Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді (далі-відділення
Фонду) на рішення Павлоградського міськрайонного суду від 22 червня 2006 року
та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2006
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення Фонду
про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що висновком МСЕК
від                   10 вересня 2003
року йому вперше встановлено 55% втрати професійної працездатності у зв'язку з
професійним захворюванням, визнано інвалідом 3 групи; ушкодженням здоров'я йому
заподіяна моральна шкода.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 22
червня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від                     27 листопада 2006 року,
позов задоволено частково, постановлено стягнути з відділення Фонду на користь
позивача 25000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі відділення Фонду просить скасувати
ухвалені в справі судові рішення, посилаючись на їх незаконність.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
частково позов, суд виходив із того, що ушкодженням здоров'я              ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду,
обов'язок відшкодування якої законом покладено на відділення Фонду; розмір
відшкодування судом визначено з урахуванням встановлених фактів, обставин
справи.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність перевірки
матеріалами справи.

Посилання у скарзі на те, що суд не врахував норми Закону
України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” є безпідставним, оскільки
право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача ще до прийняття цього
Закону.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом              ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Павлограді про відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою відділення Фонду на рішення Павлоградського
міськрайонного суду від 22 червня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27 листопада 2006 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити відділенню
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін