Справа
№ 22ц200                                                                        Головуючий в 1 інст. Капустинський
Категорія 33                                                                                            Доповідач Микитюк
УХВАЛА ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

09 січня 2007 року                 Апеляційний суд Житомирської
області в складі:

головуючого                  Микитюк О.Ю.

суддів                              Жигановської О.С.,

Косигіної Л.М.

при секретарі         Ільбицькій Т.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (
третя особа виконавчий комітет Гладковицької сільради Овруцького району)
про усунення перешкод в користуванні проїздом і відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Овруцького районного
суду від 10 жовтня 2006 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила усунути
створені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоди в користуванні належним їй
проїздом до домоволодіння АДРЕСА_1,
зобов'язавши відповідачів привести проїзд в попередній стан і огородити його.
Також просила стягнути з відповідачів на її користь 5000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що вона є
власником даного домоволодіння, проїзд і прохід шириною 4 м до якого
згідно будівельного паспорту за 1984
рік розташований між присадибними
ділянками відповідачів. У 2005 році відповідачі виорали проїзд і
вона не може користуватись ним.

Рішенням Овруцького районного суду від 10 жовтня 2006 року в позові відмовлено за
безпідставністю.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт
посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи,
неналежну оцінку доказів.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Встановлено, що рішенням правління колгоспу ім. Дзержинського с.Кирдани від
04
травня 1963 року
ОСОБА_1 було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку площею
0,05 га.
Рішенням виконкому Кирданівської сільської Ради депутатів трудящих Овруцького
району від 20 травня 1963 року ОСОБА_1
дозволено будівництво на даній ділянці. З плану забудови земельної ділянки від 21 листопада 1963 року вбачається,
що прохід до дороги має здійснюватись через провулок(а.с.44).

Рішенням
виконкому Гладковицької сільської ради від 15 лютого 1984
року ОСОБА_1 було дозволено збудувати на своїй присадибній ділянці сарай. В
схемі виносу в натурі господарських будівель від 19 березня 1984
року позначено проїзд між присадибними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідно до
ст. 12 Земельного
кодексу УРСР 1970 року,
ст.9 Земельного кодексу України 1990
року, ст. 12 Земельного
кодексу України 2001 року
вилучення та надання громадянам земельних
ділянок в сільській місцевості віднесено до компетенції сільських, селищних
рад. Нормативними актами в сфері землекористування, які діяли до 1970 року, також передбачалось прийняття рішень з цих питань
органами місцевої виконавчої влади. ОСОБА_1 не надала суду рішення
компетентного органу за період з 1963 року по 2006 рік про надання їй у встановленому
законом порядку земельної ділянки для облаштування проїзду або про вилучення земельної ділянки для цього у відповідачів. Також
позивачка не довела, що проїзд відноситься до
земель загального користування.

Оскільки проїздом позивачка користується без будь-яких правових підстав і
норми ст. 152 чинного Земельного кодексу України
на неї не поширюються, суд зробив правильний висновок про безпідставність позову.

Рішення постановлено із дотриманням вимог матеріального і процесуального закону, а тому не підлягає скасуванню. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Залишити без змін рішення
Овруцького районного суду від 10 жовтня 2006 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена

безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею

законної сили.