справа №2-972/2007
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року                                                               м.
Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі
:

-     головуючого
- судді Криворученко Д.П.,

-     при секретарі
Марченко Т.А.,

за участю представника відповідача Луданик Т.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до відділу освіти Городянської районної державної адміністрації, третьої особи
на боці відповідача Головного управління державного казначейства України у
Чернігівській області про зобов'язання виплатити заборгованість по заробітній
платі, компенсацію  втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та індексацію
грошових доходів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відділу освіти
Городянської районної державної адміністрації, третьої особи на боці
відповідача Головного управління державного казначейства України у
Чернігівській області про зобов'язання виплатити заборгованість по заробітній
платі за період з 01.01.1997 р. по 31.08.2002 р., компенсацію втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з
01.01.1997 року по 31.08.2002 року та індексацію грошових доходів за зазначений
період.

З позову виходить, що позивач працював з 1990 року по 2004 рік вчителем
Пекурівської ЗОШ І-ІІ ст. Городнянського району і відповідно до ст.57 ЗУ „Про
освіту” йому не нараховували та не виплачували надбавку за вислугу років як
педагогу та не надавали щорічну матеріальну допомогу на оздоровлення. За час
який пройшов з моменту виникнення заборгованості по зарплаті, сума несплаченої
зарплати втратила частину своєї вартості, отже, підлягає у відповідності до
Закону України „Про оплату праці” індексації грошових доходів та компенсації, у
зв'язку з затримкою термінів її виплати.

У судове засідання позивач не з'явився надавши письмову заяву від 03.12.07
р., згідно якої просить справу розглянути за його відсутності і свої позовні
вимоги він підтримує у повному обсязі. /а.с.23/

Представник відповідача у судовому засіданні заявлений позов визнала
частково тільки у частині сплати 1/5 частки заборгованості по надбавці за
вислугу років та допомоги на оздоровлення. Пояснила, що у зв'язку з не
фінансуванням з бюджету виплат передбачених ст.57 Закону України „Про освіту”,
відсутністю відповідних бюджетних асигнувань протягом 1997-2000 років
працівникам районного відділу освіти не проводилось нарахування надбавки за
вислугу років та матеріальної допомоги на оздоровлення. Ці виплати не були
нараховані, не вівся їх облік, вони не відносились до кредиторської
заборгованості. Згідно Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з
виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту"
педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних
закладів” від 09.09.2004 року №1994-IV врегульовано правовідносини з цього питання і цим
Законом не передбачено виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати. Крім того, спільним листом Міністерства освіти і
науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної політики
України, Державним казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681
роз'яснено, що виплата згідно Закону України „Про реструктуризацію заборгованості
з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту"
педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних
закладів” від 09.09.2004 року №1994-IV є разовою виплатою державного бюджету, яка
здійснюватиметься протягом п'яти років. У 2005 році надійшло тільки 20 %
заборгованості по надбавці за вислугу років. Індексація грошових доходів
населення з 01 січня 1998 року проводиться в межах трикратної величини вартості
межі забезпечення. Межа забезпеченості з 1 січня по грудень 1998 року складала
70,3 грн. Обчислення індексу споживчих цін з наростаючим підсумком для
індексації грошових доходів громадян починається з 1 січня 1997 року і
індексація провадиться, якщо індекс споживчих цін перевищив 105 % (величина
порога індексації). Перевищення величини порога індексації відбулося в жовтні
1998 року. Індекс споживчих цін становить 111,3%. Право на індексацію грошових
доходів у педпрацівників з'явилося у грудні 1998 року, але ПКМУ від 21.12.1998
року №2034 внесла зміни до визначення межі забезпеченості. При цьому грошовий
дохід громадянина разом із сумою індексації не повинен перевищувати вартісну
величину межі забезпеченості. Величина малозабезпеченості складає 90,7 грн.
Заробітна плата педпрацівників була вища від межі малозабезпеченості, тому
індексація грошових доходів не проводиться. Таким чином, вимоги позивача є
такими, що суперечать законодавству і компенсація та індексація нарахуванню та
виплаті не підлягає, а виплата заборгованості по надбавці за вислугу років і
допомоги на оздоровлення може бути здійснена тільки на 20 %.

Представник третьої особи на боці відповідача, який не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору - Головне управління державного казначейства України,
у судове засідання не з'явився, причини не явки не повідомив. Згідно листа
№14-13/775/8797 від 01.03.2007 року ГУ ДКУ в Чернігівській області справу
просить слухати без участі представника та відмовити у задоволенні позову.
/а.с.22/

Суд, заслухавши пояснення
представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази, встановив наступні обставини і визначені відповідно до них
правовідносини.

З довідки по Пекурівській ЗОШ від
14.09.2007 року встановлено, що позивач працював на посаді вчителя з 01.09.1990
року по 01.09.2004 року. /а.с.16/

Згідно довідки №315 від 15.11.2007
року відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації встановлено,
що нарахована позивачу заборгованість по надбавці за вислугу років з 01.01.1997
року по 31.08.2002 року та матеріальна допомога на оздоровлення за 1998 - 2002
роки складає 2507.06 грн. без утримання податків та зборів. /а.с.15/

Згідно довідки відділу освіти без
номеру та дати встановлено, що позивачу компенсація втрати частини заробітної
плати, у зв'язку з порушенням термінів її виплати складає 734.32 грн. за період
з 01.01.1998 року по 30.08.1999 року. /а.с.14/

Статтею 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 22 Конституції України наголошує, що при прийнятті нових законів
або  внесенні  змін
до  чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Стаття
43 Конституції України проголошує, що кожен має право на належні, безпечні і
здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право
на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

В статті 57 Закону України „Про
освіту”, якою визначені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним
працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів, визначено, що
держава забезпечує вказаній категорії працівників виплату надбавок за вислугу
років щомісячно у відсотках до посадового окладу ( ставки заробітної плати)
залежно від стажу педагогічної роботи, виплату допомоги на оздоровлення у
розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати ) при наданні
щорічної відпустки.

Відповідно до ст.94 КЗПП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України „Прот оплату праці”, додаткова
заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові
успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати,
надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним
законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачу в період з 01.01.97 р. по
31.08.02 р. неправомірно не нараховувалась та виплачувалась надбавка за вислугу
років та допомога на оздоровлення.

Згідно положень ст. 34 Закону України „Про оплату праці” компенсація
працівникам  втрати  частини заробітної  плати
у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до
індексу зростання цін  на споживчі товари
і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Цей порядок врегульовано законодавством, зокрема Законом України „Про
компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх
виплати” від 19 жовтня 2000 року N 2050-III,
Постановою КМУ від 20 грудня 1997 р. N 1427 „Про затвердження Положення
про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати”,
Постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159  „Про затвердження Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати”.

Судом встановлено, що відповідно до п. 5 ПКМУ №1427 від 20.12.1997 року,
виплата працівникові суми компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку
з порушенням термінів її виплати провадиться у тому ж місяці, у якому
здійснюється виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що надбавка за
вислугу років не виплачувалась у зв'язку з тим що дію ст. 57 ЗУ „Про освіту”
було призупинено у 2001 році, було відсутнє фінансування на реалізацію цієї
норми, а Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат,
передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту"” зазначену
заборгованість було визначено як кредиторську заборгованість Державного бюджету
України і вона погашається протягом 5 років рівними частинами, оскільки вони не
відповідають дійсності і суперечать Конституції України, норми якої є нормами
прямої дії. Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат,
передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” було
прийнято 09.09.2004 року, правовідносини що склалися між позивачем та відділом
освіти, і які досліджуються судом, відбувались в період 1997-2002 рр., і таким
чином зазначений Закон не може якимсь чином обмежувати права позивача, оскільки
відповідно до ст.58 Конституції України він не має зворотної дії у часі.

Суд погоджується з твердженням представника відповідача, що позивач не має
права на індексацію грошових доходів, оскільки його заробітна плата була вище
від межі малозабезпеченості, і тому індексація грошових доходів не проводиться.
Позивач у судовому засіданні не довів
того факту що дійсно його заробітна плата була нижче від межі
малозабезпеченості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати
по справі пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 43, 55, 58 Конституції України, ст. 57 Закону України
„Про освіту”, ст.2, ст. 34 Закону України „Про оплату праці”, ст. 233 КЗПП України, Законом України „Про
компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх
виплати” від 19 жовтня 2000 року N 2050-III,
Постановою КМУ від 20 грудня 1997 р. N 1427 „Про затвердження Положення
про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати”,
Постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159  „Про затвердження Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати” й у відповідності до ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215,
218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ― задовольнити частково.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації
Чернігівської області на користь ОСОБА_1 2507.06 грн. як заборгованості по
заробітній платі - надбавки за стаж роботи за період з 01.01.97 р. по 31.08.02
р. та матеріальної допомоги на оздоровлення, без врахування податків та
обов'язкових платежів що підлягають утриманню.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації
Чернігівської області на користь ОСОБА_1 - 734.32 грн. за період з 01.01.1998
року по 30.08.1999 року, як компенсації втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її виплати.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації 25 грн. 50 коп. державного мита (судового збору) на
користь держави та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи на користь державного бюджету  Городнянського району Чернігівської області.

У іншій частині, у задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського
апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                                                 Криворученко
Д.П.