Справа № 2-16-2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 січня 2007 р.

Близнюківський
районний суд Харківської області у складі - судді Мороза О.І. при секретарі Осадчій Л.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Близнюки Харківської області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної
пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП). В позовній заяві позивач вказав на наступне.

10 жовтня 2006 року близько десятої години,
відповідач по справі ОСОБА_2,

керуючи своїм автомобілем ВАЗ-21063, державний номерний знак НОМЕР_1,

рухаючись по автошляху В.Самара - Близнюки
Близнюківського району Харківської

області відволікся від керування автомобілем і, не впоравшись з керуванням,
виїхав

на зустрічну смугу руху, в результаті чого
відбулося зіткнення з автомобілем ВАЗ -

21070, державний номерний знак НОМЕР_2 під його керуванням. Його
автомобілю

були завдані механічні пошкодження. 13 жовтня 2006
року Постановою старшого

інспектора ПСМ Близнюківського РВ ГУМВС України в Харківській області за

фактом ДТП в порушені кримінальної справи було відмовлено. Постановою

Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_2 визнаний

винним
у   вчиненні  вказаного   ДТП   і   був   притягнутий
до   адміністративної

відповідальності.

Посилаючись на
висновок спеціаліста вважає, що внаслідок пошкодження автомобіля йому завдано матеріальну шкоду у розмірі 15095,61 грн. Також
вказує, що він поніс 182 грн. 86 коп.
витрат на проїзд з Близнюків до місця свого проживання в м. Києві і в
зворотному напрямку для вирішення питань ремонту автомобіля, збирання
необхідних документів та здійснення інших дій. Крім того зазначив що мав
витрати в розмірі 200 грн. для
транспортування свого пошкодженого автомобіля на станцію технічного обслуговування, 100 грн. витрат по
оплаті проведеного товарознавчого дослідження і 400 грн. витрат за
надання правової допомоги при звернені до суду з цією заявою. Ці суми на свою користь він просить стягнути з відповідача
по справі.

Також просить
стягнути на його користь завдану йому моральну шкоду, яку оцінює в 10000 гривень, посилаючись на те що він
був вимушений займати кошти на проведення ремонту автомобіля, нести інші
витрати, позбавлений можливості тривалий час
використовувати автомобіль, не міг відвідувати та надавати допомогу пристарілим батькам і дочці, що проживають в іншій
місцевості.

Вказуючи що ОСОБА_2 добровільно не бажає сплатити завдану йому матеріальну
та моральну шкоду, а тому і просить стягнути її за рішенням суду в зазначених
вище розмірах

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, вказавши що всі
необхідні докази містяться в позовній заяві та доданих до неї документах.

Відповідач
ОСОБА_2 позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди за пошкодження
автомобіля в розмірі 15095,61 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн.   визнав частково в межах 25% від вказаних
сум,   вважаючи таке

відшкодування
достатнім, а інші позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на їх
безпідставність. В обгрунтування своїх заперечень ніяких доказів не надав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2006 року близько десятої години на
автошляху Близнюки - Верхня Самара Близнюківського району Харківської області
відбулася дорожньо-транспортна пригода за наступних обставин.

Відповідач ОСОБА_2., керуючи своїм автомобілем ВАЗ-21063, державний номерний
знак НОМЕР_1, в порушення правил дорожнього руху відволікся від керування автомобілем і не впоравшись з керуванням
виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті
чого відбулося зіткнення з автомобілем ВАЗ-21070, державний номерний знак
НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1. Вказані автомобілі на час скоїння ДТП перебували у власності зазначених вище осіб. Ці обставини ніким не оспорюються
та підтверджуються матеріалами справи.

Свою вину в
скоїнні ДТП ОСОБА_2 не заперечує, як причину вказуючи те, що відволікся від керування своїм автомобілем і
виїхав на зустрічну смугу руху, а оскільки все сталося дуже швидко, то
не зміг уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_1, який рухався в зустрічному
напрямку.

Крім особистого
визнання вини в скоїнні ДТП, вина ОСОБА_2. підтверджується
вивченими в судовому засіданні матеріалами № НОМЕР_4 про відмову в порушенні
кримінальної справи, а саме: Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.10 2006 року,
Протоколом огляду місця ДТП, Схемою пригоди,
письмовими поясненнями ОСОБА_2., ОСОБА_1., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.(а.с.56-73).

Постановою
Близнюківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2006 року
ОСОБА_2. було визнано винним в порушенні вимог пунктів 2.3.6 та 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 10.10. 2001 року і на підставі ст. 124
КУпАП він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляду штрафу
у розмірі 34 гривні, (а.с.40). Постанова
набрала чинності. В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив що зазначений штраф ним
поки що не сплачено за відсутності коштів.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені
вони цією особою.

Із зазначених вище матеріалів вбачається що при зіткненні автомобілі
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. отримали механічні пошкодження, що
відповідачем ОСОБА_2. не заперечується.
Згідно Дослідження спеціаліста-автотоварознавця, Акту огляду транспортного засобу, Калькуляції (звіт №324/2006 року),
матеріальний збиток, внаслідок
пошкодження автомобіля ВАЗ -2107, держномер НОМЕР_2, пробіг 12870 км, термін експлуатації 09 місяців, завданий власникові - ОСОБА_1, становитьі5095,61
грн. (а.с.9-31).

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове   право,
договір   підряду,   оренди
тощо)   володіє   транспортним   засобом,

механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Ст. 1192 ЦК України визначено способи відшкодування
шкоди, завданої майну потерпілого. В ній зазначено, що з
урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати
її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж
якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої
речі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

В обгрунтування своїх заперечень
ОСОБА_2 ніяких доказів не надав.

Надані ж позивачем докази щодо вартості відновлювального ремонту суд визнає
належними, достовірними, достатніми і такими, що
не викликають сумнівів, оскільки оцінка пошкоджень автомобіля і вартість відновлювального
ремонту виконана на товарній біржі
„Радар" яка є суб'єктом оціночної діяльності, що підтверджується сертифікатом
№НОМЕР_5. Оцінка проведена спеціалістами які мають відповідні кваліфікаційні свідоцтва і свідоцтва про
підвищення кваліфікації(а.с.26-30). Крім того суд також приймає до уваги пояснення представника позивача що ОСОБА_1. приїжджав до ОСОБА_2. додому і пропонував йому
вирішити питання про відшкодування
завданої матеріальної шкоди добровільно, а також пропонував йому бути присутнім при проведені оцінки пошкоджень
автомобіля, але той відмовився. В судовому засіданні ОСОБА_2 ці факти не
заперечував.

За проведення
вказаного вище товарознавчого дослідження ОСОБА_1. в касу Товарної біржі
„Радар" було сплачено 100 гривень, що підтверджується квитанцією
прибуткового касового ордера(а.с.32).

Наведене дає суду всі підстави вважати позовні вимоги позивача в частині
стягнення на його користь 15095,61 грн. завданої матеріальної шкоди внаслідок пошкодження
автомобіля та 100 гривень витрат за проведення товарознавчого дослідження обгрунтованими, а тому вони і
підлягають задоволенню повністю.

За надання правової допомоги при зверненні до суду з цим позовом позивачем ОСОБА_1. в касу юрконсультації було внесено 400 гривень
(а.с.39), які також підлягають стягненню з відповідача
оскільки це відповідає вимогам ст. ст. 79,84 ЦПК України.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 200
гривень понесених витрат на транспортування пошкодженого
автомобіля на станцію технічного обслуговування, суд знаходить її такою, що
задоволенню не підлягає, оскільки суду не надано доказів про понесення
позивачем цих витрат і відповідач їх не визнає.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 182 грн.86 коп.
витрат на неодноразовий проїзд із станції
Близнюки до станції Київ, із станції Київ до станції Близнюки (а.с. 33-38)
підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

ДТП сталося 10.10.
2006 року. В попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1. та його
представник у судовому засіданні пояснили, що позивач працює і тимчасово проживає в м. Києві. Відповідач проти цього не
заперечував. Після скоєння ДТП
15 .10. 2006 року ОСОБА_1. придбав проїздний документ НОМЕР_3 (вагон плацкартний) для проїзду зі ст. Близнюки
до ст. Київ, оскільки його автомобіль було пошкоджено. Так як в судовому
засіданні встановлено, що автомобіль ОСОБА_1.
отримав такі пошкодження за яких
без проведення

ремонту не міг рухатись, то і слід стягнути з
відповідача на користь позивача понесені ним витрати на
придбання цього квитка у розмірі 30 грн. 31 коп. т ому що автомобілем він для проїзду в
м. Київ в цей час він скористатися не міг. Інші вимоги позивача щодо оплати доданих до позовної заяви проїздних документів
задоволенню не підлягають, оскільки ні в позовній заяві ні в поясненнях представника
позивача не надано достатніх доказів на їх
обґрунтування з урахуванням співвставлення дат цих проїздних документів та дій вчинюваних ОСОБА_1. на які
посилається його представник під час судового розгляду справи.

Також тільки
частковому задоволенню підлягає і заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача на його користь
компенсацію моральної шкоди виходячи з наступного.

Відповідно до
ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Позивач просить стягнути з відповідача 10000 гривень компенсації моральної шкоди
посилаючись на те що він тривалий час збирав гроші для придбання автомобіля,
10000 гривень для цих цілей взяв в борг у знайомих, його автомобіль отримав пошкодження і на ремонт також потрібні
значні кошти. Все це поставило його у скрутне матеріальне становище. В
результаті пошкодження автомобіля він позбавлений можливості відвідувати своїх
престарілих батьків, які проживають в західній
Україні та дочку, яка проживає в Харківській області і надавати їм допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що в результаті винних дій ОСОБА_2.,
який, порушуючи Правила дорожнього руху скоїв ДТП, в результаті чого автомобілю ОСОБА_1. були причинні значні матеріальні
пошкодження. Відповідач завдану позивачу моральну шкоду визнав в розмірі 25%
від заявлених вимог, тобто в сумі 2500 грн., вважаючи цю компенсацію достатньою

Зазначене свідчить, що відповідач визнає завдання позивачеві моральної
шкода" але оспорює заявлений розмір її відшкодування.

В п.9. Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 .03. 1995 року №4
(із змінами і доповненнями) роз'яснюється що розмір відшкодування моральної
(немайбнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягів страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат
(їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи думку відповідача та оцінюючи доводи позивача щодо завданої йому моральної шкоди, виходячи з наданих доказів про
характер та обсяги душевних, психічних страждань, суд приходить
до висновку, що позивач під час дорожньо-транспортної
пригоди, та в період усунення її наслідків, коли саме з вини відповідача він був
позбавлений можливості користуватись своїм автомобілем, поніс не передбачувані витрати, були порушені його плани на
відвідування батьків та дочки, які проживають
в іншій місцевості та надання їм допомоги, він змушений був витрачати час на
організацію обстеження пошкодженого автомобіля, його ремонт, підготовку позову
до суду а тому дійсно зазнав душевних та психічних страждань оскільки відбулися вимушені і негативні для нього зміни у
життєвих та виробничих стосунках у
зв'язку з неможливістю використання автомобіля і для відновлення яких
необхідний значний час. Проте суд
враховує і те, що позивачем та його представником в суді не надано доказів, на які посилається позивач, що на
придбання автомобіля та проведення

відновлювального ремонту після ДТП ним займалися грош у  третіх осіб.

Згідно ч.4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір
відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального
становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не працює, він та його дружина
пенсіонери, середній щомісячний розмір пенсії складає близько 400 гривень, сім'я
має два земельних паї які здає в оренду.

З урахуванням
наведеного, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості та враховуючи часткове визнання відповідачем завданої
позивачу моральної шкоди, суд
знаходить за необхідне стягнути з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. компенсацію моральної шкоди в сумі 3000
гривень.

Позивач клопотання про стягнення з відповідача на свою користь понесених
ним судових витрат, крім витрат на правову допомогу, не заявляв, а тому у
відповідності до ст.ст. 79,80,88 ЦПК України, суд стягує з позивача на користь
держави недосплачений ним судовий збір за
вимогою про відшкодування майнової шкоди в розмірі 04грн. 82 коп. (1% від суми: 182,86 грн. +100 грн.+ 200 грн.) та
за вимогою про стягнення моральної
шкоди - в розмірі 500 грн. ( 5% від 10000 грн), а всього 504 грн. 82
коп.

Керуючись      ст.ст. 10,11,209,212,214-215,218       ЦПК
України,      ст.ст. 1166,1167,1187,1192,
1193 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця АДРЕСА_2 Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6,
на користь ОСОБА_1 завдану йому в результаті дорожньо-транспортної пригоди
матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля
у розмірі 15095 грн. 61 коп., 100 гривень витрат по оплаті товарознавчого дослідження, 400 гривень витрат по оплаті
юридичної допомоги при звернені до суду з позовною заявою, 38 грн. 31
коп. витрат за проїзд 15.10. 2006 року від станції Близнюки до станції Київ -пасажирський та 3000 гривень на відшкодування
завданої моральної шкоди а всього
18633 (вісімнадцять тисяч шістсот тридцять три) гривні 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1 Долинського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_7, судовий збір в дохід держави в
сумі 504 (п'ятсот чотири) грн. 82 коп.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя

Справа №2-16-2007 p.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частина)

12 січня 2007 р.
Близнюківський районний суд Харківської області у складі - судді Мороза О.І. при секретарі Осадчій Л.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Близнюки Харківської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо- транспортної
пригоди.,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на
складність у викладенні повного рішення, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений
значний час, суд вважає за необхідне
проголосити його вступну та резолютивну частини.

Керуючись
ст.ст. 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 1166,1167, 1187,1192,
1193 ЦК України,
суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця АДРЕСА_2 Харківської області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_6, на користь ОСОБА_1 завдану йому в результаті дорожньо-транспортної
пригоди матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля
у розмірі 15095 грн. 61 коп., 100 гривень витрат по оплаті товарознавчого
дослідження, 400 гривень витрат по оплаті юридичної допомоги при звернені до
суду з позовною заявою, 38 грн. 31 коп. витрат за проїзд 15.10. 2006
року від станції Близнюки до станції Київ
-пасажирський та 3000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди а всього 18633 (вісімнадцять тисяч
шістсот тридцять три) гривні 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1 Долинського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_7, судовий збір в дохід держави в
сумі 504 (п'ятсот чотири) грн. 82 коп.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Суддя