Справа 2-1322/4/2007
РІШЕННЯ

Іменем     України

06 лютого 2007 року
Голосіївський районний суд м.Києва

в складі
головуючого судді                  Валігура
Д.М.

при секретарі                                         Мушта
І.С.

розглянувши у
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та встановлення режиму окремого проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення
режиму окремого проживання. У своєму позові зазначила, що з відповідачем
перебуває у шлюбі зареєстрованому 27.11.1999 в Хмельницькому міському відділі
реєстрації актів громадянського стану, про що складено актовий запис № 1854.

Від цього шлюбу
мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Спільне життя з
відповідачем не склалося через несхожість характерів і поглядів на спільне
життя, у зв'язку з цим між ними постійно виникають родинні негаразди та сварки
які негативно впливають на позивачку та неповнолітню дитину. Все це призвело до
того, що сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Шлюбні
відносини припинилися у серпні 2006
року, спільне господарство не ведеться з цього ж часу. Вважає, що
примирення між нею та відповідачем неможливе, оскільки подальше проживання в
шлюбі з відповідачем суперечить її охоронюваним законом інтересам та інтересам
неповнолітньої дочки.

За таких
обставин подальше існування сім'ї позивачка вважає неможливим, просить шлюб
розірвати та встановити режим окремого проживання.

В судовому
засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, пояснивши, що
сім'я фактично припинила своє існування з серпня 2006 року і реальної перспективи її збереження не має, вважає,
що примирення з відповідачем неможливе оскільки почуття любові та поваги
втрачено, шлюб існує формально. Просить шлюб розірвати, витрати по сплаті
державного мита в органах РАГС покласти на неї, та встановити режим окремого
проживання.

Відповідач в
судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість та
недоведеність, пояснивши, що він приймає активну участь у веденні спільного
господарства, утриманні сім'ї, вихованні малолітньої дочки. Почуття любові та
поваги до дружини не втрачено, вважає, що примирення з позивачкою можливе, та
посилається на те, що встановлення режиму окремого проживання негативно
позначиться на психічному стані малолітньої дочки. Просить в позові відмовити в
повному обсязі.

Суд заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов про розірвання
шлюбу та встановлення режиму окремого проживання підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В силу ст. 112 СК України, шлюб
розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя
та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

В судовому
засіданні судом достовірно встановлено, що сторони з серпня 2006 року не
підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, спільного
бюджету не мають.

Позивачка
ОСОБА_1 відмовилася від подальшого існування сім'ї і вважає, що збереження
сім'ї є неможливим.

2

Таким чином, суд вважає встановленим факт, що
збереження сім'ї є неможливим, шлюб сторін існує формально і може бути
розірваний.

У відповідності
до ст. 119 СК
України, за завою подружжя або позову одного з них суд постановляє рішення про
встановлення режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання
дружини і (або) чоловіка проживати спільно.

Оскільки, в
судовому засіданні встановлено, що сторони проживають в спільній квартирі АДРЕСА_1, але позивачка
не бажає проживати спільно та не бажає змінювати своє місце проживання, за
таких обставин суд вважає можливим встановити режим окремого проживання.

Суд вважає
необхідним покласти витрати по сплаті державного мита на позивачку у справі
ОСОБА_1 у сумі 17 грн., а
відповідача у справі ОСОБА_2, звільнити від сплати мита.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 2,
7, 105, 112, 119 СК України, ст.ст. 10,
60,215,259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення режиму окремого проживання,
задовольнити.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27
листопада 1999 року
Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що
складено актовий запис №
1854.

Встановити режим
окремого проживання між ОСОБА_2 та ОСОБА_2, які проживають у квартирі АДРЕСА_1.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути державне мито з ОСОБА_1, в розмірі 17
грн., ОСОБА_2 звільнити від сплати державного мита.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.