№ 2-274/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого року
Голосіївський районний суд м. Києва в складі

головуючого -
судді   Коломеєць І.А.

при
секретарі                              Перебийніс
О.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач та його
представники позовні вимоги підтримали та пояснили, що 14.02.2005р. відповідач
позичив у ОСОБА_1 1000грн., які зобов'язався повернути до 31.05.2005р., про що
написав розписку.

20.10.2005р.
відповідач вдруге позичив у позивача грошові кошти в сумі 6450 доларів США, що становить
32572 грн. 50 коп., які зобов'язався повернути до 31.12.2005р. Незважаючи на
визначені у розписках строки по даний час відповідач гроші не повернув, від
досудового вирішення спору уникає.

З огляду
на викладене просили позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь
позивача заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, всього
стягнути 34864 грн. 31 коп.

Відповідач
ОСОБА_2. в судовому засіданні 20.02.2007р. позовні вимоги визнав в повному
обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши
сторони, свідка ОСОБА_2,
дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно
до ст. 1046 ЦК України
за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій
стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої
ж якості.

Договір
позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками.

Укладення
сторонами договору позики підтверджується письмовими розписками відповідача
ОСОБА_3 від 14.02.2005р. та 20.10.2005р. ( а.с.6).

Відповідно
до ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно
до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З огляду
на викладене суд, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в повному
обсязі, вважав за можливе покласти в основу рішення розрахунок позову,
зроблений позивачем ( а.с.5).

Відповідно
до ч.1  ст.  61   ЦПК
України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню, прийшов до висновку,   що позовні вимоги доведені позивачем в
повному обсязі, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються сплачені нею
державне мито та судовий збір.

На
підставі викладеного, ст.ст. 625, 1046-1050 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 209
ч.3, 212-215 ЦПК України, суд -

2

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця      м. Лубни   Полтавської
області    на   користь
ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики в сумі 34864 грн. 31 коп.,
сплачене державне мито в сумі 348 грн. 65коп. та судовий збір в сумі ЗО грн.,
всього стягнути 35242 грн. 96 коп. (тридцять п'ять тисяч двісті сорок дві грн.
96 коп.).

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти

днів з дня його проголошення до Київського міського Апеляційного суду через

Голосіївський районний суд м. Києва.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження до Київського міського Апеляційного суду через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
зазначений строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.