Справа № 22-ц-979-Ф/07       Головуючий суду першої інстанції                       Лошакова Т.А.
Суддя-доповідач суду апеляційної інстанції         Соболюк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у місті Феодосії в складі:

головуючого - судді              Притуленко
О.В.,

суддів                                     Полянської В.О.,

Соболюка М.М.

при секретарі                         Петриченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили
право користування жилим приміщенням, та виселення, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Феодосійського міського суду АР Крим від 4 квітня
2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
а до ОСОБА_2 - про виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі
прописані у будинку АДРЕСА_1, наймачем
якого є позивачка. Протягом року відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у будинку
не проживають без поважних причин, особистих речей відповідачів в жилому приміщенні немає, але усі комунальні платежі та
витрати на утримання будинку сплачує вона. Позивачка просить визнати їх такими,
що втратили право користування жилим приміщенням у будинку. її син
ОСОБА_4 систематично псує будинок: розбив сокирою лічильник, руйнував будинок,
приводячи його в непридатність. Крім того неодноразово бив її і сестер -ОСОБА_5
і ОСОБА_6. Просить виселити його з будинку через неможливість спільного
проживання.

Рішенням
Феодосійського міського суду АР Крим від 4 квітня 2007 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у
будинку АДРЕСА_1. Стягнено з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 12 грн. 25 коп. з кожного. У
решті позову відмовлено.

У апеляційній
скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду в частині визнання його таким, що
втратив право користування жилим приміщенням і ухвалити в цій частині нове
рішення - про відмову в задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що судом порушені норми матеріального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи, судом неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи.

В запереченнях
на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване
рішення залишити без змін.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача. обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечень на
неї, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, відповідачів ОСОБА_3. ОСОБА_2 та їх
представників, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

2

Згідно вимог частини 1 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України
під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Статтею 72
Житлового кодексу Української РСР передбачений судовий порядок визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки. Зазначені у наведеній статті строки
містяться у статті 71 цього Кодексу і, за
відсутності передбачених частиною 3 цієї статті випадків, за тимчасово
відсутніми членів сім'ї наймача зберігається жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до
частини 1 статті 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство.

Рішення суду в
оскаржуваній частині мотивоване відсутністю підстав для збереження за ОСОБА_3
спірного жилого приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений
законом шестимісячний строк.

Такий висновок
суду є обгрунтованим, оскільки наявні у справі докази беззаперечно свідчать про
відсутність ОСОБА_3 понад вказаний вище строк.

Як вбачається із
матеріалів справи, наймачем будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с. 11). В зазначеному
будинку також зареєстровані відповідачі, що підтверджується довідкою виданою
УПЖКХ с Щебетівка
(а.с. 11). Із актів, складених сусідами позивачки і посвідчених виконкомом
Щебетівської селищної ради, вбачається, що
ОСОБА_3 не проживає у спірному будинку з квітня 2005 року (а.с. 28-29).

Свідки ОСОБА_7 і
ОСОБА_8, допитані в суді першої інстанції, пояснили, що ОСОБА_3 проживає у
будинку АДРЕСА_2 разом зі своєю
співмешканкою ОСОБА_9. Цю обставину підтвердили також свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_2 і пояснили, що ОСОБА_3 не проживає у спірному будинку
з 1999 року (а.с. 65, 66).

Оскільки наявними у справі доказами підтверджується, що ОСОБА_3 з 2005 року
понад шість місяців не проживав у спірному будинку, суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в цій частині, визнавши ОСОБА_3 таким,
що втратив право користування жилим
приміщенням на підставі статті 72 Житлового кодексу Української РСР.

Доводи апелянта
про те, що у спірному будинку знаходяться деякі його особисті речі, що він
кожного дня приходив в будинок, а також щодо поважності причин відсутності
ОСОБА_3 у цій квартирі через постійні сварки не можуть бути взятими до уваги
колегією суддів, оскільки не спростовують висновків суду.

Відповідно до
частини 2 статті 71 Житлового кодексу Української РСР. якщо члени сім'ї наймача
були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Матеріали справи не містять доказів виконання ОСОБА_3 положень наведеної
норми - із відповідною заявою він не звертався ані до наймодавця до виникнення
спору із позивачкою, ані до суду під час розгляду справи.

Не може бути
взята до уваги і тимчасовість проживання ОСОБА_3 у квартирі його співмешканки
ОСОБА_9, на що посилається апелянт, оскільки ця обставина не може зумовлювати відмову у задоволенні позову
ОСОБА_11 з підстави відсутності ОСОБА_3 понад встановлений законом шестимісячний строк з
поважних причин, а тому обґрунтовано не досліджувалось судом як така що
знаходиться поза межами доказування.

Враховуючи
викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про відсутність

3

у апеляційній
скарзі та матеріалах справи підстав для скасування оскаржуваного рішення суду,
тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення Феодосійського міського
суду АР Крим від 4 квітня 2007 року - залишенню без змін.

Керуючись
статтею 303, пунктом 1 частини 1 статті 307, частиною 1 статті 308, пунктом 1
частини 1 статті 314 та статтею 315 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення
Феодосійського міського суду АР Крим від 4 квітня 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до суду
касаційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.