СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-1049 /07                                                                    Головуючий у 1 інстанції
Воробйова А. В. Суддя-доповідач: Приймак В.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
березня 2007
року                                                                              м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької
області у складі:

Головуючого:             Приймака В. М.

Суддів:                        Подліянової Г. С.

Осоцького І.І.

При секретарі:          Батарейній О. О.

За участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26
грудня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_2
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Запорізькій області ,
третя особа: головне управління праці та соціального захисту населення
Запорізької обласної державної
адміністрації, про спонукання до забезпечення автомобілем, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2005 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Запорізькій області, третя особа:
головне управління праці та
соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації, про
спонукання до забезпечення
автомобілем. В позові зазначав, що він працював помічником машиніста тепловозу залізничного путі бункерів
доменного цеху ВАТ „Запоріжсталь". 12.07.2004 року внаслідок нещасного випадку на виробництві
ним було отримано виробничу травму і його було
визнано інвалідом першої групи.

Згідно висновку ОМСЕК від 03.12.2005 року він повинен бути забезпечений автомобілем „Таврія" ЗАЗ 1102080 з ручним керуванням.

22.04.2005
року він звернувся до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Запорізькій області із проханням забезпечити його
автомобілем, але йому було відмовлено.

На підставі викладеного з урахуванням вимог Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань ,
що" спричинило за собою втрату
працездатності", Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями від 19.07.2006 року № 999, просив суд зобов'язати відповідачів в місячний термін придбати автомобіль
„Таврія" ЗАЗ 1102080 з
ручним керуванням та передати його
Головному управлінню праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації для
забезпечення його автомобілем, зобов'язати Головне управління праці та
соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації передати йому автомобіль
після отримання його від відповідачів.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя
від 26 грудня
2006 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане
рішення як таке, що постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав. Згідно ст. 308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом
першої групи внаслідок трудового каліцтва.

Згідно Порядку забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою КМУ № 999 від 19.07.2006 року , заява інваліда про забезпечення його автомобілем
приймається управлінням праці та соціального захисту за місцем постійного
проживання. На черговість впливає
дата постановления МСЕК права на забезпечення автомобілем та дата запису до черги. Рішення про
розподіл автомобілів та забезпечення ними інвалідів затверджується наказом головного управління соцзахисту .
Фінансування витрат на придбання
автомобілів відбувається за рахунок коштів, передбачених в бюджеті Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України. Автомобілі для інвалідів
покупає Фонд та виділяє головному управлінню соцзахисту згідно з укладеним договором. Забезпечення автомобілями інвалідів
вирішується в порядку та строки , встановлені законодавством відповідно до черговості.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до
огляду МСЕК по визначенню медичних
показань для забезпечення транспортним засобом з ручним керуванням від 03.02.2005
року ОСОБА_2 визнаний придатним до
керування автомобілем ЗАЗ 1102080 „Таврія", що підтверджується витягом №
73 із акту від 03.02.2005
року.

Довідкою Управління праці та соціального захисту
населення Запорізької облдержадміністрації
№ 03/2-410 від
25.12.2006 року
підтверджується, що ОСОБА_2 перебуває
на обліку для забезпечення автомобілем з ручним керуванням і його номер загальної черги для забезпечення автомобілем серед
інвалідів трудового каліцтва та профзахворювання
станом на 25.12.2006 року
становить 169, а
на модифікацію автомобіля -51.

Оскільки п. 1 „Порядку забезпечення автомобілями" від 08.09.1999
року, який діяв на час виникнення у ОСОБА_2 права на забезпечення
автомобілем, та п. 25 „Порядку
забезпечення інвалідів
автомобілями" від 19.07.2006 року
№ 999, який
діє на час розгляду цивільної справи, встановлений вичерпний перелік осіб, які
мають право на першочергове забезпечення
автомобілем, а позивач не надав доказів того, що він має право на першочергове
забезпечення автомобілем, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що відсутні підстави для
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що суд незаконно
відмовив йому у позові не знайшли свого підтвердження.

Постановляючи рішення суд першої інстанції повно та
всебічно дослідив обставини справи,
правильно встановив правовідносини сторін та застосував норми матеріального та процесуального права, які регулюють вказані
правовідносини. Оскільки постановлене по справі рішення є законним та обгрунтованним підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307,312,
313,314,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя    від 26
грудня   2006 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до
Верховного      Суду України    протягом двох    місяців
з дня її

проголошення.