Справа №22-ц-2685/07р.                                           Головуючий
1 інст. Калмикова Л.К.
визнання договору недійсним.               Доповідач - Міненкова Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

07  червня
2007  року   судова
колегія  судової  палати
у   цивільних   справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

Головуючого -
Міненкової Н.О. Суддів - Гальянової І.Г., Ларенка В.І. При секретарі - Балашова
О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12
березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2   про визнання угоди - договору дарування
квартири недійсною, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Дергачівського районного суду Харківської області від 12 березня 2007 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди договору
дарування квартири недійсної відмовлено.

Не погодилась з
рішенням ОСОБА_1 й у апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та
постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апелянт
посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що угода
була укладена внаслідок збігу тяжких обставин. Вважає, що строк позовної
давності необхідно відраховувати з дня коли їй стало відомо про порушення її
прав, тобто з 2005 року.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони,
судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що пред'являючи позовні вимоги позивачка посилалась на те,
що, що при укладенні договору дарування квартири 27 грудня 1996 року вона
розраховувала на належний догляд з боку позивачки, яка доводиться їй донькою.
На час укладення договору вона мала похилий вік та слабке здоров'я, чим і
скористалася відповідачка. Угоду просила визнати недійсною на підставі ст. 57 ЦК України.

Заперечуючи
проти позову ОСОБА_2 посилалась на те, що вона ніколи не залишала свою матір і
вважає, що лише вона може їй дати належний догляд. Мати проживає в спірній
квартирі , в якій відповідачка зробила ремонт, і питання про продаж квартири
ніколи не виникало. Вважає, що мати знаходиться під впливом сина. Договір
дарування квартири був укладений з її доброї волі і протягом десяти років
питання про визнання договору недійсним не виникало.

Судова колегія
вважає, що позивачкою не надані докази на підтвердження того,

що дана угода
укладалась при обставинах на які посилалась ОСОБА_1 в позовній заяві.

Відповідно до
ст.10 ЦПК України   сторони та інші
особи, які беруть участь у

справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом

їх
переконливості.

Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Позивачка не
довела в суді підстави свого позову,
про що і було зазначено в

судовому
рішенні.

Судова колегія з
висновками суду першої інстанції погоджується і не знаходить

підстав для
задоволення апеляційної скарги.

2

Доводи, викладені в
апеляційній скарзі висновків суду
не спростовують .

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313,317,319
ЦПК України судова колегія,

УХВАЛИЛА

В задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 12 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили негайно та може бути оскаржена протягом двох місяців шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України