РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 січня 2007 року Оболонський районний суд м.
Києва у складі:

головуючого      судді                                  'Шевченко   Л.В.

при секретарі                                                           Бондаренко Н.В.

з участю адвоката                                                    ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа:
Комунальне підприємство "Житлосервіс "Приозерне",
про виселення без надання іншого житлового приміщення та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, 3-ті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, про
виселення,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про
виселення без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що 01.09.1990 року вона з
відповідачем по справі та двома дочками отримали по обміну на підставі ордеру НОМЕР_1АДРЕСА_1

В 2005 році
вони з відповідачем розлучились, але продовжували проживати в указаній квартирі. Відповідач ще до розірвання шлюбу став зловживати
алкогольними   напоями,   влаштовував
сварки, порушував правила співжиття.

Після розірвання
шлюбу поведінка в сім'ї відповідача погіршилась, заходи запобігання та
громадського впливу виявились безрезультатними, тому вона і звернулась в суд з
даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 заперечуючи
проти позову, пред'явив зустрічний позов про виселення зі спірної квартири
ОСОБА_3, співмешканця своєї колишньої дружини, посилаючись на те, що згоди на
його вселення не давав, а дружина ще до розірвання шлюбу з ним, привела ОСОБА_3 в квартиру, який почав
постійно в ній проживати.

Заявивши при цьому, що тепер у неї є свідок і вона зробить все, щоб вижити
його, колишнього чоловіка, з квартири, вона стала провокувати сварки,
скандали,    навмисно   приховуючи факт   проживання
свого співмешканця в спірній
квартирі.

Всі ці події
дуже на нього вплинули, оскільки він має психічне захворювання з дитинства, почав вживати алкоголь, лікувався, в даний час
не зловживає спиртними напоями, в
грудні 2006 року пройшов лікування в неврологічному відділенні Київської міської клінічної
лікарні № 8 з приводу свого психічного
захворювання.

Протиправна поведінка ОСОБА_1. в побуті була предметом
неодноразового розгляду Оболонським РУ ГУ МВС України в м. Києві.
Розглядались також і її скарги, тому як він, так і вона були поставлені на профілактичний
облік з метою недопущення з боку одне одного протиправних дій та забезпечення
нормального способу життя.

Відповідач по зустрічному позову ОСОБА_3 проти позову заперечував,
посилаючись на те, що постійно в спірній квартирі не проживає, буває в квартирі 3-4 рази на тиждень, ночує, так як його
про це просить ОСОБА_1.

3-і особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов матері ОСОБА_1. про виселення
батька ОСОБА_2 підтримали, проти
зустрічного позову про виселення ОСОБА_3 заперечували, посилаючись на
те, що батько зловживає алкогольними напоями, влаштовує сварки в квартирі, вони
його бояться і просять ночувати у спірній
квартирі ОСОБА_3, з яким у їх матері близькі стосунки.

Представник 3-ї особи: Комунального підприємства
"Житлосервіс "Приозерне" в судове засідання не з'явився, про
день час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно, про причини неявки суду не
повідомив.

Вислухавши
пояснення сторін, 3-іх осіб,
показання свідків, думку адвоката ОСОБА_6, дослідивши всі докази по справі, суд визнає, що основний
позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, з наданого
обмінного ордеру НОМЕР_1від 01.09.1990 року вбачається,
що ОСОБА_2 на сім'ю з чотирьох осіб, а саме: на нього, дружину ОСОБА_1. та двох доньок
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 була надана двокімнатна АДРЕСА_1 розміром 29,8 кв.м (а.с. 5).

Відповідно
довідки ф.З від 27 жовтня 2006 року у
вищезазначеній квартирі зареєстровано чотири
особи, а саме: ОСОБА_1., ОСОБА_2 та їх діти - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с. 46).

Як вбачається з
ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 23.11.2006 року сторони Осипенко розірвали шлюб 15 березня 2005 року, а/з НОМЕР_2 (а.с. 6).

Судом
встановлено, що після розірвання шлюбу, з 2005
року взаємовідносини у сторін погіршились, кожний з них звертався зі
скаргами один  на одного в Оболонський РУ ГУ МВС України в м.
Києві, що вбачається з численних заяв на відповідей на них (а.с. 8-16, 79-83, 103-113).

Враховуючи, що
сварки на побутовому грунті в спірній квартирі виникали, як по ініціативі
однієї сторони, так по ініціативі іншої, Оболонським РУ ГУ МВС України в м.
Києві обох, а саме: ОСОБА_1та ОСОБА_2було поставлено на
профілактичний облік з метою недопущення з боку одне одного протиправних дій та
забезпечення нормального способу життя (а.с. 82).

Посилання позивачки на те, що відповідач ОСОБА_2 ще до розірвання шлюбу став зловживати спиртними напоями,
суд не може прийняти до уваги, так як цій обставині позивачка не надала ніяких
доказів, навіть в своїй позовній заяві про
розірвання шлюбу за 2002 рік не посилалась на
вказаний факт (а.с. 48).

Допитані судом
свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8
в судовому засіданні підтвердили пояснення відповідача ОСОБА_2 відносно того, що в спірній квартирі більше року проживає
ОСОБА_3, співмешканець позивачки ОСОБА_1., а також показали, що відповідач ОСОБА_2 з дитинства страждає епілепсією, у нього бувають судороги,
після цього вигляд у нього такий як у
п'яного, а позивачка цим користується і всякий раз викликає працівників
міліції.

Сварки, які виникають в квартирі сторін, частіше всього влаштовує або провокує
сама позивачка. Так, позивачка поставила замок у великій кімнаті, де проживає з
дітьми, після цього він також поставив замок у маленькій кімнаті, де проживає,
однак ОСОБА_1. зломала замок і позаносила в його кімнату непотрібні речі,
старий стіл та інше, що знаходились до цього часу на балконі.

Суд приймає до
уваги показання свідків, оскільки вони об'єктивно підтверджуються іншими
доказами, зокрема відповіддю Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 18.03.2005 року та випискою з медичної карти стаціонарного хворого
(а.с. 82, 90).

З пояснень 3-їх
осіб вбачається, що їм часто приходиться
спати на кухні, коли в їх квартирі ночує ОСОБА_3, що також підтверджує пояснення відповідача ОСОБА_2 про те, що сама
позивачка створює в квартирі некомфортну обстановку для проживання інших
членів сім'ї.

З пояснень
відповідача ОСОБА_2 та
наданих ним квитанцій вбачається, що він самостійно сплачує кварплату та
комунальні послуги за своє проживання в спірній квартирі (а.с. 84-89).

Іншого житлового
приміщення на даний час відповідач ОСОБА_2
не має, як сам пояснив в судовому засіданні та
підтвердили його свідки.

Таким чином, оцінюючи всі надані
сторонами докази в сукупності, суд визнає  встановленим,
що  в спірній  квартирі
як тимчасовий  мешканець
проживає   ОСОБА_3,   який
згідно   діючого   законодавства   підлягає виселенню без надання іншого жилого
приміщення.

Згідно ст. 116 ЖК України, якщо
наймач, члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення,
або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять
неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку,
а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих
осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Суд вважає, що
позивачка ОСОБА_1. не
надала суду достатніх доказів, передбачених ст. 116 ЖК України, для задоволення її позову про виселення колишнього чоловіка з квартири» без
надання іншого житлового приміщення, тому в позові їй необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст.
10, 60, 169, 212, 213,
214, 215, 218 ЦПК України, ст. 98,
99, 116 ЖК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Комунальне
підприємство "Житлосервіс "Приозерне", про виселення без надання
іншого житлового приміщення, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2
задовольнити.

Виселити ОСОБА_3
з АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.