У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 березня 2007 року                                                                            м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Балюка М.І.,

Барсукової В.М.,

Берднік І.С.,

Гнатенка А.В.,

Григорєвої Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Косенка В.Й.,

Костенка А.В.,

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Лященко Н.П.,

Охрімчук Л.І.,

Патрюка М.В.,

Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,

Романюка Я.М.,

Сеніна Ю.Л.,

Шабуніна В.М., -

розглянувши
в судовому засіданні скаргу селянського фермерського господарства “Дуванка”
Сватівського району Луганської області та приватного підприємця ОСОБА_1про
перегляд у зв'язку з винятковими обставинами ухвали Сватівського районного суду
від 22 лютого 2005 року, ухвали апеляційного суду Луганської області від 24
квітня 2005 року та ухвали колегії суддів Верховного Суду України від 22 серпня
2005 року в справі за позовом ОСОБА_2до приватного підприємця ОСОБА_1,
селянського фермерського господарства “Дуванка” про виконання зобов'язань за
договорами,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 22 лютого 2005
року відмовлено в задоволенні заяви скаржників про поновлення строку на подання
апеляційної скарги на рішення цього ж суду від 17 грудня 2004 року про
виконання зобов'язань за договорами.

Цю ухвалу залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області від 28 квітня 2005 року та ухвалою колегії
суддів Верховного Суду України від 22 серпня 2005 року.

У скарзі селянське фермерське
господарство “Дуванка” Сватівського району Луганської області та приватний
підприємець ОСОБА_1 порушують питання про скасування зазначених ухвал і
ухвалення нового рішення по суті.

Скарга обґрунтована наступними
доводами.

Відмовляючи в поновленні строку на
подання апеляційної скарги, суд першої інстанції виходив із того, що в справі є
відомості про неодноразовий виклик відповідачів у судове засідання, а їх
посилання на порушення судом ст. 216 ЦПК України 1963 року безпідставним,
оскільки ця стаття зобов'язує суд видавати судове рішення тільки при
постановленні ухвал про зупинення, закриття провадження в справі або залишення
заяви без розгляду

протягом
п'яти днів з дня його проголошення .

Посилаючись як на підставу для
перегляду зазначених судових рішень на неоднакове застосування судом касаційної
інстанції одного і того самого положення закону (ст. 15 та гл. 8 ЦПК України
1963 року), скаржники посилаються на ухвалу Судової палати з цивільних справ
Верховного Суду України від 21 березня 2002 року.

Як убачається з ухвали Сватівського
районного суду від 22 лютого 2005 року відповідачі подали заяву про продовження
строку на подачу апеляційної скарги на рішення суду від 17 грудня 2004 року,
посилаючись на те, що вони не могли з'явитися в суд і не знали про ухвалене
рішення, а також на порушення судом ст. 216 ЦПК України 1963 року,
оскільки  в п'ятиденний строк їм не було
надіслано  його копію.

Суд не погодився з такими доводами щодо поважності причин пропуску строку і
відмовив у його поновленні, а апеляційну скаргу залишив без розгляду. З такими
доводами погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій.

З ухвали Судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 21
березня 2002 року вбачається, що Верховний Суд України визнав порушення Апеляційним
судом Автономної Республіки Крим ст. 15 та гл. 8 ЦПК України 1963 року такими,
що грубо порушили процесуальні права сторін і тягнуть за собою скасування
ухваленого рішення.

Як убачається з матеріалів справи, 17 грудня 2004 року Сватівський районний
суд розглянув справу за відсутності відповідачів, не маючи відомостей щодо
належного їх повідомлення про час та місце судового засідання. У порушення ст.
216 ЦПК України 1963 року суд не надіслав копію рішення відповідачам.

Посилання судів на відсутність порушення ст. 216 ЦПК України 1963 року, яка
нібито передбачає обов'язки суду надіслати відсутній у судовому засіданні
стороні копію тільки при постановленні ухвал з питань зупинення, закриття
провадження в справі або залишення заяви без розгляду, є безпідставним. Згідно
із зазначеною нормою сторонам, які фактично не були присутніми в судовому
засіданні при розгляді справи, суд надсилає копії рішення і ухвал про зупинення
чи закриття справи або залишення заяви без розгляду протягом п'яти днів з дня їх
оголошення.

Таким чином, суди неправильно застосовували норми процесуального права, а
тому постановлені ухвали про відмову в поновленні строку на апеляційне
оскарження підлягають скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 358-360 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Скаргу селянського фермерського господарства “Дуванка” та приватного
підприємця ОСОБА_1задовольнити.

Ухвали Сватівського районного суду від
22 лютого 2005 року, апеляційного суду Луганської області від 24 квітня 2005
року та колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України від 22 серпня 2005 року скасувати.

Передати питання щодо поновлення строку
на подання апеляційної скарги на рішення Сватівського районного суду від 17
грудня 2004 року на розгляд апеляційного суду Луганської області.

Скасувати зупинення виконання ухвалених по справі рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

А.В. Гнатенко

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко

А.В. Костенко

Є.Ф.  Левченко

Л.М.  Лихута

Н.П.  Лященко

Л.І. Охрімчук

М.В. Патрюк

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка  Я.М. Романюк  Ю.Л. Сенін
В.М. Шабунін