АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц - 98/2007 р                                    Головуючий по першій інстанції
Категорія: інші справи
позовного провадження                                                 Очеретяний В.А.
апеляційній інстанції Корнієнко Н.В.
УХВАЛА

іменем України

15 січня 2007 року                   Колегія судців судової палати в цивільних

справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                    Ювшина В. І.

суддів                               Корнієнко Н.В., Качана О.В.

при секретарі                   Шанауріній І.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду від 28 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі і гідності та відшкодування
моральної шкоди, -

встановила:

Рішенням
Уманського міського суду від 26 грудня 2001 року частково задоволений позов
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист честі і гідності та відшкодування
моральної шкоди.

Ухвалою колегії
судової палати в «цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 18 березня 2002 року рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

В подальшому
ОСОБА_1 неодноразово звертався в різні інстанції в тому числі і до Верховного Суду України про перегляд даних рішення та ухвали
апеляційного суду за винятковими обставинами, оскільки, як він зазначав,
вони постановлені з порушенням рішення Конституційного Суду України, вимог
процесуального законодавства, положень
Європейської конвенції з прав людини, Конституції України, а також не відповідають рішенням Європейського Суду
з прав людини та рішенням судової практики України.

Проте вони ніким не скасовувалися і
тому залишаються в силі.

22.12.2004 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою «про перегляд та скасування за нововиявленими обставинами рішення Уманського міського
суду і ухвали апеляційного суду Черкаської області, як таких, що постановлені з
порушенням вимог процесуального законодавства, положень Європейської
конвенції з прав людини, Конституції
України, рішень Європейського Суду з прав людини та судової практики України». При цьому зазначив, що нововиявленими
обставинами він вважає:

1.    Вирок судової колегії в
кримінальних справах Черкаського обласного суду від

15.06.2000 року.
Зокрема посилається на заяву засудженого ОСОБА_4 про дачу

хабара ОСОБА_2
та на інформацію потерпілого ОСОБА_5 і слідчого про

наявність такої
заяви.

2.
Публікація ОСОБА_5 у газеті
«Антенна» від 21.07.2001 року під назвою «Які таємниці
приховує Черкаський ліс».

3.
Інформація потерпілого по справі
№1-15/ 2000 ОСОБА_5 про хабарництво, зловживання службовим становищем та
інше ОСОБА_2

4.     Продаж у 2004 році будинку,
побудованого Смілянським держлісгоспом за

чорнобильські
кошти, в якому ОСОБА_6 ніколи не проживав. Лист Держкомлісгоспу

України від
30.08.1994 року.

В доповненнях до заяви, датованих ОСОБА_1 4.07.2006 року, він просить визнати,
що факти, викладені у скаргах, мали місце у роботі і відповідають дійсності, а лист ОСОБА_7 про те, що його скарги до голови
Держкомлісгоспу України є наклепницькими і не відповідають дійсності - є
неправдиві. Тут же просить визнати наведені
факти по заяві та доповненнях нововиявленими, скасувати рішення суду від 26.12.2001
року і призначити нове слухання (т.3, а.с.43-53).

Ухвалою
Уманського міськрайонного суду від 28 листопада 2006 року у задоволенні заяви
ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною судом
ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить її скасувати і направити на інший розгляд іншому
судді. Вважає, що при винесенні даної ухвали судом суттєво порушені норми процесуального
та матеріального права. В зв'язку з цим
висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши
учасників судового розгляду, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи,
колегія приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 22.12.2004
року ОСОБА_1 звернувся

до суду з заявою про перегляд та скасування за нововиявленими обставинами
рішення

Уманського міського суду і ухвали апеляційного суду
Черкаської області, як таких, «що

постановлені з порушенням вимог процесуального
законодавства, положень Європейської

конвенції з прав людини, Конституції України,
рішень Європейського Суду з прав людини

та судової практики України», вказуючи при цьому на зазначені вище
обставини, він

вважає нововиявленими.

Суд першої
інстанції, проаналізувавши такі обставини, прийшов до висновку, що вони не
можуть бути визнаними як ново виявлені.

На думку колегії суддів така позиція
суду першої інстанції є вірною.

Відповідно до вимог ч.2 ст.361 ЦПК України, підставами для перегляду
рішення, ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1)
істотні для справи обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2)
встановлені вироком суду, що набрав законної сили,
завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад, фальшивість
документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3)   скасування судового рішення, яке стало підставою
для ухвалення рішення чи

постановления ухвали,
що підлягають перегляду;

4)   встановлена Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого

правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні

справи, якщо рішення суду ще не виконане.

\

Як видно із самих обставин, на які посилається ОСОБА_1, як на нововиявлені
і які вказані в основній заяві, то вони не можуть бути визнані нововиявленими,
оскільки існували і були відомі заявнику на
час розгляду справи 26 грудня 2006 року (а.с.4-5 т.1), так як датовані 2000-им та липнем 2001 року. Інші обставини, названі
заявником, також ніяким чином не є такими, що
потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого
рішення і які можна визнати нововиявленими.

При розгляді заяви в судовому засіданні сам ОСОБА_1 пояснив, що він «бажає
дати суду знову свої пояснення, які суд не врахував при винесенні рішення, а
тому вони є нововиявленими» (а.с.92 зв. т.3).
Тобто, фактично подана заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є не чим іншим, як скаргою ОСОБА_1 на вказане
рішення і не містить доказів того, що зазначені
обставини, є нововиявленими.

Також слід звернути увагу і на ту обставину, що відповідно до вимог ч.1
ст.362 ЦПК України, заява про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом
трьох місяців з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що йому обставини, які він називає,
як новоявлені, були відомі з 2001- 2003 року в залежності від їх виникнення.

Тому суд вірно вказав в своїй ухвалі і на дану обставину, як на підставу,
по якій заява не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній
підстави, по яких на думку апелянта необхідно скасувати ухвалу суду першої
інстанції, не є переконливими та такими, що заслуговують на
увагу.

Оскаржувана
ухвала винесена судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права
і є законною.

Керуючись ст. ст. 303,307,308,312, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду від 28 листопада
2006 року по справі за

позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 доОСОБА_1про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди,

залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців.