Справа №2-179/2007 p.
РІШЕННЯ ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

06.02.2007 р.       Заводський районний суд м. Запоріжжя         у                   складі:

головуючого судді:                     Марченко Н.В.

при секретарі:                             Фурдак В.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Запоріжжя

цивільну справу за позовом Концерну „Міські теплові
мережі" до ОСОБА_1  про стягнення
вартості безпідставно набутої теплової

енергії,

УСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно
набутої теплової енергії у зв'язку з тим, що позивачем постачалась теплова
енергія на опалення та гаряче водопостачання відповідачу у приміщення,
розташоване АДРЕСА_1. Договір з Позивачем на надання послуг з теплопостачання
укладений не був, по незалежним та не відомим Позивачу підставам. Будинок АДРЕСА_1 має систему
центрального опалення і відключити Відповідача від даної системи не можливо з
причин порушення у випадку відключення технічних та санітарних норм. Тому
Відповідач, на рівні з іншими мешканцями
цього будинку, отримував теплову енергію.

Згідно п. 10 „Правил надання
населенню послуг з водо-, теплозабезпечення та водовідведення",
затверджених Постановою КМУ від 30.12.1997
р. за №1497 та п. 18 „Правил надання
послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за №630 плата за надані
послуги вноситься щомісячно.

Згідно ст.68
Житлового Кодексу (далі -
ЖК) України, наймач повинен своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Позивачем було відпущено теплової енергії Відповідачу за
період з листопада 2003р. -
по березень 2005р. (включно) на загальну суму 594,32 грн. Однак,
Відповідач на протязі тривалого часу не виконує свої обов'язки по сплаті
спожитої теплової енергії та гарячого водозабезпечення, у зв'язку з чим за
Відповідачем станом на 01.04.2005
року виникла заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання (за
спожиту теплову енергію) у розмірі 594,32
грн. До теперішнього часу, дана сума
заборгованості Відповідачем не погашена .

Щомісячно,
починаючи з грудня 2003р. та по квітень 2005р. Відповідачу виставлялись рахунки
за спожиту теплову енергію з листопада 2003р.
- по березень 2005р. (включно).
Розрахунки по нарахуванням Відповідачу за теплову
енергію були зроблені у відповідності з Нормами та вказівками по нормуванню
витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а
також на господарсько-побутові потреби в Україні,

затверджені Держжитлокомунгоспом України від 14.12.1993р.
(КТМ 204 України 244-94).

Позивач
відповідно до Закону України «Про природні монополії» відноситься до суб'єктів
природної монополії. Як монополіст такої природної монополії Позивач не може
відмовити у наданні послуг з постачання теплової енергії. Концерн «Міські
теплові мережі» зобов'язаний постачати теплову енергію без урахування
можливості отримати за надані послуги відповідну суму грошових коштів.
Відключення Відповідача від системи центрального опалення в вказаному у даній
заяві будинку не є можливим з-за технічних причин, а також санітарних норм.

Властивості
теплової енергії зводяться до наступного: 1)
теплову енергію неможливо накопичувати у значній кількості і зберігати; 2) процес
виробництва теплової енергії, як правило, неперервний і невід'ємно пов'язаний
як з її транспортуванням, так і з споживанням; 3) теплова енергія при передачі споживається і не може бути
повернена. У зв*язку з цим позивач просить
стягнути з відповідачів безпідставно набуту теплову енергію за період з листопада
2003 р. по
березень 2005 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
заявлений позов. Суду надав докази -акти
готовності об*єкту до опалювального сезону за 2003-2004 p.p. , тобто будь-яких пошкоджень , що могли би спричинити не подачу опалення в будинок АДРЕСА_1 виявлено не було.

Відповідачка позов не визнала, суду пояснила, що з 2002 року по 2004 рік в їх будинок опалення подавалось дуже мало в квартирах
температура була майже нуль градусів, жити
в квартирах було не можливо. Ніяких доказів крім пояснень інших мешканців цього будинку відповідачка надати не може .

Вислухавши
сторони , дослідивши
докази по справі, суд вважає позов таким ,
що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Запорізької міської
ради „Про створення Комунальних підприємств теплових мереж" №17 від 11.01.2002 року створено Концерн „Міські
теплові мережі".

Основним предметом діяльності Концерну „Міські теплові мережі" є виробництво теплової енергії, розподілення теплової
енергії для обігріву житла а також для побутових потреб населення та підприємств,
установ, організацій і її збут.

На виконання
своєї мети Концерн „Міські теплові мережі" (надалі -Позивач)
здійснював постачання теплової енергії в будинок АДРЕСА_1. Мешканці цього будинку з жовтня 2002 року перераховують грошові кошти за опалення та гаряче водопостачання безпосередньо
на розрахунковий рахунок Позивача.

Позивачем
постачалась теплова енергія на опалення та гаряче водопостачання Відповідача у
приміщення, розташоване АДРЕСА_1. Теплова енергія може споживатись лише на
підставі договору. Відповідачем договір з Позивачем на надання послуг з
теплопостачання укладений не був, по незалежним від позивача підставам. Будинок
АДРЕСА_1 має
систему центрального опалення і відключити Відповідача від даної системи не
можливо з причин порушення у випадку відключення технічних та санітарних норм.
Тому Відповідач, на рівні з іншими
мешканцями цього будинку, отримував теплову енергію.

Згідно п. 10 „Правил надання
населенню послуг з водо-, теплозабезпечення та водовідведення",
затверджених Постановою КМУ від 30.12.1997
р. за №1497 та п. 18 „Правил надання
послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення", затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за №630 плата за надані
послуги вноситься щомісячно.

Згідно ст.68
Житлового Кодексу України, наймач повинен своєчасно вносити плату за комунальні
послуги.

Позивачем було відпущено теплової енергії Відповідачу за
період з листопада 2003р. -
по березень 2005р. (включно) на загальну суму 594,32грн. Однак, Відповідач
на протязі тривалого часу не виконує свої обов'язки по сплаті спожитої теплової
енергії та гарячого водозабезпечення, у зв'язку з чим за Відповідачем станом на
01.04.2005 року
виникла заборгованість за спожиті послуги з
теплопостачання (за спожиту теплову енергію) у розмірі 594,32 грн. До теперішнього часу, дана сума заборгованості Відповідачем
не погашена . Судом
перевірено розрахунок суми позовних вимог ,
що додається до даної позовної заяви.

Щомісячно,
починаючи з грудня 2003р. та по квітень 2005р. Відповідачу виставлялись рахунки
за спожиту теплову енергію з листопада 2003р.
- по березень 2005р. (включно).
Розрахунки по нарахуванням Відповідачу за теплову енергію були зроблені у
відповідності з Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива та
теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на
господарсько-побутові потреби в Україні, затверджені Держжитлокомунгоспом
України від 14.12.1993р. (КТМ 204
України 244-94).

Позивач
відповідно до Закону України «Про природні монополії» відноситься до суб'єктів
природної монополії. Як монополіст такої природної монополії Позивач не може
відмовити у наданні послуг з постачання теплової енергії. Концерн «Міські
теплові мережі» зобов'язаний постачати теплову енергію без урахування
можливості отримати за надані послуги відповідну суму грошових коштів.
Відключення Відповідача від системи центрального опалення в вказаному у даній
заяві будинку не є можливим з-за технічних причин, а також санітарних норм.

Властивості
теплової енергії зводяться до наступного: 1)
теплову енергію неможливо накопичувати
у значній кількості і зберігати; 2) процес виробництва теплової
енергії, як правило, неперервний і невід'ємно пов'язаний як з її
транспортуванням, так і з споживанням; 3)
теплова енергія при передачі споживається і не може бути повернена.

Згідно ст. 387 Цивільного
Кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка
безпідставно, без відповідної правової підстави, володіє цим майном.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно за рахунок іншої особи без
достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов'язана повернути
це майно потерпілому. Таким чином, у зв'язку з тим, що теплова енергія була
отримана Відповідачем безпідставно та повернення її в натурі не є можливим, то
Відповідач, відповідно до ст. 1213
ЦК України, повинен відшкодувати вартість безпідставно набутої теплової
енергії в період з листопада 2003р. по березень 2005р. (включно) в сумі 594,32 грн.

Суд не визнає
ствердження відповідачки про те ,
що з 2002 року по 2004 рік в їх будинок
опалення не подавалось і в квартирах температура була майже

нуль градусів, оскільки ніяких доказів, які суд міг би
узяти до уваги, відповідачка суду не
надала, а її пояснення спростовуються актами готовності об*єкту б. АДРЕСА_1 до опалювального сезону за 2003-2004 p.p. з яких вбачається, що , будь-яких пошкоджень , що могли би спричинити не подачу опалення в будинок АДРЕСА_1 виявлено не
було.

Керуючись ст.ст.
213, 215, 224, 226, 228 ЦПК
України, ст.ст. 387,
1212, 1213 ЦК України, ст. 68
ЖК України,

ВИМІЛИВ

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1на користь Концерну "Міські

теплові  мережі"  пр     0001        в     АКБ   "Індустріалбанк"

М.Запоріжжя, МФО
313849, )
вартість безпідставно набутої теплової енергії в сумі 594,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_1на користь Концерну "Міські

теплові  мережі"  пр     0001        в     АКБ   "Індустріалбанк"

М.Запоріжжя, МФО 313849, ) судові витрати:
державне мито в сумі 51 гривня 00 копійок та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 гривень 00 копійок .

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду набирає чинності після
закінчення цього строку.

Заяву про
апеляційне оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя.