№2-595/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2007
року                                                             місто
Маріуполь

Іллічівський райсуд міста Маріуполя
під головуванням судді Ткаченко Т.Б., при секретарі Волошиній Н.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Маріупольської міської ради

про визнання
права власності на самовільно зведені будови,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 р.
позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним та його
померлою матір"ю ОСОБА_2, право власності на самовільно зведене нерухоме
майно, а саме: на нежитлову прибудову літ.А1-1, переобладнану із літньої кухні
літ.В-1 і сарая літ.Е-1, та на кімнату літ. 1-2, яка переобладнана в житлову
кімнату з нежитлових кімнат літ. 1-7, літ. 1-2, внаслідок чого житлова площа
збільшилась на 12,5 кв.м., які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та пояснив, що йому
на підставі договору дарування від 08.08.1995 p.,
посвідченого Третьою державною нотаріальною конторою м.Маріуполя належить
27/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. Інші 73/100 частин вказаного
домоволодіння належать в рівних частках йому та його матері ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом,
виданим Третьою державною нотаріальною конторою м.Маріуполі 16.12.2003р. У
період експлуатації вказаного будинку, з ціллю його благоустрою без
відповідного дозволу та узгодження, він самовільно у 2006 році самовільно
переобладнав літню кухню літ.В-1 і сарай літ.Е-1 в нежитлову прибудову
літ.АТ-1, кімнати літ. 1 -7, літ. 1 -2, переобладнав в житлову кімнату літ.
1-2, за рахунок яких збільшив житлову площу в домоволодінні на 12,5 кв.м., які
значаться на генеральному плані та плані будинку. Вказані будови не були здані
в експлуатацію і правовстановлюючого документа на них отримано не було, кімната
літ. 1-2, яка збільшена на 12,5 кв.м, не була введена до складу житлової площі
домоволодіння. Земельна ділянка площею 330 кв.м. знаходилася у користуванні
його батька ОСОБА_3, первісного забудовника на підставі договору на право
будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від
15.03.1955 р. Він є єдиними спадкоємцем за законом після смерті матері, але не
має можливості оформити свої спадкові права, оскільки в домоволодінні є
самовільно зведені будови. Просив визнати за його померлою матір"ю та ним
право власності на вказані самовільно зведені будови, оскільки вони
відповідають будівельно-технічним нормам.

Представник
відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі і не
заперечувала проти визнання за позивачем та ОСОБА_2. права власності на
самовільно зведені будови.

Суд, вислухавши
позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до
ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Судом
встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 08.08.1995 p.. посвідченого
Третьою державною нотаріальною конторою м. Маріуполя належить 27/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1. Інші 73/100 частин вказаного домоволодіння належать в
рівних частках йому та його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі
свідоцтва про право на спадщину
за законом, виданим
Третьою

державною нотаріальною конторою
м. Маріуполя 16.12.2003р.    Земельна ділянка площею
330 кв.м. знаходилася у користуванні його батька ОСОБА_3, первісного
забудовника, що підтверджується копією договору на право будівництва будинку та
безстрокового користування

земельною
ділянкою від 15.03.1955 p., і при переході права власності на будинок до позивача

перейшло право
користування земельною ділянкою.

На вказаній
земельній ділянці позивач самовільно, без відповідного дозволу місцевих
органів, у 2006 році переобладнав літню кухню літ.В-1 і сарай літ.Е-1 в
нежитлову прибудову літ.А1-1, кімнати літ.1-7, літ. 1-2, переобладнав в житлову
кімнату літ.1-2, за рахунок яких збільшив житлову площу в домоволодінні на 12,5
кв.м.

Згідно висновку
технічного експерта в галузі будівництва від 13.02.2007 року № 107, нежитлова
прибудова літ.А1-1, переобладнана із літньої кухні літ.В-1 і сарая літ.Е-1, та
кімната літ.1-2, яка переобладнана з нежитлових кімнат, внаслідок чого житлова
площа збільшилась на 12,5 кв.м., що розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1,
знаходяться у задовільному технічному стані і можуть експлуатуватися надалі.

При
переобладнанні літньої кухні і сарая у нежитлову прибудову літ.А1-1, є
порушення будівельних норм і правил; а саме вимог по розташуванню будов на
ділянці - стіни цих будов знаходяться на відстані менш ніж 1 м. від межі
суміжної земельної ділянки. Але є згода власника суміжної земельної ділянки
АДРЕСА_2 ОСОБА_4 на таке розташування.

Дослідивши
зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню
і за ОСОБА_2. та за позивачем слід визнати право власності на нежитлову
прибудову літ.А1-І, переобладнану із літньої кухні літ.В-1 і сарая літ.Е-1, та
на кімнату літ.1-2, яка переобладнана в житлову кімнату з нежитлових кімнат
літ.1-2, літ.1-7, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1, які є
закінченими будовами, також судом встановлено, що права інших осіб при цьому не
порушуються.

Керуючись
ст.ст.10,60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільно зведені
будови - задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_1 в рівних частках право власності на нежитлову прибудову літ.А1 -1,
самовільно переобладнану із літньої кухні літ.В-1 і сарая літ.Е-1, та на
житлову кімнату літ.1-2 площею 28,2 кв.м., самовільно переобладнану з
нежитлових кімнат літ. 1 -2, літ. 1 -7, які розташовані на земельній ділянці
АДРЕСА_1.

Включити до
складу загального домоволодіння, розташованого АДРЕСА_1, нежитлову прибудову
літ.А1-1, самовільно переобладнану із літньої кухні літ.В-1 і сарая літ.Е-1.

Включити до
складу житлової площі домоволодіння, розташованого АДРЕСА_1 житлову кімнату
літ.1-2 площею 28,2 кв.м., самовільно переобладнану з нежитлових кімнат
літ.1-2, літ.1-7.

На рішення може
бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський
районний суд м. Маріуполя. Заява про апеляційне оскарження рішення може бути
подано потягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга повинна
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви по апеляційне
оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання такої
заяви.