УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада
2007 року         м. Феодосія

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого
судді:   Моісеєнко Т.І., суддів   Іщенка В.І.,
Полянської В.О., при секретарі:
Брежнєвій O.K.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Феодосії справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності
та визнання за відповідачкою права власності на майно за спадком, за
апеляційними скаргами Феодосійської міської ради АР Крим та прокуратури м.
Феодосія АР Крим на рішення Феодосійського міського суду Автономної Республіки
Крим від 05 липня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу
квартири та визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1. Позовні
вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що 17 лютого 2005 р. між нею та відповідачкою
був укладений усний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка належала
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 29
березня 1995 р. відповідно до ЗУ
«Про приватизацію державного житлового фонду». При укладенні вказаного договору
позивачка передала ОСОБА_2 15000 дол. США, однак, договір не був нотаріально
оформлений у зв'язку з тим, що відповідачка до того часу не отримала документи
на спадок після смерті чоловіка і остання зобов'язалася у наступний приїзд
ОСОБА_1 до м. Феодосії нотаріально посвідчити вказаний договір, що нею зроблено
не було. На час звернення ОСОБА_1 до суду відповідачка ухиляється від укладення
договору купівлі-продажу квартири. За твердженням ОСОБА_1, факт укладення між
нею та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу квартири підтверджується відповідною
розпискою.

Згодом ОСОБА_1
доповнила свій позов відомостями про те, що ОСОБА_2 фактично вступила у спадок
після смерті свого чоловіка, оскільки протягом 1996-2005 p.p.
проживала у спірній квартирі, оплачувала комунальні платежі, розпоряджалася
майном, яке знаходилося у квартирі тощо.

Рішенням
Феодосійського міського суду АР Крим від 05 липня 2007 р. позовні вимоги
ОСОБА_1 були задоволені: був визнаний факт прийняття ОСОБА_2 спадщини у вигляді
1/2 частки квартири АДРЕСА_1 після

Справа №
22-ц-1447-Ф/07р.

Головуючий у
першій інстанції Кириленко
Л.О.

Суддя-доповідач
Іщенко В.І.

смерті свого
чоловіка ОСОБА_3, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1; визнаний
дійсним договір купівлі-продажу від 17 лютого 2005 р. вказаної квартири,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнано за позивачкою право власності на
квартиру АДРЕСА_1; Феодосійське МБРТІ зобов'язано провести реєстрацію права
власності і внести зміни до інвентарних документів.

Прокуратура
м. Феодосії АР Крим та Феодосійська міська рада АР Крим не погодилися з таким
рішенням суду та подали на нього апеляційні скарги, в яких просять оскаржуване
ними судове рішення скасувати та повернути справу до суду першої інстанції на
новий розгляд. В обгрунтування своїх вимог апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального і процесуального права, неповне
з'ясування суттєвих обставин по справі і надання неналежної правової оцінки
доказам, які надавалися апелянтом. Зокрема, як на підставу задоволення їх
апеляційних скарг, апелянти посилаються на те, що суд, маючи фактичні відомості
про смерть відповідачки ОСОБА_2 вирішив справу по суті, не вирішивши питання
про притягнення до участі у справі її спадкоємців. Крім того, судом не була
провірена достовірність розписки ОСОБА_2 про отримання нею 15000 дол. США, а
також не притягнуто до участі у справі Феодосійську міську раду АР Крим.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні
скарги прокуратури м. Феодосії АР Крим та Феодосійської міської ради АР Крим
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що спірна квартира належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві спільної
сумісної власності. Після смерті чоловіка ОСОБА_2 до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини не зверталася, однак, продовжувала проживати у
квартирі, сплачувала комунальні послуги тощо, тобто фактично прийняла спадщину.
Відповідно до розписки від 17 лютого 2005 р. ОСОБА_2 продала ОСОБА_1 квартиру
АДРЕСА_1, за що отримала гроші к
у розмірі 15000 дол. США., нотаріально договір купівлі-продажу квартири між
сторонами не був оформлений, оскільки у травні 2005 р. відповідачка померла.
Виходячи з наведеного, враховуючи наявність погодження між сторонами основних
умов договору купівлі-продажу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

З таким
рішенням суду не погоджується колегія суддів, оскільки судом не були ретельно
досліджені докази по справі, а дослідженим доказам не була надана належна
правова оцінка. Судом неправильно встановлені фактичні обставини справи,
характер спірних правовідносин і постановлене рішення, не можна визнати таким,
що відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

При
вирішенні справи за позовом ОСОБА_1, судом першої інстанції був достовірно
встановлений факт смерті відповідачки ОСОБА_2 у 2005 p., однак, при цьому
не було вжито заходів щодо зупинення провадження по справі для визначення її
правонаступників, як це передбачено ст.201 ч.1 п.1 ЦПК України, оскільки спірні
правовідносини мають майновий характер, тобто справа була розглянута відносно
померлої особи.

З матеріалів
справи вбачається, що, незважаючи на те, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 мешкали
і були власниками квартири у м. Феодосія, суд першої інстанції направив запит
про наявність спадкової справи до Старокримської державної нотаріальної контори
Кіровського району АР Крим (а.с.20). Зазначеною установою була надана відповідь
на запит суду, підписана завідуючим Старокримською держнотконторою ОСОБА_4
(а.с.21).

Разом з тим з
матеріалів справи вбачається, що за усним клопотанням позивачки у якості її
представника до участі у справі був допущений ОСОБА_4, інші відомості
про якого в протоколі судового засідання від 05 липня 2007 р. не зазначені
(а.с.25). Відомості про наявність спадкової справи у державній нотаріальній
конторі м. Феодосії судом витребувані не були.

Вищенаведені
обставини свідчать про неналежну підготовку суду до розгляду справи.

Крім
того, судом при розгляді справи не були залучені до участі у справі
Феодосійська міська рада АР Крим та установа (організація), що обслуговує
житловий фонд по АДРЕСА_1, незважаючи на те, що рішення суду породжує
відповідні права та обов'язки для вищеназваних установ.

Виходячи
з наведеного, рішення суду першої інстанції не можна визнати таким, що
засновано на законі, оскільки на думку колегії суддів, судом першої інстанції
було вирішено питання про права та обов'язки осіб, які не були притягнуті до участі
у справі, неповно з'ясовані всі обставини по справі, що є підставою для
скасування цього рішення і направлення справи на новий розгляд до того ж суду.

На
підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.5, 311 ч.1 п.п.3. 4,
313-315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової
палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м.
Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги Феодосійської міської ради АР Крим та прокуратури м. Феодосія АР Крим -
задовольнити.

Рішення
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 05 липня 2007 року
- скасувати та повернути справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців до суду
касаційної інстанції.