Справа
№2-80/07 РІШЕННЯ
22 лютого 2007 року                                Борзнянський районний суд Чернігівської області
в складі головуючої судді                     Затєєвої С.Д.
при секретарі                                     Циліцькій Л.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Борзні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
„Прохорське" с. Прохори Борзнянського району Чернігівської області про визнання права на земельну
частку ( пай ) та виділення в натурі земельної ділянки із земель
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ „Прохорське" с Прохори Борзнянського району Чернігівської
області про визнання права на земельну частку ( пай ) у порядку спадкування та виділення її в натурі із земель резервного фонду
обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що його мати ОСОБА_2.,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, помилково була не включена
до списку, який доданий до державного акта на право колективної власності на землю, що виданий КСП „Промінь" с Прохори Борзнянського району, а тому він як єдиний спадкоємець, у порядку спадкування, має право на земельну
В судовому засіданні в якості відповідачів по даній справі залучені
Прохорівська сільська Рада Борзнянського району та Борзнянська
райдержадміністрація Чернігівської області.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і пояснив, що його
мати ОСОБА_2. проживала в с Прохори Борзнянського району і працювала на різних
роботах в колгоспі ім Куйбишева. В 1973 році
мати вийшла на пенсію, але продовжувала підтримувати зв'язок як з колгоспом так і іншими сільськогосподарськими підприємствами,
які були створені на базі колгоспу. В 1993 році колгосп
ім Куйбишева було реорганізовано в КСП „Промінь". В 1995 році Прохорівською сільською радою колективному
сільськогосподарському підприємству „Промінь"
було видано державний акт на право колективної власності на землю, додатком № 1
до даного акта був список громадян - членів КСП. Його
мати до даного списку не була включена помилково. В
1996 році, в зв'язку з похилим віком і поганим станом здоров'я матері, він, як єдиний син, забрав її до себе в Київську область на
постійне місце проживання, де вона і померла в 1998 році. Після смерті матері відкрилася спадщина яку він прийняв, так
як вступив у володіння спадковим майном, яке
складалося з предметів домашнього вжитку та домашньої обстановки. Зазначене
свідчить, що він прийняв всі права та обов'язки, які належали його матері. Так
як мати ОСОБА_2. мала право на земельну частку ( пай )то він як спадкоємець за
законом звернувся в 2006 році до директора ТОВ „Прохорське", яке є
правонаступником КСП „Промінь" про надання йому
права на земельну частку ( пай), на яку мала право його мати, але йому було в цьому відмовлено, посилаючись на відсутність
рішення суду.

Про те що в сільськогосподарському підприємстві с Прохори проведено розпаювання землі і мати не включена до списку, який доданий до державного акта, йому
стало відомо в 2006 році по приїзду в село до своїх
близьких. З цих причин і не звертався до суду раніше.

Представник відповідача ТОВ „Прохорське" с Прохори позовні вимоги заявлені позивачем визнав частково, не заперечуючи при цьому, що ОСОБА_2. мала право
на земельну частку ( пай), так як дійсно працювала в
колгоспі ім. Куйбишева, правонаступником якого було
КСП „Промінь". Вийшовши на пенсію продовжувала підтримувати зв'язок як з колгоспом так і його правонаступником, до травня 1996
року, до дня коли виїхала на постійне місце
проживання в Київську область На час видачі державного акта на право
колективної власності на землю проживала в с Прохори і являлась пенсіонеркою . Але вважає, що підстав
для задоволення позову немає, поскільки позивач на
протязі тривалого часу не звертався з заявою про надання йому права на земельну часку (пай), а тому пропустив строк позовної
давності.

Аналогічні покази про справі дає також і представник Прохорівської сільської
ради. Визнавши позовні вимоги позивача частково,
зазначила, що останній пропустив строк звернення до суду за захистом свого права, а тому в задоволенні позову необхідно
відмовити. Крім того пояснила, що на даний час на
території сільської ради виготовлені державні акти на земельні частки ( пай) і проведено виділ їх в натурі. Сільська
рада має землі резервного фонду.

2

Представник Борзнянської райдержадміністрації Чернігівської області позов
визнала частково пояснивши, що виходячи з
наданих позивачем доказів його мати ОСОБА_2. мало право на земельну частку ( пай) і відповідно у порядку спадкування на
цю частку мав би право і позивач. Але також вважає,
що ОСОБА_1 пропустив строк позовної давності, який встановлений законом, тому з цих підстав вважає, що в задоволенні
позову необхідно відмовити. Доказів, які б
підтверджували, що ним строк позовної давності пропущено з поважних причин,
позивачем суду не надано.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючого висновку.

ОСОБА_2, яка є матір'ю позивача, працювала в колгоспі ім Куйбишева с Прохори Борзнянського району до виходу на пенсію в 1973
році. Після виходу на пенсію продовжувала підтримувати
відносини з колгоспом. Зазначене не оспорюється жодною із сторін. 13 травня 1996 року ОСОБА_2. виїхала на постійне місце проживання в
Київську області де проживала в с Зазим'є Броварського району. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла.
Єдиним спадкоємцем є позивач по справі, який на день смерті проживав разом з
спадкодавцем.

24 листопада 1995 року Прохорівською сільською Радою Борзнянського району Чернігівської області колективному сільськогосподарському
підприємтсву „Промінь" було видано державний акт на право колективної
власності на землю. Додатком №1 до даного державного акта є список громадян -
членів КСП. До даного списку ОСОБА_2. не включена.

Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 „
Про порядок паювання земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським підприємтсвам і організаціям" право на земельну
частку ( пай ) мають члени сільськогосподарського
підприємтсва, кооперативу, акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і
залишаються його членами, відповідно до списку, що додастья до
державного акта на право колективної власності на землю.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2. до списку, що доданий до державного акта, не включена. При житті вона не ставила
питання про порушення її права на земельну частку ( пай ) шляхом не включення її до списку.

Як встановлено в судовому засіданні позивач після смерті матері в 1998 році
до 2007 року за захистом свого права на
земельну частку ( пай ) у порядку спадкування, вважавши його порушеним,
до суду не звертався.

Відповідно до ст. 71 ЦК України ( 1963 року), який діяв до
2004 року встановлено, що загальний строк для захисту
права за позовом особи, право якої порушено ( позовна давність), встановлюється
в три роки.

Відповідно до
ст. 80 ЦК України
закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для
відмови в позові.

Поскільки позивачем строк позовної давності звернення до суду пропущений, доказів, які б підтверджували, що даний строк ним
пропущено з поважних причин суду не надано, тому в
задоволенні позову позивачу необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.10, 60,212, 214,215 ЦПК України,
ст.71,80 ЦК України (1963р.), Указом Президента
України від 8.08.1995р. „Про порядок паювання земель переданих у колективну
власність сільськогосподарським піприємествам і організаціям" суд,-

ВИРІШИВ

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про визнання права на земельну частку ( пай) у порядку спадкування та виділення в натурі
земельної ділянки із земель резервного фонду відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку
до Чернігівського

апеляційного суду через Борзнянський районний суд
шляхом подачі в 10 денний строк заяви про

апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її

копії до
апеляційної інстанції.