Справа №2-75 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
квітня 2007 року.
Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Марчука В.Т. при секретарі Вольській
О.В., Єремчук Т.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя
особа на стороні позивача Чернівецька міська рада до ОСОБА_2про зобов'язання
знести самочинно збудовану двоповерхову кухню по АДРЕСА_1і відшкодування
моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1, треті особи на
стороні позивача Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, ОСОБА_3про
усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією до будинку АДРЕСА_1шляхом
встановлення порядку її користування та знесення самочинно встановлених
ОСОБА_1. огорож, парканів та стовпів на прибудинковій території
будинковолодіння по АДРЕСА_1; знесення самочинно здійсненої добудови приміщень
до квартири №1 в
будинку літ. «В» по АДРЕСА_1з приведенням квартири №1 та земельної
ділянки в попередній стан, а також про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2006 року ОСОБА_1.
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом знесення самовільної будівлі та відшкодування моральної шкоди.

Посилалась на
те, що вона проживає в будинку АДРЕСА_1, який належить її сім'ї на праві
власності.

В квартирі №1 в будинку АДРЕСА_1проживає сім'я
відповідачки ОСОБА_2. Вказана квартира відповідачки приватизована останньою 10.12.2004 року.

В квартирі №2 в будинку АДРЕСА_1проживає сім'я
ОСОБА_3. Дана квартира належить цій сім'ї на праві власності з 28.02.2001 року.

Квартири №3,4
цього будинку не приватизовані.

В 2004 році
відповідачка ОСОБА_2. розпочала самочинне будівництво літньої кухні на межі з
її будинковолодінням без технічної документації, без дозволу інспекції
державного архітектурно-будівельного контролю, без відведення земельної ділянки
під будівництво з порушенням будівельних норм стосовно розташування самочинної
будівлі до її (позивачки) житлового будинку.

На попередження
Першотравневого райвиконкому припинити самочинне будівництво відповідачка не
реагує.

Внаслідок
самочинного будівництва порушені її (позивачки) права як співвласника
сусіднього будинку, які полягають в порушенні відстані до її будинку, що є
пожежонебезпечним фактором.

Неправомірними
діями відповідачки спричинена їй (позивачці) моральна шкода, яка полягає в
неможливості у вільний від роботи час відпочивати, оскільки вимушена звертатись
до різних інстанцій за захистом своїх прав, із-за постійних стресів у зв'язку з
порушенням відповідачкою правил добросусідства погіршився стан її здоров'я, у
зв'язку з чим вона змушена приймати заспокійливі ліки.

Розмір завданої відповідачкою моральної шкоди позивачка
оцінює в 10000 грн.

Просила суд
постановити рішення, яким зобов'язати відповідачку знасти за власний
рахунок   самочинно   збудовану
двоповерхову   літню   кухню
по   АДРЕСА_1в

2

м.Чернівці та стягнути з відповідачки на її користь 10000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

В свою чергу
ОСОБА_2. звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1. про
усунення перешкод в користуванні власністю та прибудинковою територією в
будинковолодінні, знесення самовільної добудови та стягнення моральної шкоди.

Посилалась на
те, що будинковолодіння АДРЕСА_1складається
з двох житлових будинків літ. «А-А-1» та літ. «В» та відповідних споруд.

В житловому
будинку літ. «В» знаходиться приватизована в 1993 році квартира №1
відповідачки ОСОБА_1.

Житловий будинок
літ. «А-А-1» складається з чотирьох квартир, дві з яких приватизовані: нею
(ОСОБА_2.) в 2004 році - квартира №1 та ОСОБА_3. в 2001 році -квартира №2. Інші дві
квартири №3,4 не
приватизовані і ними користуються сім'ї громадян ОСОБА_4та ОСОБА_5.

Крім житлових
будинків на земельній ділянці з 1953
року знаходився дерев'яний сарай літ. «Д».

З 1993 року по 2001 рік
співвласниками вказаного будинковолодіння був «Чернівецький меблевий комбінат»,
а згодом - Чернівецька
міська рада - будинку
літ. «А-А-1» та
ОСОБА_1. - квартири
№1 в будинку літ.
«В», а відповідно користувачем прибудинкової території є всі мешканці квартир
обох будинків.

З 2001 по 2004 роки
співвласниками вказаного будинковолодіння була Чернівецька міська рада
(квартири №1,3,4 в
будинку літ. «А-А-1»), ОСОБА_3. (квартира №2
в будинку літ. «А») та ОСОБА_1. (
квартира №1 в
будинку літ. «В»).

З 2004 року по даний
час співвласниками зазначеного будинковолодіння є: Чернівецька міська рада
(квартири №3,4 в
будинку літ. «А-А-1», ОСОБА_3. (квартира №2
в будинку літ. «А»), вона (ОСОБА_2.) -
квартира №1 в
будинку літ. «А» та ОСОБА_1. -
квартира №1 в
будинку літ. «В».

В 1994 році ОСОБА_1.
була здійснена самовільна добудова комори розміром 2,10 м. на 2,8 м. до її
квартири, а тому саме відповідачкою була зменшена відстань між її будинком та
сараєм літ. «Д». В 2003 році на
місці самовільно збудованої комори ОСОБА_1. самовільно до своєї квартири
добудувала три приміщення розміром 2,50
м. на 10 м. на
земельній ділянці в бік сараю літ. «Д».

Будь-хто із
мешканців квартир №1-4 будинку
літ. А-А-1» не давали ОСОБА_1. своєї згоди на здійснення добудов до її будинку
і тим самим зменшення розміру земельної ділянки, що перебуває у спільному їх
користуванні.

Також ОСОБА_2. в
зустрічній позовній заяві зазначала, що після здійснення самовільних перебудов
квартири №1 в
будинку літ. «В» ОСОБА_1. самовільно захопила частину земельної ділянки,
облаштувавши підмостки до будинку та самовільно на місці старої огорожі
земельної ділянки з боку вул.АДРЕСА_1 встановила нову огорожу, якою фактично
самовільно розмежувала земельну ділянку, що в подальшому може використати при
приватизації частини земельної ділянки.

Вважає, що
здійснення ОСОБА_1. самовільних добудов до власної квартири, встановлення
самочинних огорож порушує її права, як співкористувача земельної ділянки.

Неправомірними
діями ОСОБА_1. їй (позивачці) спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в 2000 грн. і яка
полягає в постійних образах на її адресу з боку відповідачки, в погіршенні у
зв'язку з цим стану її здоров'я, що призвело до певних ускладнень під час
вагітності та родах, у зв'язку з чим вона понесла моральні страждання.

Просила суд
постановити рішення, яким встановити порядок користування прибудинковою
територією будинковолодіння АДРЕСА_1,
виходячи з дольового співвідношення між мешканцями житлового будинку літ.
А-А-1» в розмірі 79/100 часток
від реальної площі земельної ділянки та між відповідачкою ОСОБА_1. в розмірі 21/100 часток від площі
земельної ділянки.

Також просила
знести самочинно здійснені ОСОБА_1. добудови приміщень 1-7 площею 2,9 кв.м., 1-2 площею 6,3 кв.м., 1-1 площею 8,7 кв.м, до
квартири №1 в
будинку літ. «В» по АДРЕСА_1, знести самочинно встановлені ОСОБА_1. огорожі,
паркани та стовпи на прибудинковій території, привівши земельну ділянку в
попередній стан

3

та стягнути з відповідачки на її користь 2000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди і судові витрати.

В судовому
засіданні позивачка за основним позовом ОСОБА_1. та її представник ОСОБА_6.
свій позов підтримали та підтвердили обставини, викладені в позовній заяві з
урахуванням поданих суду додаткових письмових пояснень на позов. В задоволенні
зустрічного позову просили відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Відповідачка за
основним та позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2. та її представник ОСОБА_7.
позов ОСОБА_1. не визнали і просили в задоволенні його відмовити з наведених у
зустрічному позові обставин та підтримали зустрічний позов в повному об'ємі і
підтвердили викладені в ньому обставини.

Представник
третьої особи - Чернівецької
міської ради Сьоміна І.В. просила відмовити в задоволенні як основного, так і
зустрічного позову з тих підстав, що закріплена за спірним будинковолодінням
земельна ділянка є власністю міської ради, яка не зверталась до суду з приводу
знесення самочинного будівництва. Сторони не мають правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, на підставі яких вони мали б право звернення
до суду з відповідними позовними вимогами про захист свого права власності чи
користування земельною ділянкою.

Третя особа
ОСОБА_3. в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги
ОСОБА_2. та її пояснення з приводу позовних вимог і заперечувала щодо
задоволення позову ОСОБА_1.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, покази свідків, дослідивши
матеріали інвентарної справи на будинковолодіння АДРЕСА_1, додані до позовних заяв письмові докази, вважає, що як
основний, так і зустрічний позови є необгрунтованими і задоволенню не
підлягають, виходячи з наступних підстав:

Так, судом
встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.06.1993 року ОСОБА_1.
стала співвласником квартири №1
в будинку літ. «В» по АДРЕСА_1(а.с.5,98).

На підставі
свідоцтва про право власності від 10.12.2004
року ОСОБА_2. та членам її сім і' на праві спільної сумісної власності
належить квартира №1 в
будинку літ. «А-А-1» по АДРЕСА_1(а.с.110).

ОСОБА_3. та
членам її сім'ї на праві спільної сумісної власності належить квартира №2 в будинку літ.
«А-А-1» по АДРЕСА_1(а.с.19).

Власником
квартир №3 та №4 в будинку літ.
«А-А-1» по АДРЕСА_1є Чернівецька міська рада.

На момент
первинної інвентаризації земельних ділянок м.Чернівці в 1949 році вказане
будинковолодіння, власниками якого на даний час є сторони та треті особи, по
справі було зафіксовано під подвійною адресою - АДРЕСА_2.

Квартира №1 в будинку літ.
«В» по АДРЕСА_1, співвласниками якої є ОСОБА_1. та члени її сім'ї, має вигляд
окремої будівлі, яка містить в собі одну зазначену вище квартиру.

Будинок літ.
«А-А-1» по АДРЕСА_1 складається з чотирьох квартир, власниками яких є зазначені
вище учасники процесу.

Рішенням
виконкому Чернівецької міської ради №107/4
від 22.02.1994 року
вирішено у зв'язку з впорядкуванням нумерації на житлових будинках, будинок АДРЕСА_4 рахувати як
будинок АДРЕСА_3.

Згідно
Інструкції Міністерства комунального господарства Української РСР «Про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу
Української РСР», затвердженої 31.01.1966
року, яка діяла станом на 22.02.1994
року, будинки підлягають виділенню із складу домоволодінь, як самостійні, з
закріпленням за кожним з них окремої земельної ділянки під окремим номером по
вулиці, площі.

Згідно довідки
ЧКОБТІ від 09.06.2006 року №1281 зміни в
правовстановлюючих документах по будинковолодінню відсутні, рішення щодо
закріплення земельних ділянок за НОМЕР_1та
НОМЕР_2за вказаною адресою відсутні, а тому виділу житлового будинку літ. «В» в
окрему адресу не здійснено (а.с.79).

Таким чином,
станом на даний час фактично залишилось єдине будинковолодіння по АДРЕСА_1.

4

Судом
встановлено, що рішенням Чернівецького міськвиконкому №792 від 14.08.1953 року за
будинковолодінням АДРЕСА_1закріплена
земельна ділянка розміром 1380
кв.м., власником якої залишається по даний час Чернівецька міська рада.

Згідно ч.2
ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування
збитків.

Частина 1 ст.125 ЗК
України передбачає, що право власності та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем
документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування
земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ч.І
ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Судом
встановлено, що як ОСОБА_1..
так і ОСОБА_2. на час розгляду справи судом не мають державних актів ні як на
право власності на вказану вище земельну ділянку, так і на право постійного її
користування.

Між сторонами
також не укладалось угоди про порядок користування земельною ділянкою,
закріпленою за будинковолодінням НОМЕР_1по
АДРЕСА_1, як це вимагалось статтею 42
ЗК України в редакції 1990
року з наступними змінами, який діяв з початку проживання сторін в даному
будинковолодінні.

Таким чином, за
відсутності у сторін правовстановлюючих документів на право власності чи
користування земельною ділянкою, закріпленою за будинковолодінням АДРЕСА_1та відсутності
укладеної угоди щодо порядку користування цією земельною ділянкою, а також
неподання суду можливих варіантів розподілу земельної ділянки між всіма
співвласниками цього будинковолодіння, позовні вимоги ОСОБА_2. в частині
усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією до будинковолодіння АДРЕСА_1є безпідставними
і задоволенню не підлягають.

Так, суд вважає,
в цій частині вимоги ОСОБА_2. є безпідставними ще й із тих причин, що вона не
надала суду доказів того, в чому полягає порушення відповідачкою ОСОБА_1. її
права внаслідок заміни старої огорожі земельної ділянки на нову з боку вул.
АДРЕСА_1.

Судом також
встановлено, що ОСОБА_1. в 1994
та в 2003 році на
закріпленій за будинковолодінням по АДРЕСА_1 земельній ділянці самочинно
здійснила добудову до власної квартири приміщень 1-7 площею 2,9
кв.м., 1-2 площею 6,3 кв.м., 1-1 площею 8,7 кв.м.

В свою чергу
ОСОБА_2. на цій же земельній ділянці в 2004
році самочинно збудувала двоповерхову літню кухню.

Згідно ч.4
ст.376 ЦК України
якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво,
або за її рахунок.

Власник
закріпленої за будинковолодінням АДРЕСА_1земельної
ділянки позовних вимог про знесення самочинного будівництва як до ОСОБА_2., так
і до ОСОБА_2. не заявляв, а навпаки в судовому засіданні представник
Чернівецької міської ради просила відмовити обом сторонам в задоволенні
позовних вимог щодо знесення самочинного будівництва.

Також суд
вважає, що внаслідок здійснення самочинного будівництва не були порушені права
як ОСОБА_1., так і
ОСОБА_2., оскільки їх дії ідентичні та направлені на покращення своїх житлових
умов в порушення вимог закону.

При таких
обставинах, позовні вимоги як ОСОБА_1.,
так і ОСОБА_2. про знесення самочинного будівництва є безпідставними і
задоволенню не підлягають.

Оскільки суд
прийшов до висновку відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. і ОСОБА_2.
про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самочинного
будівництва, на погляд суду безпідставними є також вимоги сторін одна до одної
про відшкодування моральної шкоди, оскільки суду не надано доказів на її
спричинення.

5

Всі наведені
вище в рішенні обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні
матеріалами інвентарної справи по домоволодінню АДРЕСА_1, письмовими доказами, що надані суду сторонами та
показами свідків ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11

Керуючись
ст.ст.42 ЗК України в редакції 1990
року, ст.ст.125, 126,
152, 158 ЗК України в редакції 2001 року, ст.ст.376 ч.4, 1167 ЦК України, ст. ст.ст.10, 11, 60, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК
України суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача Чернівецька міська рада до
ОСОБА_2про зобов'язання знести самочинно збудовану двоповерхову кухню по
АДРЕСА_1і відшкодування моральної шкоди відмовити.

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2до ОСОБА_1, треті особи на стороні позивача
Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, ОСОБА_3про усунення перешкод в
користуванні прибудинковою територією до будинку АДРЕСА_1шляхом встановлення порядку її користування та знесення
самочинно встановлених ОСОБА_1. огорож, парканів та стовпів на прибудинковій
території будинковолодіння по АДРЕСА_1; знесення самочинно здійсненої добудови
приміщень до квартири №1
в будинку літ. «В» по АДРЕСА_1з приведенням квартири №1 та земельної
ділянки в попередній стан, а також про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.