Справа № 2-1665/2007 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня
2007 року                                                           Лубенський міськрайонний
суд

Полтавської області

в складі головуючої судді
Гудкова С.В.

при секретарі
Яценко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Лубни  в залі суду   цивільну справу за позовом Акціонерного банку
“Полтава-банк”в особі філії ПАБ “Полтава-банк” у м.Лубни до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про дострокове розірвання кредитного договору, стягнення боргу і сплату пені за
прострочення грошового зобов'язання за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
АБ “Полтава-Банк”, в особі філії ПАБ “Полтава-банк” у м.Лубни звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про дострокове розірвання кредитного договору,
стягнення боргу і сплату пені за прострочення грошового зобов'язання за
кредитним договором.

Свій
позов мотивував тим, що 18.01.2007 року між філією ПАБ “Полтава-Банк” та
відповідачкою ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2372, за яким банк надав
Відповідачці споживчий кредит на санаторно-курортне лікування в сумі 2800
гривень, строком на 12 місяців зі сплатою 21% річних на умовах, визначених
кредитним договором.

Відповідно
до кредитного договору Відповідачка зобов'язувалась  повернути наданий кредит не пізніше 17 січня
2008 року на умовах графіку погашення заборгованості, складеного до кредитного
договору, який є його невід'ємною частиною. Відповідачка гарантувала, що
фінансово спроможна здійснити договір та виконати зобов”язання за ним.
Незважаючи на це, відповідачка ухиляється від виконання свого обов”язку за
договором - заборгованість за кредитом не погашається. Починаючи з 18.01.2007
року відповідачкою ОСОБА_1 проплати за кредитом не проводились, які вона
зобов”язуавлась здійснювати щомісячно.

З
приводу існуючої заборгованості Відповідачці неодноразово направлялись
претензії з вимогою про сплату заборгованості та попередження про можливі
наслідки у випадку невиконання цих вимог, на які нею відредаговано не було.

Станом
на 01.09.2007 року сума заборгованості за кредитним договором складає 5557,29
гривень, з яких - 2800 гривень заборгованість за кредитом, 341, 53  гривень нараховані та неоплачені відсотки за
кредит, 2415, 76 гривні пеня.

Крім
того, відповідно до п.4.3.1. вищевказаного договору, Банк має право у разі
виникнення прострочення сплати, стягувати пеню.

Відповідно
до п.4.2.1 вищевказаного кредитного договору Відповідачка зобов'язувалась
забезпечити повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом
відповідно до умов даного договору. Сплату кредиту та відсотків за користування
ним проводити щомісячно, згідно графіку погашення заборгованості, шляхом
безготівково перерахунку або готівкою у касу банка. Відповідно до п.4.2.2.
вищевказаного договору, Відповідачка зобов'язувалась також платити банку суму
пені, штрафу і суму збитків у випадках, передбачених п.п.5.2, 5.3. договору, а
саме: при порушенні строків погашення основної суми кредиту або при неповній
оплаті позичкової заборгованості, при порушенні строків погашення нарахованих
процентів або неповній сплаті нарахованих процентів Відповідачка сплачує банку
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також пеню в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день
прострочення.

Відповідно
до п.4.3.1. вищевказаного договору, Банк має право у разі виникнення
простроченої заборгованості по кредиту або прострочення сплати відсотків по
ньому, стягувати пеню.

До
теперішнього часу Відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків за
кредитним договором, і це є доказом істотного порушення умов договору і робить
неможливим надалі продовжувати договірні стосунки, а тому цей договір необхідно
розірвати.

Зобов'язання
позичальниці за даним кредитним договором забезпечувались порукою відповідачки
ОСОБА_2, договір поруки між ОСОБА_2 та банком 18.01.2007 року за №2372, за яким
поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед кредитором
відповідати за зобов'язання позичальника.

З
приводу існуючої заборгованості за кредитом поручителю - відповідачці ОСОБА_2
надсилалось відповідне попередження, на яке останньою відредаговано не було.

Позивач прохає суд винести рішення яким
достроково розірвати кредитний договір №2372 від 18.01.2007 року, укладеного
між банком та відповідачкою ОСОБА_1 та стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 5557,29 гривень, а також
відшкодувати понесені судові витрати.

В
судовому засіданні представник позивача в особі Рокало Таміли Миколаївни
позовні вимоги зменшила, прохала суд стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 3734 гривні
62 копійки, з яких: 1191,47 гривень - залишок заборгованості по позиці, 41,82
гривні - нараховані та несплачені відсотки, 2415,76 гривень - пеня, 55,57
гривень - судовий збір, 30 гривень - ІТЗ.

Відповідачка
ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково,
пояснивши суду, що вона дійсно виступала поручителем відповідачки
ОСОБА_1 при отриманні останньої кредиту в сумі 2800 гривень. Про те, що ОСОБА_1
не сплачувала кредит, вона не знала, але дізнавшись про це, сплатила кошти в
сумі 2000 гривень. Прохає суд зменшити суму нарахованої пені, оскільки вона
являється матір'ю одиночкою неповнолітньої дитини, крім цього вона являється
інвалідом 3-ї групи.

Відповідачка
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надіслала суду заяву з проханням
розглянути справу без її участі, оскільки вона перебуває на стаціонарному
лікуванні в Лубенській ЦМЛ, позовні вимоги визнала частково, прохала суд не
стягувати нарахованої пені, оскільки, вона являється матір'ю одиночкою 2-х
неповнолітніх дітей.

Суд,
заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно
ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується
повернути кредит та сплатити проценти.

Судом
встановлено, що 18.01.2007 року між Позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №2372 (а.с.6-7), за яким банк надав відповідачці
споживчий кредит в сумі 2800 гривень, згідно платіжного доручення від
18.01.2007 року (а.с.11), що повністю підтверджує виконання умов кредитного
договору Позивачем.

Відповідно
до вищевказаного кредитного договору відповідачка ОСОБА_1 була зобов'язана
повернути гроші не пізніше 18.01.2008 року на умовах графіку погашення
заборгованості складеного до кредитного договору (а.с.8).

Зобов'язання
позичальниці за даним кредитним договором забезпечувались порукою відповідачки
ОСОБА_2, договір поруки між ОСОБА_2 та банком 18.01.2007 року за №2372
(а.с.16), за яким поручитель ОСОБА_2 на добровільних засадах взяла на себе
зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язання позичальника.

Відповідно
до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно
до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконували зобов'язання, щодо виплати заборгованості за
кредитним договором та за договором поруки.

Відповідно
до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін, у разі істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як
вбачається з матеріалів справи, Позивачем неодноразово направлялись на адресу
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 претензії з вимогою сплати заборгованості по
кредитному договору та попередження про можливі наслідки у випадку невиконання
цих вимог (а.с.14-15),  на які ними
відредаговано не було, оскільки проплати не проводились.

Тому,
суд вважає, що маються підстави для дострокового розірвання кредитного договору
№2372 від 18.01.2006 року, оскільки однією із сторін укладеного договору, а
саме відповідачкою ОСОБА_1 було істотно порушено умови договору, яка протягом
тривалого часу не сплачувала заборгованість, ухиляючись від виконання своїх
обов'язків.

Заборгованість
за графіком погашення кредиту відповідачкою ОСОБА_1 не було сплачено і їй було
нараховано суму нарахованих несплачених відсотків та пеню.

Згідно
ч.1 ст..549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

На
підставі ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Судом
встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 здійснила проплату в рахунок загальної
заборгованості в сумі 2000 гривень.

Крім
цього, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
являються матерями-одиночками, мають на утриманні неповнолітніх дітей, у них незадовільний
матеріальний стан. ОСОБА_2 також є інвалідом 3-ї групи. Суд вважає, що
викладені обставини мають істотне значення, і розмір нарахованої пені значно
перевищує розмір збитків, а тому суд вважає, що суму нарахованої пені слід
зменшити до 100 гривень.

Позивачем
по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 55,57
гривень та 30 гривень за ІТЗ розгляду справи, які також підлягають стягненню з
відповідачів  на користь Позивача.

Враховуючи
вищевикладене, керуючись ст.ст.549, 551, 651, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 15,
60, 88, 212, 213, 214 ЦПК
України, п.п.3.3.3., 4.2.1.,4.2.2., 5 Кредитного договору №2372 від 18.01.2007
року, суд,  -

В И Р І Ш И В :

Позовні
вимоги Акціонерного банку “Полтава-банк” в особі філії ПАБ “Полтава-банк” у
м.Лубни до ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Розірвати
достроково кредитний договір №2372 від 18.01.2007 року, укладений між АК
“Полтава-банк” та Руденко Світланою Валеріївною.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь філії ПАБ “Полтава-банк” заборгованість
за кредитним договором в розмірі 1191 гривня 47 копійок, нараховані та
неоплачені відсотки за користування кредитом в розмірі 41 гривні 82 копійок,
100 гривень нарахованої пені, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі
55 гривень 57 копійок та витрат на ІТЗ в сумі 30 гривень,  а всього стягнути 1424 гривні 86 копійок .

На рішення суду може бути подана до
апеляційного суду Полтавської області заява про апеляційне оскарження протягом
10 днів з дня оголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду може бути
подана протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
С.В.Гудков.