У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 грудня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                          Григор'євої Л.І.,

суддів:                                     Гуменюка
В.І.,       Барсукової В.М.,

Данчука В.Г.,         Косенка В.Й., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Ірпінська міська рада Київської області, про
усунення перешкод у користуванні проїздом загального користування та
відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Київської області
від                                    24
липня 2007 року,

встановила:

У січні 2006 року позивачі звернулися в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 належить на праві власності              1/4 частина будинку АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від 26 жовтня 1962 року, а інша частина того
ж будинку належить відповідачу.

Посилаючись на те, що відповідач самочинно перекрив проїзд і прохід з вул.
Радянської до вказаного будинку бетонним і металевим парканами, до будинку не
можуть під'їхати інші машини, у зв'язку з чим їм завдано моральної шкоди: вони
постійно нервують через те, що в разі необхідності до будинку не зможуть
під'їхати машина швидкої медичної допомоги чи пожежна машина, просили
зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні вказаним проїздом
загального користування шляхом знесення самочинно побудованих бетонного та
металевого парканів і відновлення ширини дороги, а  також
стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1   6 тис. грн. моральної шкоди, на користь
ОСОБА_2   3 тис. грн. моральної
шкоди.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від                                 27 грудня 2006
року позов ОСОБА_1,ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_3 усунути
перешкоди в користуванні вказаним проїздом загального користування та відновити
ширину дороги до             10 метрів
шляхом перенесення бетонного та металевого парканів на межу земельної ділянки
ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 тис. грн. моральної шкоди, на
користьОСОБА_2            2 тис. грн.
моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 24 липня 2007 року рішення
Ірпінського міського суду Київської області від 27 грудня 2006 року скасовано,
ухвалено нове рішення про відмову в позові ОСОБА_1,ОСОБА_2

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення апеляційного суду Київської області від                                    24 липня
2007 року та залишити в силі рішення Ірпінського міського суду Київської
області від 27 грудня 2006 року, посилаючись на неправильне застосування
апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 і  ОСОБА_3 є співвласниками будинку АДРЕСА_1, зокрема, ОСОБА_1
належить на праві власності 1/4 частина вказаного будинку на підставі договору
купівлі-продажу від                                    26 жовтня
1962 року, а ОСОБА_3 - 3/4 частини цього ж будинку на підставі договору
купівлі-продажу від 7 вересня 1993 року.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1,ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив із того, що відповідач самочинно захопив частину проїзду загального
користування площею 90 кв. м між будинками АДРЕСА_1 і            АДРЕСА_2, чим порушив їхнє право
користування вказаним проїздом і заподіяв моральну шкоду.

При цьому всупереч вимогам ст. ст. 212 - 214 ЦПК України суд першої
інстанції не дав оцінки доводам відповідача та наданим ним доказам щодо
правомірності використання ним спірної земельної ділянки й щодо самочинного
захвату земельної ділянки саме позивачем, зокрема: колективній скарзі мешканців
вул. Радянської, листу Ірпінського міського відділу земельних ресурсів Київської
області, припису Бюро по контролю за станом благоустрою міста та селищ, рішенню
Ірпінської міської ради Київської області від                     6 березня 2007 року №
403-15-V про повернення ОСОБА_1 самовільно зайнятої земельної ділянки,
постанові про адміністративне правопорушення Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю від                                 29 грудня 2006
року № 440 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, постанові
адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпніської міської ради від 8
лютого 2007 року                   (а.с.
177, 180, 183).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про
відмову ОСОБА_1, ОСОБА_2 в задоволенні позову, апеляційний суд дійшов
правильного висновку, що наявними в справі доказами не встановлено порушення
прав позивачів діями ОСОБА_3, оскільки спірна земельна ділянка не передбачена
для влаштування проїзду загального користування відповідно до висновку відділу
містобудування та архітектури виконавчого комітету Ірпінської міської ради від
23 листопада 2006 року          № 2063.
Крім того, згідно з рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради
Київської області від 26 червня 2001 року № 186/6 був закритий, а рішенням
Ірпінської міської ради від 3 квітня 2007 року № 440-16-V ОСОБА_3 надано дозвіл
на виконання проекту використання спірної земельної ділянки для обслуговування
жилого будинку, господарських споруд на умовах оренди, оскільки під'їзд до
будинку позивачів передбачено з боку вул. Жовтневої (висновок відділу
містобудування та архітектури Ірпінської міської ради від 26 листопада 2006
року № 2063 - а.с. 157).

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи не дають підстав для
висновку про порушення апеляційним судом норм матеріального або процесуального
права, а отже, відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 342 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 24 липня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Л.І. Григор'єва

Судді:                                                                         В.М. Барсукова

В.І.
Гуменюк

В.Г.
Данчук

В.Й.
Косенко