Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

31 січня
2007 року                            Місцевий Корюківський районний суд Чернігівської

області у складі:

головуючого -
судді Чурупченка М.І.,

при секретарі -
Лашко Л.І.,

позивача -
ОСОБА_1, захисника позивача -
ОСОБА_2,

представників відповідача -
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

третьої особи ВАТ „КФТП" -
ОСОБА_6,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Корюківці в приміщенні суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відкритого
Акціонерного Товариства «Корюківська фабрика технічних паперів» про визнання дисциплінарного стягнення
неправомірним, поновлення на
роботі та стягнення шкоди заподіяної порушенням трудових прав, стягнення
моральної шкоди за порушення трудових прав і судових витрат та поновити строк
звернення до суду для оскарження дисциплінарного
стягнення, що пропущений з поважних причин, -

встановив:

Позивач 06 листопада 2006 року звернувся до суду з цим позовом обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що він працював у
відповідача з 01.11.1994 року,
згідно наказу НОМЕР_1, працював на посаді ІНФОРМАЦІЯ_2, і в його обов'язки
входило контролювати та організовувати
роботу підлеглих робітників транспортного цеху. Між позивачем та начальником
транспортного цеху ОСОБА_4 склались напружені стосунки, який запропонував
позивачу написати заяву про звільнення за
власним бажанням, на що він не погодився, заяви не написав, і з цього часу на
позивача почався тиск з боку ОСОБА_4, який категорично попередив позивача, що на підприємстві він працювати не буде та почав
систематично пред'являти до нього претензії щодо неналежного виконання службових обов'язків, щоб
будь-яким шляхом звільнити з роботи позивача.

15.03.2006
року він перебував на нічній зміні,
знаходився у своєму службовому кабінеті в приміщенні цеху, займався своїми
службовими справами, близько до ранку хтось смикнув за ручку дверей його кабінету, вийшовши побачив, як із
сусіднього службового приміщення вийшов ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4, який пред'явив позивачу претензії, що він та його
підлеглий -ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 сплять на роботі, бо на його думку, службовий кабінет позивача був
замкнений, але, він на робочому місці не спав,
займався службовими справами, про що вказав у своєму поясненні. Через деякий час його ознайомили з наказом НОМЕР_2
, де йому оголосили догану за невиконання своїх трудових обов'язків 15.03.2006
року, з яким він не згоден, вважає
його неправомірним, бо свої трудові обов'язки він виконував належним чином, на
роботі не спав, даний наказ не оскаржив, бо був
ознайомлений з ним значно пізніше.

У вересні місяці 2006 року
ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 знову почав чинити тиск на нього. щоб він написав заяву про звільнення, а коли той не
погодився, пригрозив звільненням, почав по надуманим мотивам вимагати від позивача написання
пояснення по виконанню робіт, а потім обвинуватив його у невиконанні трудових обов'язків і подав докладну
адміністрації відповідача. За ініціативою
ОСОБА_4 адміністрація звернулась з відповідним поданням до профкому, який 04.10.2006
року дав свою згоду адміністрації
на звільнення його за ст. 40 п. З КЗпП України, тобто за систематичне невиконання своїх обов'язків, покладених
трудовим договором. 04.10.2006 року
він був звільнений з роботи за ст.40 п. З КЗпП України,
тобто за систематичне невиконання без поважних
причин своїх обов'язків, покладених трудовим договором, 05.10.2006
року йому була вручена трудова книжка, де вказано, що він був звільнений
на підставі наказу НОМЕР_3
за згаданою статтею. Наказ відповідача про звільнення позивача з роботи вважає
незаконним так як трудовий договір може бути розірваний за ст. 40 п.  З
КЗпП України тільки у разі систематичного
невиконання працівником без поважних причин своїх обов'язків, покладених на нього трудовим договором, а він з 1994
року працював у відповідача і
ніколи до нього ніяких

претензій не було, надумані
претензії щодо неналежного виконання ним своїх обов'язків виникли тільки останнім часом, і тільки зі сторони
начальника цеху ОСОБА_4, коли не виконав його " вказівок написати заяву про звільнення за власним
бажанням, про інтенсивність цих претензій свідчить журнал порушень - аж 11 порушень за 2006 рік, з цим журналом він не знайомий, які там записи не знає. Строк звернення до суду для
оскарження дисциплінарного стягнення рахує пропущений з поважних причин, бо він нічого не знав про
накладене на нього дисциплінарне стягнення,
взнав тільки через деякий час, коли йому запропонували розписатись під наказом,
а також він боявся переслідувань за це з
боку адміністрації відповідача. Відповідач не бажає скасувати незаконний наказ про накладення на позивача
дисциплінарного стягнення, не бажає поновити його на роботі, тому він змушений звернутись до суду з цією
заявою та просить визнати неправомірним і скасувати наказ відповідача НОМЕР_2 про оголошення догани за невиконання трудових обов'язків 15.03.2006 року; визнати неправомірним і скасувати наказ
відповідача НОМЕР_3
про звільнення з роботи за ст. 40 п. З КЗпП України та поновити його на роботі на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням; стягнути з відповідача
на його користь моральну шкоду у розмірі 1000 гривень за незаконне звільнення з роботи та судові
витрати згідно квитанцій; поновити йому строк
звернення до суду для оскарження дисциплінарного стягнення, який був пропущений ним з поважних причин.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. та його захисник
позов підтримали і просять його
задовольнити, оскільки порушень трудового законодавства сам ОСОБА_1 не допускав
і діяв згідно посадових обов"язків, а мотиви звільнення
його з роботи надумані.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов не визнали і
просять суд відмовити у його задоволенні, оскільки позивач на протязі останніх
років порушує трудовий розпорядок, не
виконує покладених функцій них обов'язків, на протязі 2006
року допускав порушення трудового законодавства.

Третя особа відповідача ОСОБА_6 з позовом не згоден,
просить відмовити в його задоволенні,
оскільки позивач не виконував прямих своїх функційних обов"язків, із-за
нього було зірвано вантаження вагону. Не
доповів свого прямого керівника про неможливість виконати завдання по
підготовці вагону під вантаж, а також згідно журналу порушень позивач
систематично порушував трудовий розпорядок на протязі останнього часу роботи на
підприємстві, підлеглих не контролював. Перед звільненням позивача з роботи, коли вже в березні 2006
року оголошено догану йому, і після
інших порушень та порушення яке було
допущено в вересні 2006 року
по підготовці вагону під навантаження
і доповідної начальника цеху, було отримано згоду профспілкового комітету підприємства на звільнення позивача з роботи за
систематичне невиконання без поважних причин обов'язків покладених трудовим договором. При цьому
позивач був присутнім на засіданні профспілкового
комітету підприємства і повідомив сам, що деякі порушення допускав, але він вважає не значні, а пояснень про тиск на нього ніяких не давав.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7
показав, що він працює ІНФОРМАЦІЯ_3. При наданні ВАТ „КФТП" вагонів,
якщо вони не потребують зміни в конструкції, то
ці ремонти проводять самі працівники ВАТ „КФТП", такі ремонти називають комерційними і в такому випадку
вагони на залізничну станцію для огляду не повертають. Вагони перевіряються на залізничній станції
прийомоздатчиком станції і передаються після цього на
ВАТ „КФТП", а вони самі його підготовляють під відповідний вантаж. Документально такі перевірки не фіксуються. Також
якщо ВАТ „КФТП" погоджуються зробити комерційний ремонт вагонів (задуття піною щілин, встановлення гачків,
утеплення, внутрішнє обладнання картоном та інше) то назад на станцію для
перевірки вагони не повертають для огляду. Які були неполадки вагонів 27.09.2006 року, а саме вагону №1458294 він не згадає, тому, що фіксують вагони коли їх надають ВАТ „КФТП" та
відправляють з грузом. Також
додатково доповнив, що вагон №14582934
за який йде спір позивача з
відповідачем додатково витягувати на станцію не було потрібно, оскільки вже
прийомоздатчиком о 11.00 год. було
поставлено в журналі відмітку, що
він придатний. Відповідно Уставу залізничних доріг та інструкцій по залізничних
дорогах відправник, в даному випадку
ВАТ „КФТП", самі вже повинні провести комерційне обслуговування вагону для відповідного вантажу, за що і
відповідають. Ремонтом вагонів працівники фабрики не займаються, а підготовляють вагони під
відповідний вантаж, і ця підготовку вагонів не означає для станції як ремонт.

Опитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що вагон №14582934
за який йде спір назад для огляду на станцію не потрібно було
повертати, оскільки вже він був оглянутий і о 11.00 год. стояла відмітка та підпис її як прийомоздатчика, що
він пригодний під завантаження, а вже ВАТ „КФТП" проводить його обслуговування та підготовку під вантаж і на
станцію він доставляється вже з вантажем.

Опитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9
показала, що вона працює ІНФОРМАЦІЯ_4
і на початку 2006 року
до неї в кабінет приходили позивач і представник відповідача ОСОБА_4 вони
сварились. ОСОБА_4 написав докладну, а вона роз'яснила позивачу про необхідність написання
пояснення, коли дані документи були розглянути адміністрацією ВАТ „КФТП", то позивачу було
оголошено догану. Для ознайомлення з наказом НОМЕР_4 позивач був запрошений 3
квітня 2006
року, він розписався, але дату ознайомлення відмовився ставити, відповівши щоб
поставили самі, після чого на зворотній стороні наказу нею та інспектором відділу кадрів, як необхідне,
було поставлено відмітку про дату ознайомлення
з наказом, тобто 03.04.2006 року.
З наказом НОМЕР_3
про звільнення позивач ознайомився наступного дня.

Опитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 в
судовому засіданні пояснила. що вона працює ІНФОРМАЦІЯ_5. 27
вересня 2006
року вантаження вагону ,
за яки йде спір, було зірвано по вині позивача, оскільки він
не забезпечив належну підготовку вагону під вантаження, що входить у його обов'язки, також випадки з вагоном і
зміною ОСОБА_1 при вантаженні
вагоні були не поодинокі, а були різні проблеми з підготовкою вагонів під
завантаження. 27.09.2006 року
повинен був вагон вантажитись о 13.00 год. а почали тільки вантажити на початку 17.00
год. до 19.00 год. із-за цього
графік роботи був порушений, графік роботи служб по оформленню документів також
було зірвано. Також доповнила, що працюючи на даному підприємстві, яких би то прискіпливих ставлень з боку
ОСОБА_4 до позивача не бачила і не знає про таке, але декілька разів сама доповідала усно ОСОБА_4 про
неналежне ставлення до роботи позивача,
так як порушувався нормальний робочий графік вантажників, втрачався їх час
марно.

Опитаний по справі ОСОБА_11 в судовому засіданні показав,
що він на ВАТ „КФТП" працює
майстром погрузочно-розгрузочних робіт транспортного цеху, так само як і
позивач і показав, що при підготовці вагонів
під вантаження згідно заявок, майстер повинен організовувати роботу так і
виходити з ситуації таким чином, що не зірвати робочий графік працівників цехів
і повідомляти відповідних осіб про
ситуацію, що виникла, а також узгоджує майстер з складом на який час потрібно поставити вагони під вантаження
або коли вони його підготують та поставлять піл вантаження. Вагони витаскувати з території фабрики не
потрібно, якщо вагони не браковані і прийомоздатчик залізничної станції таких вимог не ставить про їх огляд
після підготовки вагонів піл вантаження. При неможливості виконати свою роботу,
або вирішити питання самостійно, то про це необхідно повідомити вищестояще керівництво, а якщо це
стосується вагонів під погрузку, то
необхідно повідомити і завідуючого
складом де повинен вантажитись вагон. Також пояснив, що контроль за підлеглими
робочими зміни транспортного цеху здійснює майстер цеху. Яких би то прискіпливих ставлень до позивача з боку
ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 він не бачив не
знає, ОСОБА_4 до всіх майстрів їх цеху ставився однаково і вимагає належне
виконання своїх службових обов"язків. Позивач було, що говорив йому про
непорозуміння з ОСОБА_4, а які не пояснював.

Опитаний по справі свідок ОСОБА_12 показав, що він раніше
працював ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з
позивачем і ніяких прискіпливих ставлень з боку начальника цеху ОСОБА_4 до позивача не бачив і про таке
не знає і йому ніхто не говорив про таке. Начальник від всіх майстрів вимагав однакове належне
ставлення до виконання службових обов"язків.

Отже пояснення свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_10
свідчать про те, що прискіпливого ставлення
з боку ОСОБА_4 до позивача ОСОБА_1 не було, а він вимагав від всіх майстрів
належне виконання службових обов'язків та
належного дотримання правил трудового розпорядку.

Як встановлено     судом,     позивач ОСОБА_1.  перебував в трудових відносинах ВАТ"КФТП" з 01.11.1994
року, а з 28.11.1994
року ІНФОРМАЦІЯ_2 до його звільнення
до 04.10.2006 року. 04.10.2006 року позивача було звільнено з роботи
ВАТ"КФТП" за систематичне невиконання без
поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами
внутрішнього розпорядку за ст.40 п.З
КЗпП України на підставі наказу НОМЕР_3.
На звільнення позивача
за даною підставою за поданням адміністрації ВАТ"КФТП" була отримана згода профспілкового комітету підприємства.
Передумовою звільнення позивача з даних підстав послужили наказ НОМЕР_2 про оголошення догани позивачу, який також оскаржує позивач, а також періодичність порушень трудової
дисципліни, що фіксується в журналі обліку порушень якості роботи транспортного цеху ВАТ „КФТП"
затвердженого директором ВАТ який веде
начальник транспортного цеху, де працює позивач. Оскаржуючи наказ НОМЕР_2
про оголошення догани позивач посилається на те, що він на зміні 15.03.2006
року в нічний час не спав в
службовому кабінеті, хоча кабінет був замкнений, а займався службовими
обов'язками, а коли хтось хотів зайти  в
кабінет, то відкрив двері і побачив начальника цеху ОСОБА_4. Після цього було
написано доповідну ОСОБА_4
керівництву підприємства ВАТ „КФТП" і 31.03.2006 року наказом йому оголошено догану, оскаржити даний
наказ не зміг, посилаючись на те, що ознайомився з ним пізніше, тому

просить поновити строк на його оскарження та визнати його недійсним і
скасувати. Дані твердження позивача суперечать свідченням свідка ОСОБА_13 та
записам інспекторів кадрів ВАТ „КФТП" на наказі НОМЕР_2 про дисциплінарне стягнення з яким був ознайомлений
позивач, тобто 03.04.2006 року.
Також позивач в тримісячний строк
відповідно ст. 233 КЗпП
України з дня коли він дізнався про порушення свого трудового права про
дисциплінарне стягнення не звернувся до суду для вирішення спору і не оскаржив даний наказ про стягнення, а
тільки коли його було звільнено з роботи підняв дане питання, тому враховуючи дані суперечності суд
приходить до висновку, що його твердження про неможливість оскаржити наказ про накладення
дисциплінарного стягнення у вигляді догани у встановлені терміни спростовуються
і до уваги прийняті бути не можуть, так як не знайшли свого підтверження і не доведено, тому і строк пропущено
позивачем без поважних причин і поновленню не підлягають.

Позивач в позові просить суд скасувати наказ НОМЕР_3
від 04.10. 2006 року, як неправомірний, та поновити позивача на роботі, стягнути з відповідача на
користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути з
відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000
гривень за порушення допущені
відповідачем трудових прав, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Твердження позивача про
те, що він 27.09.2006 року
діяв відповідно функціональних обов'язків своєї
посадової інструкції не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки робочий час майстра
навантажувально-розвантажувальних робіт транспортного цеху ВАТ „КФТП" не нормований і він відповідно посадових
обов"язків п.2.1. Інструкції зобов"язаний забезпечувати безперервне транспортне
обслуговування цехів підприємства відповідно поданих заявок розпорядку. Також відповідно п.1.2 майстер
навантажувально-розвантажувальних робіт
повинен керуватися і розпорядженнями начальника цеху, а згідно розпорядження
НОМЕР_5 майстер при виникненні складних
ситуацій (недостатньо вантажників і інших, що може привести до зриву виконання робіт) обов'язково
повинен доповідати начальнику цеху. Позивач
же 27.09.2006 року
не забезпечив цех (склад) готової продукції вагоном, який повинен був
поставлений на завантаження о 13.00 год., посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 та зварювач були на
обіді і він знайти їх не міг, тому підготовку вагону під завантаження не було
здійснено, також не доповів начальнику
транспортного цеху про неможливість надати вагон під навантаження на 13.00
годину, оскільки він розраховував, що була обідня перерва і ніхто
не займався б вагоном і також з цих підстав
і не повідомив склад. Після того як вагон підготували для вантаження, за
безпідставною вказівкою позивача було витягнуто
вагон для перевірки за залізничну станцію без вимог прийомоздатчика, що також суперечить встановленому
порядку, було зірвано було робочий час осіб, що займаються погруз кою вагону та
відправленням і призвело до марного витрачання часу.

В судовому засіданні було досліджено матеріали надані
відповідачем щодо надання профкомом
ВАТ „ КФТП"
згоди на звільнення позивача з роботи. Згідно протоколу засідання профкому ВАТ „ КФТП" НОМЕР_6  позивач
на засіданні профкому відмовився від пояснень і заперечень. Суд вважає, що рішення профкому ВАТ"КФТП"
про надання згоди правлінню
товариства на звільнення позивача ОСОБА_1 за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків було прийнято в межах
наданих повноважень без порушень КЗпП України. Прийнятий наказ НОМЕР_3 по ВАТ"КФТП" про звільнення позивача з роботи, був винесений в межах повноважень наданих
голові правління і при його прийнятті не було порушено норм КЗпП України.

Відповідно законодавства України Про працю ,
підствою для розірвання трудового
договору за п.№ ст. 40
КЗпП України є систематичне
невиконання працівником трудових обов'язків. Такими, що систематично порушують трудову дисципліну визнаються
працівники, які мають дисциплінарне стягнення
або громадське стягнення за порушення трудової дисципліни та порушили її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше
порушення. При звільненні працівника з цієї підстави слід враховувати, що на працівника покладаються
обов'язки, які складають зміст трудової функції, а також інші обов'язки,
передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку. Для звільнення за п.З ст.40 КЗпП України мають значення
тільки раніше застосовані і непогашені заходи стягнення.

Факти систематичного невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на
нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку підтверджено свідченнями ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_13, ОСОБА_10, службовою запискою від 28.03.2006 р наказом НОМЕР_2 від 31.03.2006р., службовою запискою від 28.09.2006
року, актом від 28.09.2006
p., випискою з протоколу НОМЕР_7, випискою
з журналу обліку порушень якості
роботи працівників транспортного цеху ВАТ „КФТП" затвердженого директором
ВАТ „КФТП".

Виходячи з вищевказаного, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали
справи суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
про визнання дисциплінарного стягнення неправомірним, а також поновлення на роботі після звільнення задоволенню
не підлягають, оскільки не доведено

пропущення строку з поважних причин на оскарження дисциплінарного стягнення та незаконного
звільнення позивача з роботи.

Оскільки вказані позовні вимоги задоволенню не
підлягають, тому не підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного
прогулу і моральна шкода та судові витрати.

За підстав, що позов задоволенню не підлягає, а
відповідач звільнений від сплати державного мита, як потерпілий від Чорнобильської катастрофи і має посвідчення, то з позивача слід стягнути витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної цивільної справи, а
від сплати державного мита звільнити.

Керуючись ст. ст. 40,115, 116, 117, 232,
233, 235, 236, 237-1 КЗПП України,
ст. ст. 81, 88, 213, 215-218 ЦПК України ,
суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відкритого Акціонерного Товариства «Корюківська фабрика технічних паперів»
про поновлення строку звернення до суду для оскарження дисциплінарного стягнення 31.03.2006
року - догани, про визнання неправомірним та скасувати
наказ НОМЕР_2 від
31 березня
2006 року
за оголошення догани, про визнання неправомірним і скасувати наказ НОМЕР_3 за звільнення з роботи, як неправомірного та поновлення позивача на роботі ІНФОРМАЦІЯ_2,
стягнення з відповідача середнього заробітку
за час вимушеного прогулу у зв»язку з незаконним звільненням, стягнення
моральної шкоди за порушення трудових прав,
стягнення судових витрат - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 - ЗО (тридцять) гривень на користь ТУ ДСА Чернігівської області витрат на інформаційно
технічне забезпечення розгляду даної цивільної справи.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати державного мита, як
потерпілого від Чорнобильської катастрофи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Чернігівської області шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження до Корюківського районного суду Чернігівської області
протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та шляхом подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.