Справа № 3837/2007 p.                                                                         Головуючий 1 інстанції -
Категорія - про стягнення ма-                                                                                 Малихін A.P..
теріальноїта моральної шкоди                                                              Доповідач - Коровін С.Г.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада
2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого судді:                 -
Табачної Н.Г.

суддів:                                     -
Зазулинської Т.П.

- Коровіна С.Г.

при секретарі :                        -
Шпарага О.О.

розглядаючи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Москов­ського районного суду м. Харкова від 8 червня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3, про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, та по зустрічному позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_1, про стягнення матеріальної та моральної шкоди. -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріа­льної і моральної
шкоди. Він посилався на те. що 24 січня 2003 р. на вул. Ак. Павлова в м. Харкові мала
місце дорожня-транспортна пригода. Автомобіль Москвич - 412 який нале­жить
відповідачу и яким
керував ОСОБА_3 зіткнувся
з автомобілем Опель-Вектра який належить позивачу і яким він керував.
Автомобіль позивача було пошкоджено, а сам він отримав тілесні ушкодження
середньої важкості. Позивач вважав винним у ДТП ОСОБА_3 який керував автомобілем відповідача без посвідчення
водія. Позивач просив стягну­ти матеріальну шкоду 30752 грн.81 коп. моральну
шкоду 14000 грн. оплату за знаходження автомобіля на штрафному майданчику,
оплату експертизи. 1280 грн.27 коп. державне мито 300 грн.

Відповідач і
третя особа проти позову заперечували і посилалися на те, що ДТП ста­лося з вини
позивача ОСОБА_2

ОСОБА_3 звернувся до
суду з самостійним позовом до ОСОБА_2 і вважаю­чи його винним у ДТП просив стягнути
з нього 5000 грн. майнової і 2000 грн. моральної шкоди. Він посилався на те. що
5000 грн. сплатив власнику автомобіля Москвич-412 ОСОБА_1 на ремонтування
автомобіля. Внаслідок ДТП
він зазнав моральні страждання, ходив до слідчого, відносно нього була
порушена кримінальна справа.

Рішенням суду
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Суд стягнув з власника автомобіля
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду 20686 грн.94 коп. за пошкодження
автомобіля. 739 грн. у зв'язку з пошкодженням здоров'я, 4000 грн. моральної
шкоди. 367 грн. за знаходження автомобіля на штрафному майдані,551 грн. 63 коп.
за проведення експертизи 300 грн. державне мию. 200 грн. за надання юридичної
допомоги. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати і у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, а його позовні
вимоги задовольнити. Він вважає, що у ДТП
винний ОСОБА_2 який порушив п. 10.1,12.3 Правил дорожнього руху і це підт­верджується
висновками експертизи. Він мав можливість запобігти зіткненню. Заслухавши
доповідача, сторони, перевіривши обставини справи, колегія вважає, що апе­ляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що винний у ДТП
тільки ОСОБА_3, який керував автомобілем, який належав ОСОБА_1. Приходячи до
такого висновку суд не врахував висновки автотехнічної експертизи №560

2

від 29 серпня 2003 p. яка знаходиться в матеріалах
кримінальної справи по звинуваченню ОСОБА_3 за ст.286 КК України (а.с. 73-76).
Експертизою встановлено, що дії водія ав­томобіля
Москвич-412 не відповідали вимогам п. 10.1.Правил дорожнього руху України і знаходилися у причинному зв'язку з ДТП. Дії водія автомобіля Опель-Вектра не відповідали вимогам
п. 12.3 Правил дорожнього руху України і також знаходилися у причинному зв'язку
з ДТП . Обидва водія мали технічну можливість запобігти зіткненню автомобілів
якщо б ви­конали п.10.1 і 12.3 Правил
дорожнього руху України. Проти висновку експертизи сторони не заперечують. Аналізуючи ступень вини кожного з водіїв
колегія враховує, що аварійна об­становка виникла в більший мірі з
вини ОСОБА_3 який не забезпечив безпеки при здій­сненні маневру і виїхав на смугу руху автомобіля Опель-Вектра .Крім того
він керував авто­мобілем не маючі посвідчення водія. Порушення водія ОСОБА_2 не
є значними, швид­кість руху він не перевищував, до відповідальності за
порушення Правил дорожнього руху притягнутий не був. Колегія вважає,
що вина ОСОБА_2 в зіткненні автомобілів скла-дае10% , а вина ОСОБА_3 складає 90% .
Відшкодовувати шкоду повинен власник дже­рела
підвищеної небезпеки ОСОБА_1, який неналежним чином передав керування автомо­білем
ОСОБА_3Розмір стягнення матеріальної шкоди з відповідача на користь позивача підлягає
зменшенню на 10%

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 за їх недоведеністю, підстав скасовувати або змінювати
рішення в іншій частині немає. Керуючись ст. ст. 303. 304. 307. 309. 313. 314.
316. 317. 319 ЦПК України колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково. Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 8 червня 2007 р.
змінити. Зменшити розмір стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 і стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у зв'язку з пошкодженням автомобіля в
сумі 18618 грн. у зв'язку з пошкодженням
здоров'я 664 грн.50 коп. за проведення експертизи 496 грн.53 коп. В інший
частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржено безпосередньо
до Верховного суду України протягом двох місяців з дня проголошення.