Справа 22ц-810/07 року                    Головуючий
1-ї інстанції: Коваль B.
Категорія 05                                   Суддя - доповідач апеляційного суду: Кутова
РІШЕННЯ

Іменем України

2007   року
квітня     місяця   2 дня
судова   колегія     судової палати   в

цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого:                                     Лисенка П. П.,

суддів:                                             Данилової
О. О., Кутової Т. З.,

при секретарі:                                Швейновій І. В.,

за участю:

позивачки                                      ОСОБА_1,

її
представника                              ОСОБА_2,

відповідачки                                  ОСОБА_3

та її
представника
ОСОБА_4,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення    Заводського  районного
суду   м. Миколаєва від 30  січня
2007 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права власності
на частину домоволодіння та визнання права власності на цю частину з
покладенням зобов'язання щодо виплати компенсації її вартості

УСТАНОВИЛА:

В лютому 2006
року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про припинення права
власності на частину домоволодіння та визнання права власності на цю частину з
виплатою компенсації її вартості.

В позові
зазначено, що позивачці на праві власності належало 43/100 частини
домоволодіння АДРЕСА_1. В 1995 році за договором дарування 13/100 частин від
належної їй долі вона подарувала ОСОБА_5,
яка в свою чергу в 2004 році подарувала цю частину ОСОБА_3. Ні відповідачка
ні попередня власниця в належній їй частині домоволодіння не проживали, в
зв'язку з чим ця частина домоволодіння прийшла в непридатний для проживання
стан і із-за її руйнування перекосився дах частини будинку, де проживає,
позивачка, по всьому будинку з'явилися тріщини.

Посилаючись на
те, що відповідачка не бажає нести витрати щодо ремонту домоволодіння,
відмовляється його продати, просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням
заводського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2007 року позов
задоволено. Припинено право власності на 13/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1   ОСОБА_3 а за ОСОБА_1

2

визнано право
власності на зазначену частину вказаного домоволодіння. Зобов'язано ОСОБА_1
виплатити ОСОБА_3. 5909 грн. компенсації.

В апеляційній
скарзі відповідачка просить    вказане
рішення суду скасувати, посилаючись на те, що суд не вірно застосував норми
матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази по
справі, судова колегія дійшла висновку про необхідність задоволення  апеляційної скарги з наступних підстав.

Суд,
постановляючи рішення про задоволення позовних вимог, виходив з того, що спірне
домоволодіння знаходиться у спільній власності сторін, виділити його в окреме
користування неможливо, а також, що доля відповідачки є незначною, нею вона не
користується, відноситься до своєї власності недбало, що призвело до руйнування
частини домоволодіння позивачки.

Між тим, з таким
висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає  обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів
справи і таке встановлено судом, позивачці на праві власності належить 30/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1. 13/100 частин цього ж домоволодіння належить
відповідачці ОСОБА_3.

Відповідно до
вимог ст. 365 ЦК України
право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є
неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім'ї.

Згідно з планом
будинку, який міститься в технічному паспорті спірного домоволодіння, ОСОБА_3.
належить дві житлові кімнати 2-3 та 2-4, а також кухня і сіни 2-2 та 2-1,
позивачці належить інша частина будинку, яка складається з трьох житлових
кімнат, кухні та двох коридорів. Кожен із співвласників має окремий вхід до
своєї частини будинку, (а. с. 6 об. ). Таким чином, будинок може бути поділений
та частка, належна відповідачці може бути виділена в натурі, а тому і спільне
користування майном є можливим.

Враховуючи
викладене, умов передбачених наведеною нормою закону для припинення права
особи  на частку у спільному майні немає.

Посилання
позивача на занедбаний стан частки домоволодіння належної відповідачці, не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки таке не зазначено в ст. 365 ЦК України, як
умова припинення права власності, але таке може потягнути наслідки передбачені
ст. 360 ЦК України.

Оскільки судом
не вірно застосовано норму матеріального права, на підставі п. 4 ст. 309 ЦПК
України, судова колегія вважає за необхідне оскаржуване рішення суду скасувати,
а по справі ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.
ст. 307, 308 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення
Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2007 року - скасувати, по
справі ухвалити нове рішення.

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
припинення   права   власності на
частину домоволодіння та визнання права власності на цю частину з
покладенням обов'язку  щодо виплати
компенсації її вартості відмовити.

Рішення
апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку на протязі двох
місяців з дня його проголошення безпосередньо до Верховного Суду України.