Справа № 2-229/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

16 лютого 2007 року

Калінінський районний суд міста Донецька Донецької області у складі:

головуючого судді                                    - Токаревої Н.М.,

при секретарі                                           -КрасношликН.В.,

за
участю

позивачки                                               - ОСОБА_1.,

відповідача                                              - ОСОБА_2.,

голови ЖБК „МИР-27"                            - Бондаренко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа - житлово-будівельний кооператив
„Мир-27" про визнання права власності на квартиру, про визначення порядку
користування житловим приміщенням -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, про визначення порядку
користування житловим приміщенням квартири
АДРЕСА_1 в м. Донецьку, що знаходиться в
спільній сумісній власності. У позовній заяві позивачка посилалася
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона уклала шлюб з
відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_3 року у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народився син ОСОБА_5

Будучи в шлюбі, в ІНФОРМАЦІЯ_6 році на спільні
сімейні кошти вони придбали двокімнатну квартируАДРЕСА_1 в м. Донецьку, загальною площею 43,5 кв.м., Площа однієї кімнати складає 14 кв.м., а площа другої кімнати
складає 15 кв.м.. При цьому договір купівлі-продажу був оформлений на відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_4 року через розлад в сімейних відносинах вони шлюб розірвали, але продовжують проживати в спірній
квартирі. В даний час відповідач не визнає за нею право
власності на частину квартири, створює їй побутові незручності, виказує наміри виселити, тобто чинить їй перешкоди в
користуванні вказаним житлом. Просила суд визнати за нею
право спільної сумісної власності на 1/2 частку спірної квартири і визначити порядок користування квартирою,
виділивши їй з дітьми кімнату, площею 15 кв.м., залишивши відповідачу
кімнату, площею 14 кв.м. Стягнути на її користь судові
витрати.

У судовому засіданні позивачка підтримала свої
вимоги и дала пояснення аналогічні, викладеним
у позовній заяві.

У судовому засідання відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1. визнав.

Представник третьої особи у судовому засіданні
підтримав позицію відповідача ОСОБА_1 Суд розглянувши дану цивільну
справу в межах заявлених вимог, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, представника 3-ї особи, дослідивши матеріали справи
і докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що
позов обґрунтований і підлягає задоволенню по наступним підставах.

Відповідно до вимог ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час

шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,

що один з них не мав з поважної
причини (навчання, введення домашнього господарства, догляд

за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

2

Відповідно до вимог ст. 68
Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є
об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється
співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Статтею 368 ЦК України
встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено
довідкою Донецькім міським відділом РАЦС від ІНФОРМАЦІЯ_5 року НОМЕР_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 року у них народилась
дочка ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них
народився син ОСОБА_5, що
підтверджено свідоцтвами про народження. Будучи в шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_6 року на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_4, сторони придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в
м. Донецьку, загальною площею 43,9
кв.м. При цьому договір купівлі-продажу був оформлений на відповідача.

ІНФОРМАЦІЯ_4року
через розлад в сімейних відносинах сторони шлюб розірвали, але продовжують
проживати в спірній квартирі. Данні обставини підтверджені свідоцтвом про
розірвання шлюбу та довідкою з ЖБК „Мир-27".

З огляду наведеного суд приходе до висновку, що згідно договору
купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_6 року спірна квартира належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_2 і його колишній дружині - ОСОБА_1 без
визначення частки кожного. Позивачка вважає їх частки рівними.

Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними. В даному випадку спільне сумісне майно є
квартираАДРЕСА_1 в м. Донецьку.

Відповідно до ст. 70
Сімейного кодексу України частки майна дружини та чоловіка в спільній
сумісній власності є рівними. Таким чином, суд вважає, що квартираАДРЕСА_1 в м.
Донецьку, яка набута у власність сторонами в період шлюбу, є спільною сумісною
власністю ОСОБА_2. і
ОСОБА_1. у рівних частках, тобто по Уг частки квартири належить кожному.

Відповідно до технічного паспорту спірна квартира складається з двох
суміжних кімнат, площею 14,40
кв.м. і 15,10 кв.м. з
балконом, кухні, ванної, туалету, коридору, загальною житловою площею 29,50 кв.м. і
загальною площею 43,90 кв.м.
Виходячи з права власності кожному співвласнику вказаної квартири належить по 14,75 кв.м. житлової
площі в квартирі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 своєї постанови НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_7 року «Про
практику застосування судами законодавства, регулюючого право приватної
власності громадян на житловий будинок» з подальшими змінами, при розгляді
справ про виділ в натурі частини житлового приміщення, яке є спільною частковою
власністю, виділ якого неможливо з причини відсутності ізольованої частини
квартири з окремим входом, -
суд за позовом одного з власника може встановити порядок користування
ізольованими кімнатами в квартирі. В цьому випадку окремі підсобні приміщення
(кухня, коридор і т.д.) можуть бути залишені в спільному користуванні учасників
спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути
встановлено також між учасниками спільної сумісної власності.

Проаналізувавши конкретні обставини справи, оцінивши
надані сторонами в силу вимог ст. 60
ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що неможливість
користування позивачкою ОСОБА_1. спірною квартирою як співвласника обумовлена
особистими взаємостосунками, що склалися, між сторонами, що розцінюється судом
як об'єктивна перешкода в володінні, користуванні спірною квартирою. Таким
чином, суд приходить до висновку, що у зв'язку з відносинами, що склалися, між
сторонами, які об'єктивно були встановлені в судовому засіданні, встановлення
порядку користування кімнатою площею 14,40 кв.м. відповідачем ОСОБА_2., а
позивачкою іншою кімнатою, площею 15,10
кв.м., такий порядок користування не суперечить вимогам закону і не порушує
будь-кого прав. Суд вважає за можливе встановити такий порядок користування як
просить позивачка, залишивши сторонам в спільному користуванні кухню, ванну,
туалет, балкон, коридор.

3

Згідно ст. ст. 79, 88
ЦПК України, ст. З
Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» з відповідача ОСОБА_2. слід стягнути
судовий збір за позовні вимоги в сумі 50
гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на
користь позивачки, а судовий збір в сумі 1
гривня в дохід держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 368,
372 ЦК України, ст. 60,68,70
Сімейного Кодексу України, ст..
48 Закону України „Про власність", керуючись ст.ст. 10,11,60,61, 79,88,212, 213, 214, 215
ЦПК України,

В И РІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа
-житлово-будівельний кооператив „Мир-27" про визнання права власності на
квартиру, про визначення порядку користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати право власності на 1/2 частини квартириАДРЕСА_1 в м. Донецьку за
ОСОБА_1Встановити порядок користування житловим приміщенням в квартиріАДРЕСА_1
в м. Донецьку, виділивши в користування ОСОБА_2 кімнату
житловою площею 14,40 квадратних метрів, а ОСОБА_1 та її дітям кімнату житловою
площею 15,10 квадратних
метрів, залишивши в спільному користуванні сторонам коридор, кухню, ванну
кімнату, туалет, балкон.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий
збір у сумі 50 гривень
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь
ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у
сумі 1 гривні у
дохід держави.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до
Апеляційного суду Донецькій області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Калінінський
районний суд м. Донецька.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецькій
області протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження через Калінінський районний суд
м. Донецька.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо Заяву про апеляційне оскарження
не було подано.

Суддя                                                                                                                                       Токарева Н.М.