Справа
№22-ц 32/07                                                                Головуючий
в 1 інстанції: Кошелюк Л.О.
Категорія :спори про відшкодування                                      Доповідач: Подолюк В.А.
шкоди завданої внаслідок вчинення злочину
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"12"
січня 2007 року                                                                                                 місто Луцьк

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого судді Сівчука Є.І..,

суддів Подолюка В.А., Осіпука В.В.,

при секретарі Антонюк О.В. з участю
:

відповідачів:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні
в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди за
апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Старовижівського
районного суду від   1 листопада 2006
року ,

ВСТАНОВИЛА:

18 серпня 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, покликаючись на те, що 28 січня 2006
року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 його побив неповнолітній ОСОБА_5  з хуліганських спонукань, спричинивши тілесні
ушкодження легкої ступені з короткочасним розладом здоров'я. Вважає, що
внаслідок побиття йому завдано моральну шкоду, яку оцінює у 3 тис.грн., просив
стягнути з батьків неповнолітнього діями якого погіршено його здоров'я.
Відповідач ОСОБА_2 добровільно відмовляється відшкодувати завдану шкоду, що і
стало предметом звернення до суду.

Рішенням
Старовижівського районного суду від 1 листопада 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 500грв. з кожного завданої
неповнолітнім сином ОСОБА_3 моральної шкоди в користь позивача ОСОБА_1 Крім
того, постановлено стягнути з відповідачів судовий збір у сумі 8 грн. 50 коп.
та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи по
3 грн.75 коп. - з кожного .

В поданій
апеляційній скарзі позивач, покликаючись на незаконність рішення із-за
невідповідності висновків суду обставинам справи, просив скасувати оскаржуване
ним рішення і закрити провадження у справі.

Заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає до
задоволення виходячи з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 були
нанесенні тілесні ушкодження неповнолітніми ОСОБА_6 і ОСОБА_3 і сторони про
обставини не оспорюють. Даний факт доведено і ухвалою Старовижівського   райсуду   від    19.06.0броку   про
звільнення   цих   підсудних
від

2

кримінальної
відповідальності за ст.296ч.2 КК
України   на   підставі
ст.7   ч.1   КПК України, внаслідок зміни обстановки.

Крім того, з
матеріалів справи вбачається , зокрема, з висновку судмедексперта НОМЕР_1
слідує що ОСОБА_1
було спричинено: струс головного мозку, синці навколо обох очей, на спинці
носа, крововилив під білкову оболонку лівого ока, що відноситься до легких
тілесних ушкоджень ( а.с. 15).

Задовольняючи
позовні вимоги, суд виходив з того, що моральну шкоду позивачу завдано з вини
відповідача.

Відповідно до ст..60 ч.1 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З пояснень
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, судового рішення від 19.06.2006 року про
закриття кримінальної справи відносно винних осіб за ч.1 ст.7 КПК України
встановлено, що під час розгляду кримінальної справи ОСОБА_1 з цивільним
позовом до відповідачів про відшкодування моральної шкоди не звертався, а тому
як вважає колегія суддів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку
про під ставність звернення позивача до суду з позовом про відшкодування
моральної шкоди.

Відповідно до
ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч.2
ст.1179 ЦК України
завдана шкода відшкодовується батьками неповнолітнього у повному обсязі. Цей
обов'язок батьків припиняється, якщо особа досягла повноліття, або коли вона до
повноліття стане власником майна і самостійно відповідає за завдану шкоду.

Отже, виходячи з
встановлених обставин справи, наведених вимог закону, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову
частково та стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 по 500грн.з кожного завданої
неповнолітнім сином ОСОБА_3 моральної шкоди, розмір якої відповідачами не
оспорюється.

Доводи апелянтів
про те, що факт відшкодування відповідачами позивачу моральної шкоди
встановлений судовим рішенням від 19.06.2006 року не грунтується на положеннях
ч.4 ст.61 ЦПК України та не стверджується показами свідка, покликання на якого
є в апеляційній скарзі і показам якого суд першої інстанції дав юридичну
оцінку.

Отже рішення
суду ухвалено відповідно до встановлених обставин справи, вимог наведеного
законодавства, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Правових підстав
для закриття провадження у цивільній справі, як того просять апелянти, судова
колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5
відхилити.

Рішення
Старовижівського районного суду від 1 листопада 2006 року по даній справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення , але може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий : /-/ Сівчук Є.І.

Судді:/-/ /-/ Подолиж В.А., Осіпук В.В.

Згідно оригіналу

Суддя апеляційного суду

Волинської
області
В.А. Подолюк