву.

Заслухавши
доповідь судді,  думку представника
ДВС,  дослідивши матеріали справи,  апеляційний суд вважає,  що заява не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно
зі  ст.
373 ЦПК
України,  за наявності обставин,  що утруднюють виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутності присудженого майна в натурі,
стихійне лихо тощо),  за заявою
державного виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ,  у
десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання
рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно
до положень зазначеної статті,  під
порядком виконання рішення слід розуміти визначену законодавством послідовність
і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем,  а також прав і обов'язків суб'єктів
виконавчого провадження під час їх вчинення. Поняття заміни способу виконання
рішення випливає зі  ст.  16 ЦК України,  де йдеться про можливі способи захисту
цивільних прав та інтересів.

Таким
чином,  притягнення до участі у
виконавчому провадженні у якості боржника Державного казначейства України не
може бути розцінено,  як заміна способу
та порядку виконання рішення.

Статтею 35 Закону України
„Про державний бюджет України на 2006
рік " були
передбачені видатки з державного бюджету України лише на відшкодування
шкоди,  завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства,  прокуратури
та суду.

Згідно
зі  ст.
33 Закону
України „Про державний бюджет України на 2007
рік" встановлено,  що
відшкодування відповідно до закону шкоди,
завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,  досудового слідства,  прокуратури,
а також судів,  у 2007 році за вимогою
органів державної виконавчої служби України здійснюється органами Державного
казначейства України в межах бюджетних призначень,  затверджених у Державному бюджеті України на
цю мету.

Відшкодування
шкоди за рахунок держави,  заподіяної
внаслідок неправомірних дій виконавчої служби,
зазначеними законами про бюджет не передбачено. Окрім того,  Державне казначейство України до участі у
справі не притягалося.

Окрім
того,  із статті 3 Закону України
„Про державну виконавчу службу" вбачається,  що районні,
міські (міст обласного значення),
районні в містах відділи державної виконавчої служби є юридичними
особами,  мають поточні та вкладні
(депозитні) рахунки в органах Державного казначейства,  гербову печатку. Тому апеляційний суд не може
прийняти доводи заявника про наявність у боржника лише депозитного рахунку.

Зазначені
обставини є підставою для відмови у задоволені заяви.

Керуючись  ст.
ст.  209, 210,  373 ЦПК України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Відмовити
Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Донецького
обласного управління юстиції у задоволені заяви про заміну способу та порядку
виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 серпня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1до Державної виконавчої служби м.  Краматорську Донецької області про
відшкодування моральної шкоди.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  та може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної
сили.