Справа 22ц-792/2007 року                  Головуючий 1-ї інстанції:     Батченко О.В.
Категорія   5                                 Суддя-доповідач
апеляційного суду: Кутова Т.З.
УХВАЛА

Іменем України

2007  року
квітня    місяця  23  дня  колегія суддів судової палати  в цивільних

справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого:     Лисенка
П.П.,

суддів: Колосовського С.Ю., Кутової
Т.З.,

при секретарі:
Швейновій І.В.,

за участю:
представників позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

представників
відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення   Центрального
районного суду м. Миколаєва від 2 лютого 2007 року по справі за позовами
ОСОБА_1 до Гур'євської сільської ради Новоодеського району Миколаївської
області, третя особа Універсальна товарна Біржа "Віконт-Т" про
визнання договору купівлі-продажу частини будинку дійсним та ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про встановлення порядку користування земельною ділянкою стягнення моральної
шкоди та матеріальних збитків

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі-продажу частини будинку дійсним.

Позивач
зазначав, що 22 травня 1998 року з відповідачкою він уклав договір купівлі-продажу
14 частини домоволодіння АДРЕСА_1 за 12000 грн., який було зареєстровано на
товарній біржі "Віконт-Т". Умови договору сторонами були виконані в
повному обсязі, проте відповідачка ухилялася від нотаріального посвідчення
вказаного договору. В зв'язку з зазначеним, позивач просив задовольнити його
позовні вимоги.

Відповідачка
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тому відповідачем, як правонаступника за цим
позовом притягнуто Гур'євську сільську раду Новоодеського району Миколаївської
області.

В травні 2005
року ОСОБА_1звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення
порядку користування земельною ділянкою.

Позивач
зазначав, що він є власником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1, а інша 1/2
частина зазначеного домоволодіння належить відповідачу. Спору щодо користування
вказаними частками домоволодіння сторони не мають, а стосовно користування
земельною ділянкою площею 611 м. кв.,
виділеною для обслуговування даного домоволодіння, згоди не дійшли. Тому
позивач просив встановити порядок користування земельною ділянкою згідно з
належними сторонам ідеальними частками  в
домоволодінні.  Оскільки відповідачка в
добровільному порядку

2

відмовилася
вирішити це питання, також просив стягнути з останньої 1000 грн. моральної
шкоди та 3000 грн. матеріальних збитків.

Ухвалою суду від
31 травня 2005 року зазначені позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням
Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 лютого 2007 року договір
купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 укладений 22 травня 1998
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований на товарній біржі
"Віконт-Т",   визнано дійсним.

Встановлено
порядок користування земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_1, відповідно до
порядку, що склався між співвласниками згідно з першим варіантом будівельно-технічної
експертизи від 29 липня 2005 року, виділивши в користування ОСОБА_1 земельну
ділянку загальною площею 193, 94 м. кв. в тому числі в особисте користування
під будівлі - 87, 57 м. кв. (житлові 58,67 м. кв., не житлові - 28,90 м. в., в особисте користування під двір та город 106,37 м. кв.;

ОСОБА_2 земельну
ділянку загальною площею 417,06 м.кв. в тому числі в особисте користування під
будівлі - 109,03 м. кв. (житлові - 75,03 м. кв., не житлові 34,0 м.кв.), в особисте користування під двір
та город 308,03 м.кв.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено. Розподілені судові витрати.

В апеляційній
скарзі позивач просить вказане рішення суду в частині встановлення порядку
користування земельною ділянкою скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги та встановити порядок користування
земельною ділянкою відповідно до другого варіанту будівельно-технічної
експертизи, тобто відповідно до ідеальних
часток власності в домоволодінні.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,
судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню.

Як видно з
матеріалів справи і таке встановлено судом, позивачу ОСОБА_1 відповідно до
договору купівлі-продажу з ОСОБА_3 від 2 травня 1998 року, визнаного дійсним за
висновками суду, належить на праві власності 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1
(а.с. 8).

На підставі
договору купівлі-продажу між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 від 27 березня 1987 року,
посвідченого Першою державною нотаріальною конторою, відповідачці належить
також 1/2 частина цього ж домоволодіння (а.с. 36-37). Право власності сторін на
зазначені частки домоволодіння зареєстровано в БТІ . Рішенням виконкому № 1651
від 24 серпня 1954 року для обслуговування даного домоволодінням виділено
земельну ділянку площею 611м. кв.   (а.с.
9 - 12).

Актом від 22
жовтня 2005 року встановлено, що межа між співвласниками житлового будинку
АДРЕСА_1 була визначена власницею всього будинку ОСОБА_8 при першому продажі
нею частини будинку ОСОБА_3 в 1980 році. По межі двох земельних ділянок було
встановлено огорожа, місце знаходження якої на протязі 25 років не змінювалося
(а.с.71).

Виходячи з
наведеного, суд першої інстанції при вирішенні позовних вимог про реальний
розподіл земельної ділянки, вірно виходив з домовленості між попередніми
співвласниками домоволодіння про порядок користування спірною земельною
ділянкою, якого тривалий час з 1998 року по 2005 рік додержувалися також і
сторони по справі. Тому суд обґрунтовано, виходячи з Перехідних положень та
вимог ст. 88 ЗК України, в цій частині позовні вимоги задовольнив частково, та
визначив порядок користування спірною земельною ділянкою за першим варіантом її
розподілу, запропонованим   будівельно-технічної
експертизи.

2

Доводи апелянта про те, що відповідачка самоуправно користується
належною позивачу земельною ділянкою спростовується об'єктивними обставинами
справи та наявністю огорожі, встановленою на межі земельних ділянок.

Посилання
апелянта на порушення судом принципу справедливості, не можна також прийняти до
уваги, оскільки при придбанні позивачем частини домоволодіння межа земельних
ділянок вже була визначена попередніми власниками, а тому розподіл земельної
ділянки на даний час за ідеальними долями в домоволодінні та, як наслідок зміни
встановленої межі, як раз і приведе  до
порушення цього принципу.

Перевіривши
законність та обгрунтованність оскаржуваного рішення суду, судова колегія не
вбачає підстав для його скасування, оскільки воно відповідає вимогам норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 -відхилити.

Рішення
Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 лютого 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України на протязі  двох місяців з дня її
проголошення.