справа №2-40707
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 травня 2007 року   Київський районний суд міста  Донецька

в складі: головуючого
судді Попревича В.М.

при
секретарі                Счастливенко Ю.Г.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою відповідальністю "
СП МАРТ" про стягнення заробітної плати,  компенсації за невикористані відпустки,  компенсації за відрядження,  та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з данним позовом ,  посилаючись на те,
що з 02.11.1998 року по 30.06.2006 року він
працював у відповідача юрисконсультом.  В
останній час відповідач своєчасно не виплачував йому заробітну плату. Коли він
в усній формі повідомив керівництво відповідача про те,  що йому не виплачена заробітна плата за
певний період,  через кілька днів після
цієї розмови його ознайомили з наказом № 56/06 від 08.06.2006 року про
скорочення штату та розірвання трудового договору. Після чого,  він подав заяву про звільнення за власним
бажанням.  10.07.2006 року він подав заяву відповідачу з вимогою надати йому
копію наказу про звільнення та довідку про заробітну плату за період 02.11.1998 року по 30.06.2006 року,  однак не отримав вказаних документів. Крім
цього,  вважає,  що відповідач,  невиконанням законних вимог,  завдав йому моральної шкоди.

Просить
суд,  стягнути з відповідача не виплачену
заробітну плату у розмірі 5143,  38 гривень,  компенсацію за не використані відпустки за
період роботи з липня 1998
року по червень 2005
року у розмірі 947,  84 гривень,  компенсації за відрядження у розмірі 379,
87 гривень,  а також
моральну шкоду у розмірі 5
000,  00 гривень.

Представник
відповідача позов визнав частково,  а
саме в частині виплати компенсації за невикористані відпустки,  та пояснив,
що позивач ОСОБА_1. з 02.11.1998
року працював на посаді юрисконсульта у ТОВ « СП МАРТ». 30 червня 2006 року позивача
було звільнено за власним бажаннім.
Оплата праці позивача здійснювалась своєчасно і в повному обсязі. На
виплачену заробітну плату нараховувались податки та обов»язкові збори і
перераховувались до бюджету. Неодноразово,
після звільнення позивача,  йому
пропонувалось отримати компенсацію за невикоритстані відпустки та копію наказу про
звільнення. Однак,  позивач не погодився
з цією пропозицією.

Позивач та його
представник позов підтримали.

Суд,  заслухавши сторони,  дослідивши матеріали справи,  приходить висновку,  що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено,  що 3 02.11.1998 року по 30.06.2006 року позивач
перебував з відповідачем ТОВ «СП
МАРТ» у трудових відносинах: виконував обов»язки юрисконсульта
підприємства. 30 червня 2006
року його було звільнено з займаної посади,
відповідно до наказу №
30/06 від 30 червня 2006 року.

Оплата
праці позивача здійснювалась своєчасно та в повному обсязі. На виплачену
заробітну плату нараховувались податки та обов»язкові збори і перераховувались
до бюджету,  про що свідчать довідки з ДТП в Київському
районі м.

2

Донецька
за № 1485/10/24 -013 від 18 грудня 2006 року та довідка
з Управління пенсійного фонду в Київськом районі м.  Донецька за № 9484/11 від 18.12.2006
року.

Також
факт своєчасної виплати заробітної плати позивачу,  а також іншим працівникам ТОМ «СП МАРТ» підтвердили в
судовому засіданні свідки Піченик С. В. -
головний бухгалтер підприємства ,  яка суду пояснила,
що заробітна плата всім працівникам підприємства,  в тому числі і позивачу ,
виплачувалась вчасно. При цьому вона пояснила,  що позивач навмисно порвав відомості на
отримання заробітної плати.

Ці
обставини також підтвердили свідки ОСОБА_2.,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4. в присутності
яких ОСОБА_1 порвав відомості на заробітну плату. За таких обставин суд
приходить до висновку,  що заробітна
плата позивачу була виплачена вчасно та в повному обсязі,  а тому в задоволені позову в цій частині має
бути відмовлено.

Також не
підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення компенсації за
відрядження,  оскільки судом
встановлено,  що за ті відрядження в які
позивач направлявся йому виплачено компенсацію.

Не
підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення моральної шкоди,  оскільки ним не надано доказів того,  що йому було завдано маральної шкоди і саме
на таку суму.

В той же
час,  вимоги позивача про стягнення на
його користь компенсації за невикористану відпустку у розмірі 947 грн.84
коп.3найшли своє підтвердження,  тому ця
сума підлягає стягненню на його користь.

На
підставі викладеного та керуючись  ст.
ст.  117,  232 КЗпП України,  11,  60,
67,  88,  212,
213, 215 ЦПК України,  -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « СП МАРТ » на користь ОСОБА_1
компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 947 ( дев»ятьсот сорок сім) гривень,  84
коп.

Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю «
СП МАРТ » на користь держави державне мито у розмірі 51 ( п»ятьдесят одна) гривні. Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю «
СП МАРТ» на користь ДП «
Судово - інформаційний
центр» збір на інформаційне -
технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО ( тридцять)
гривень.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області  через Київський районний суд м.  Донецька на протязі двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження,
яка може бути подана на протязі десяти днів з дня проголошення рішення
суду.