Справа № 22-6359                                  Головуючий у І
інстанції: Махлай Л.Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року грудня
місяця 12 дня                    Колегія
суддів судової палати в цивільних

справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Лесько А.О., суддів: Усика Г.І., Кравець В.А., при секретарі: Шаховніній М.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30
травня 2007 року в справі з;, позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на квартиру, вселення та виселення,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2007
року ОСОБА_1. звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, з участю третіх осіб:
приватного нотаріуса Іванової Д.М. та ОСОБА_3. про
визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві, визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в м. Києві, укладеного між ОСОБА_3.
та ОСОБА_2., посвідченого 01 лютого 2006 року приватним нотаріусом Івановою
Лідією Миколаївною. В ході розгляду справи ОСОБА_1. уточнила позовні вимоги і
просила визнати за нею право особистої власності на квартируАДРЕСА_1 в м.
Києві, виселити із вказаної квартири ОСОБА_2 та вселити її в зазначену кваргиру
(а.с.26-28).

Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2007 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити
нове рішення про задоволення її позовних вимог. Вказує на те, що суд дав
невірну оцінку зібраним у справі доказам та ухвалив рішення з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши
пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами була
домовленість , що спірна квартира придбавається відповідачу з коштів, виручених
від продажу подарованої ним позивачці квартири та що позивачка підтвердила в
судовому засіданні, що факти, викладені у заяві, поданої відповідачем до
Оболонського РУ ГУ МВС України
в м. Києві від 23 лютого 2006 року про домовленість між нею і відповідачем щодо
купівлі спірної квартири саме відповідачу, відповідають дійсності. З таким
висновком суду погодитись не можна , виходячи з наступного. Відповідно до ст.
61 ЦПК України обставини , визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Однак
, не можна вважати, що ОСОБА_1. визнала ту обставину, що між нею і ОСОБА_2.
існувала домовленість про придбання квартири АДРЕСА_1 у особисту
власність ОСОБА_2

Обґрунтовуючи
позовні вимоги   про визнання за нею  права особистої власності на квартиру
АДРЕСА_1,   ОСОБА_1. посилалася   на те, що ця квартира була придбана за кошти від продажу квартири АДРЕСА_2в м.
Києві , яка належала їй на підставі договору дарування від 23 вересня 2005
року, та просила визнати за нею з цих підстав право власності на спірну
квартиру.

В ході розгляду
справи ОСОБА_1. підтримувала заявлені позовні вимоги та фонограма судових
засідань в даній справі не містить визнання ОСОБА_1. тієї обставини, що між
сторонами існувала домовленість про придбання спірної квартири в особисту
власність ОСОБА_2

Не доведена ця
обставина і матеріалами справи.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що 23 вересня 2005 року ОСОБА_2. подарував
ОСОБА_1. квартиру АДРЕСА_2 в м. Києві (а.с.13).

01 лютого 2006
року ОСОБА_1. продала вказану квартиру за ціною 570 650 грн.(а.с. 12). Того ж
дня по договору купівлі-продажу на ім'я ОСОБА_2 була придбана квартира
№АДРЕСА_1 за ціною 353 500 грн. (а.с.10). На купівлю вказаної квартири ОСОБА_2.
була надана письмова згода ОСОБА_1., справжність підпису на якій посвідчена
нотаріально (а.с. 11).

За таких
обставин заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1. про те, що при купівлі
квартириАДРЕСА_1 були використані кошти від продажу належної їй на підставі
договору дарування квартири АДРЕСА_2 в м. Києві.

Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2006 року визнано недійсним
на підставі ч.2 ст. 40 СК України в зв'язку з його фіктивністю шлюб, укладений
20 вересня 2005 року між ОСОБА_2. та ОСОБА_1. (актовий запис № 1441 ВРАГС
Оболонського РУЮ м. Києва) (а.с.8-9). Вказане рішення сторонами не
оскаржувалось та набрало законної сили.

Згідно ст. 44 СК
України у випадку, передбаченому ст.40 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня
його державної реєстрації.

Відповідно до
ст. 45 СК , якщо протягом недійсного шлюбу особи набули майно, воно вважається
таким, що належить їм на праві спільної часткової власності. Розмір часток
кожного з них визначається відповідно до їх участі у придбанні цього майна
своєю працею та коштами.

Заінтересована
особа має довести, що майно було набуте за спільні кошти чи внаслідок спільної
праці. Відповідно до величини праці та вкладених коштів визначається й розмір
її частки.

Оскільки спірна
квартира була придбана за згодою сторін та одночасно з продажем квартири
АДРЕСА_2 в м. Києві, яка належала ОСОБА_1. на праві особистої власності; угода
сторін про придбання спірної квартири тільки в особисту власність ОСОБА_2
матеріалами справи не підтверджена, судова колегія вважає доведеним, що ця
квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності в рівних
частках.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції як постановлене при недоведеності
обставин, що мають значення для справи , які суд вважав встановленими, підлягає
скасуванню з ухваленням в справі нового рішення.

Оскільки судова
колегія дійшла висновку про наявність підстав для визнання права власності
ОСОБА_1. на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в м. Києві, є підстави для
задоволення її позовних вимог про вселення її в зазначену квартиру.

В задоволенні
позовних вимог про виселення ОСОБА_2 із зазначеної квартири слід відмовити,
оскільки ОСОБА_2. як співвласник квартири має право нею користуватися.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, ст. 45 СК України,
судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2007 року скасувати та
ухвалити в справі нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру , вселення та виселення
задовольнити частково.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на Уг частину квартири АДРЕСА_1 в м. Києві та вселити
ОСОБА_1 в зазначену квартиру.

В решті позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.