Справа №22 /29                                   Головуючий у І інст. Ваховський В.Л.
Категорія 42                                             Доповідач Омельчук М.І.
Ухвала

Іменем      України

16 січня 2007
року                                                 м.
Житомир

Апеляційний суд                                                         Житомирської області

в складі:                       головуючого                           Омельчука М.І.

суддів :                                  Кашапової Л.М.

Плотіциної Н.А.

при секретарі    Константі новій І.А.

з участю сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за

позовом Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з

тимчасової втрати працездатності до ОСОБА_1 про

стягнення 1676грн. 64
коп., за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення

Овруцького районного суду від 13 червня 2006 року,

встановив:

в січні 2006 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в

порядку регресу 1676 грн.64 коп. шкоди, заподіяної Фонду у зв'язку з виплатою

потерпілому від
ДТП ОСОБА_2 допомоги по тимчасовій

непрацездатності.

Позивач зазначив, що 5.03.2005
відповідач власним автомобілем на

автошляху Овруч-Словечно вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2

спричинивши йому тілесні ушкодження. Потерпілий в результаті транспортної

пригоди тривалий час лікувався. Фондом йому виплачена допомога по
тимчасовій

непрацездатності в розмірі 1676грн.64 коп. Оскільки винним у ДТП визнано

відповідача, просив стягнути з нього на користь Фонду зазначені кошти.

Рішенням Овруцького районного суду від 13 червня 2006 року вимоги

позивача задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та

ухвалити нове про відмову позивачу у позові.

Апелянт посилається на те, що суд не врахував тих обставин, що потерпілий

під час ДТП перебував у стані сп'яніння, під сумнів ставить питання
заподіяння

потерпілому шкоди, оскільки останній за медичною допомогою звернувся на

п'ятий день після пригоди і ушкодження міг отримати за інших обставин.

Апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з

наступного.

Відповідно до ст. 1191
ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану

іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до
винної особи у розмірі

виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом встановлено, що 5 березня 2005 року на автошляху Овруч-Словечно з

вини відповідача трапилась дорожньо-транспортна пригода, який власним

автомобілем скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_2
спричинивши йому

тілесні ушкодження. Вказані обставини доведені матеріалами кримінальної

справи порушеної проти ОСОБА_1, яка постановою суду від 15.07.2005 року

закрита за примиренням відповідача з потерпілим. Постанова суду набрала

законної сили. Із вказаної постанови випливає, що відповідач від
кримінальної

відповідальності звільнений не за реабілітованими ознаками і це означає, що

наведені обставини, є приюдицією, тобто не підлягають доказуванню при
розгляді

цивільної справи, предметом якої являються обставини повязані з вищезгаданою

пригодою та її наслідками. Тому доводи апелянта щодо не причетності його до

наслідків ДТП не можна визнати обгрунтованими.

Суд дійшов правильного висновку про те, що перебування протерпілого у

стані спяніння не знаходиться у причинному зв'язку з наслідками дорожньо-

транспортної пригоди.

Оскільки виплатою ОСОБА_2 допомоги по тимчасовій

непрацездатності Фонду заподіяна шкода, суд обгрунтовано в порядку ст. 1191

ЦК України стягнув з нього на користь позивача кошти по цій допомозі,

задовольнивши    позов.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог закону, підстав для його

скасування немає. Апеляційний суд залишає його без змін, скаргу ОСОБА_1

відхиляє.

Керуючись ст.ст. 303,304,308,313-315,209.218
ЦПК України, апеляційний

суд,

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення

Овруцького райсуду від 13 червня 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення

і може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців з
дня

набрання ухвалою законної сили.