УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року травня
місяця „21" дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді:   Курської А.Г.

Суддів:                                                     Горбань
В.В.

Шаповалової О.А.

При секретарі:            Сафіній
Ф.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Сиваш" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4про
визнання недійсними договорів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_3 на
рішення Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 29 травня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

19 липня 2005 року Товариство
з обмеженою відповідальністю „Сиваш" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4про
визнання недійсними договорів. Вимоги мотивовані тим, що згідно з Установчим
договором ТОВ „Сиваш" частки ОСОБА_3.,ОСОБА_1, ОСОБА_5.,
ОСОБА_2 являються
рівними і складають по 25
відсотків у кожного учасника. 04.02.2005
року ТОВ „Сиваш" придбало у власність нежилу будівлю - рятувальну
станцію в АДРЕСА_1.

05..04.2005 року ОСОБА_5.,
будучи директором ТОВ „Сиваш" і діючи від його імені, на підставі рішення
зборів засновників ТОВ „Сиваш" від 30.03.2005
року, учасниками якого були ОСОБА_5., ОСОБА_3., ОСОБА_2.,ОСОБА_1., зазначену
рятувальну станцію продав у власність ОСОБА_2 16.05.2005 року ОСОБА_2. як новий власник продав рятувальну станцію
у власність ОСОБА_4. Позивач
вважає, що рішення зборів учасників ТОВ „Сиваш" не відповідає ст. 60 Закону України
„Про господарські товариства", оскільки було порушено порядок винесення
питань про проведення зборів та про склад питань на порядку денному не були
сповіщені всі учасники, фактично збори 30.03.2005
року не проводилися. Просить визнати недійсним рішення зборів учасників ТОВ
„Сиваш". Крім того, вважає, що договір купівлі-продажу від 05.04.2005 року не
відповідає вимогам ч. 2 ст. 30 Закону України
„Про власність", а договір купівлі-продажу від 16.05.2005 року не
відповідає вимогам ст. 4
Закону України „Про власність", оскільки право розпорядження майном
належить тільки власнику, тобто ТОВ
„Сиваш", тому просить визнати недійсними договори купівлі-продажу
рятувальної станції, яка розташована в АДРЕСА_1,
від 05.04.2005 року та
від 16.05.2005 року. В
процесі розгляду справи було проведено криміналістичну експертизу, згідно
висновків якої підписи від іменіОСОБА_1 і ОСОБА_3. у протоколі № 7 від 30.03.2005 року нанесені
методом фотокопіювання, в зв'язку з чим представник ТОВ „Сиваш" доповнив
позовні вимоги і просив визнати угоду недійсною на підставі ст. ст. 232, 241 ЦК україни.

Справа № 22-ц-545/2007 р                                                                                     Головуючий в 1 інстанції Глєбов О.А.

Доповідач                               Горбань В.В.

Рішенням
Джанкойського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 29 травня 2006 року в
задоволенні позову ТОВ „Сиваш" відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3. таОСОБА_1 просять зазначене рішення скасувати з направленням
справи на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права, на неповне з'ясування обставин, що мають
суттєве значення для вирішення спору, на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи. Зокрема, в скарзі ОСОБА_3. посилається на те, що
вона не була повідомлена про час і місце судового засідання, призначеного на 22 травня та 29 травня 2006 року, чим були
порушені її права.

Заслухавши суддю-доповідача,
провіривши матеріалі справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши
пояснення представників сторін та відповідачів ОСОБА_3. іОСОБА_1, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга є обгрунтованою і підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з п. З
частини 1 статті 311 Цивільного
процесуального кодексу України рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб,
яку беруть участь в справі, належним чином не повідомлених про час і місце
судового засідання.

Відповідно до
статтей 74, 76 ЦПК
України судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь
у справі. Судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під
розписку, яка з поміткою про дату вручення повертається до суду.

Із матеріалів
справи вбачається, що суд ухвалив рішення за відсутності відповідачки ОСОБА_3.
Відомостей про своєчасне вручення відповідачеві судової повістки про виклик у
судове засідання 29 травня 2006 року в справі
немає. В матеріалах справи також відсутні докази щодо направлення ОСОБА_3
судової повістки про виклик у судове засідання 29 травня 2006
року або видання судової повістки комусь із сторін для вручення
відповідачці.

За таких
обставин відповідачка ОСОБА_3. не може вважатися належно повідомленою про час і
місце слухання справи за правилами статей 74,
76 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд першої
інстанції порушивши порядок повідомлення сторони про слухання справи, допустив
неповне з'ясування обставин справи, у зв'язку з чим після скасування рішення
справа підлягає поверненню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Виходячи з
наведеного та керуючись статтями 303,
307, 311, 314, 315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Джанкойського міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 29 травня 2006
року скасувати, справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.