Справа № 22ц-3132/2007                            Головуючий
Категорія-29                                                  суддя
Доповідач-суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2007 року                                                      м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі головуючого: судді Шабанової В.О.,  суддів: Стратіло В.І.,  Резникової Л.В.,  при секретарі Стефановій І.М.  з участю позивачки ОСОБА_1 .

представника
відповідача АТЗТ „Золотое
Руно" Комарової ОС,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного
суду в м.  Донецьку справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м.  Донецька від 19 січня 2007 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1,  третьої особи
- ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5до Акціонерного товариства закритого типу (далі АТЗТ) „Золотое
Руно" про оскарження дій та захист житлових прав,  -

ВСТАНОВИВ:

У
листопаді 1998 року
позивачка ОСОБА_1  звернулась до суду зі
скаргою в порядку  ст. 248-1 ЦПК України
в редакції 1963 року,  в обґрунтування якої посилалась на те,  що вона з 1970 року працювала на камвольно-прядильній фабриці ( зараз АТЗТ „Золотое Руно") і була
поставлена на квартирний облік.

У 1984 році її
сім'ї,  як тимчасове житло,  була надана однокімнатна квартира у
будинкуАДРЕСА_1( малосімейний
гуртожиток). У 1989 р. їх
переселили у двокімнатну квартиру НОМЕР_1у цьому
ж будинку (гуртожитку),  в якій вони
проживають до теперішнього часу. У вказаній квартирі проживають шестеро членів
сім'ї. За місцем роботи вона перебуває на обліку ( у черзі) на отримання житла за списком під №-1.

У
сімейному гуртожитку періодично звільняються квартири. Вона неодноразово
зверталась до правління АТЗТ „Золотое
Руно" з проханням надати їй квартиру,  що звільняється,  оскільки сім'я гостро потребує розширення
житлової площі.

Однак
відповідач необгрунтовано відмовляє їй у цьому,
а звільнені квартири надаються особам,
які не перебувають у черзі на отримання житла.

Просила
постановити рішення,  яким визнати дії
відповідача неправомірними і зобов'язати його виділити їй та членам її сім'ї
для поліпшення житлових умов додатково однокімнатну квартиру НОМЕР_2за вказаною
адресою (а.с. 2)

Рішенням
Кіровського районного суду м.  Донецька
від 19.02.1999 рок скарга
ОСОБА_1  була задоволена частково. Дії
АТЗТ „Золотое Руно"
про відмову у поліпшенні житлових умов позивачки були визнані незаконними.
Суд зобов'язав відповідача поліпшити житлові умови позивачки та членів її
сім'ї,  надавши їй квартиру згідно її
номера у списку громадян,  що потребують
поліпшення житлових умов. У задоволенні позову щодо виділення квартири НОМЕР_2у АДРЕСА_1 відмовлено (а.
с.  3
8-40).

2

У
листопаді 2005 року
АТЗТ „Золотое Руно"
звернулось до суду з заявою про перегляд рішення від 18.02.1999 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Ухвалою
Кіровського районного суду м.  Донецька
від 28.11.2005р. вказану заяву задоволено ,  а рішення суду від 18.02.1999
р. за позовом ОСОБА_1  до АТЗТ „Золотое Руно" скасовано.

Під час
перегляду справи за нововиявленими обставинами ОСОБА_1  1.08.2006
р. уточнила свої вимоги з посиланням на те,
що при передачі майна іншому власнику не були передані і зобов'язання
АТЗТ „Золотое Руно"
по наданню квартири її сім'ї. Просила постановити рішення,  яким визнати дії Правління АТЗТ „Золотое Руно" про
відмову у покращенні житлових умов сім'ї ОСОБА_1  незаконними,
визнати рішення профспілкового комітету АТЗТ „Золотое Руно" про
зняття її з квартирного обліку незаконним,
а також зобов'язати відповідача покращити житлові умови її сім'ї (а.с.
216-217).

Рішенням
Кіровського районного суду м.  Донецька
від 19.01.2007 р. у задоволенні
позову ОСОБА_1  відмовлено ( в порядку
перегляду рішення за нововиявленими обставинами).

ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу на це рішення,  де вказувала,
що оскаржуване рішення вважає необгрунтованим,  таким,
що не відповідає вимогам закону. Посилалась на те,  що судом було прийнята заява від відповідача
про перегляд судового рішення ,  яка не відповідає вимогам
ст. 119,  369 ЦПК
України,  а саме: не зазначені засоби
зв'язку,  заявник не надав доказів,  на які посилається. На порушення  ст. 121 ЦПК суд не залишив заяву без
руху,  не надав строк для усунення
недоліків. Задовольняючи заяву,  суд
грубо порушив норми матеріального та процесуального права.

Також
вказувала,  що на порушення  ст. 365 ЦПК ,  вона,  як особа,
що приймала участь у справі,  не
була належним чином повідомлена про день розгляду справи. Узнавши про розгляд
справи,  вона надіслала до суду телеграму
про відкладення слухання справи,
оскільки хворіла і не мала можливості з'явитися до суду.

Суд не
відклав розгляд справи,  не дав їй
можливості задавати питання,  а також
позбавив права заперечувати проти позову.

У
порушення  ст. 364 ЦПК суд прийняв заяву ,
де були відсутні докази,
якими обґрунтовувались вимоги про перегляд рішення,  а також дата їх відкриття. Внаслідок цього
факту стало неможливим з'ясувати та застосувати вимоги,  передбачені
ст. 362 ЦПК України щодо строку подання заяви за нововиявленими
обставинами.

Також
вказувала,  що постановлюючи
рішення,  суд застосував норми
матеріального права ЦПК України в редакції закону 2005 року,  тоді як заявником подано заяву з посиланням
на норми ЦПК в редакції 1963
року,  які суд повинен був
застосувати,  але не зробив цього.

На думку
апелянта грубе порушення норм процесуального законодавства призвело до
неправильного вирішення справи.

її
вимоги про визнання дій відповідача про відмову у покращенні її житлових умов
незаконними судом не досліджувались. Суд не перевіряв ті докази та
обставини,  які були викладені у рішенні
суду від 18.02.1999р.,  а також додаткові
докази про незаконні дії відповідача,
надані при поданні нової заяви. Замість дослідження цих обставин суд
захопився вивченням питання,  чи
правильно вона була взята на квартирний облік. Тобто суд змінив предмет позову.
Крім того,  при новому розгляді справи
суд досліджував обставини,  що мали місце
у 2001 та 2004 роках,  які необгрунтовано визнані судом як
нововиявлені.

3

Апелянт
просила визнати ухвалу суду від 28.11.2005
року незаконною і скасувати її,
визнати рішення суду від 19.01.2007
року незаконним.

Від АТЗТ
„Золотое Руно" надійшли
письмові заперечення на скаргу,  де
йдеться про її відхилення та про залишення рішення суду першої інстанції без
змін.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення учасників
судового розгляду,  перевіривши матеріали
цивільної справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження,  апеляційний суд вважає,  що скарга підлягає відхиленню,  а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню
без змін з таких підстав.

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних
міркувань.

Відмовляючи
у задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив з того,  що не
встановлено порушень в діях відповідача з питань постановки позивачки на
квартирний облік з урахуванням складу сім'ї,
зміни складу її сім'ї в справі квартирного обліку на підприємстві,  постановки на облік на поліпшення житлових
умов на пільгову чергу,  зняття з
квартирного обліку на підприємстві і постановки її на квартирний облік у
виконкомі Кіровської районної ради м.  Донецька.
Суд визнав,  що житлові права позивачки
порушені не були. Дії відповідача відповідають вимогам Правил обліку
громадян,  які потребують поліпшення
житлових умов і надання їм жилих приміщень.

Розглядаючи
спір,  апеляційний суд вважає,  що районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі,  надані
сторонами докази,  правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судом
встановлено,  підтверджено матеріалами
справи і сторонами не заперечується,  що
ОСОБА_1  з 16.01.1974 р. з 1988 р. зі
складом сім'ї - 5 осіб(вона,  чоловік та
троє дітей) перебувала на квартирному обліку в АТЗТ „Золотое Руно" на
пільговій черзі як багатодітна сім'я за списком під №1. Вона дійсно
неодноразово зверталась до відповідача із заявою про поліпшення житлових умов і
у 1990 році,  як тимчасовий захід щодо
поліпшення житлових умов позивачці була надана двокімнатна квартира НОМЕР_1у
АДРЕСА_1на склад сім'ї з п'яти осіб.

Рішенням
Кіровського районного суду м.  Донецька
від 18.01.1993 р. було
визнано незаконним рішення профкому АТЗТ „Золотое
Руно" та зобов'язано профком включити в облікову справу на
поліпшення житлових умов ОСОБА_1  як
члена її сім'ї неповнолітню онуку ОСОБА_6.

У 1999р.
у порядку виконання рішення суду від 19.02.1999р.,  яке на той час було чинним,  правління АТЗТ „Золотое Руно" з метою
поліпшення житлових умов запропонувало ОСОБА_1
кв.АДРЕСА_2,  однак вона письмово
відмовилась від вказаної пропозиції.

Разом з
тим,  рішенням виконкому Кіровської
районної ради м.  Донецька за №754 від
22.12.1999р. ОСОБА_2. та неповнолітній дочці останньої,  які були членами сім'ї позивачки були
тимчасово поліпшені житлові умови і надана однокімнатна квартира НОМЕР_2у
вказаному будинку без зняття з квартирного обліку (а. с.  141).

Таким
чином,  фактично житлові умови сім'ї
позивачки були поліпшені,  а двом членам
її сім'ї була виділена квартира,  про яку
вона вказувала у своїй позовній заяві.

Наказом
по АТЗТ „Золотое
Руно" №60-до від 29.12.1998
р. ОСОБА_1  була звільнена з
підприємства за скороченням штату (а.с. 139).

4

Відповідно
з розпорядженням Донецького міського голови за №959 від 6.07.1999р. житлові будинки НОМЕР_3 поАДРЕСА_1 ,
що перебували на балансі АТЗТ „Золотое Руно" ,  були передані на баланс УЖКГ Донецького міськвиконкому
(а.с45).

Іншого житлового
фонду у АТЗТ „Золотое
Руно" не має (а.с. 44).

Таким
чином,  з 1999 року відповідач не є власником житла,  щодо якого позивачкою заявлялися вимоги про
поліпшення житлових умов.

Рішенням
профспілкового комітету АТЗТ „Золотое
Руно" №12 від 12.02.2001
року ОСОБА_1  була знята з
квартирного обліку на підприємстві на підставі наказу про звільнення (а.с.
138). Вказане рішення позивачкою оскаржене не було.

Згідно з
письмової заяви ОСОБА_1  від 16.07.2004 р. (а.с. 137),
де вона просила Правління АТЗТ „Золотое Руное" перевести
її справу квартирного обліку до виконкому Кіровської районної ради м.  Донецька за місцем її проживання,  справа квартирного обліку була направлена до
вказаного органу виконавчої влади на підставі постанови комісії з
житлово-побутової роботи АТЗТ „Золотое
Руно" від 5.08.2004
р.

(а. с.  104).

Рішенням
виконкому Кіровської районної ради м.
Донецька від 22.09.2004 р. №585 ОСОБА_1
прийнята на квартирний облік за місцем проживання зі складом сім'ї - чотири особи:
вона,  її чоловік ОСОБА_5,  дочка ОСОБА_4та син ОСОБА_3. Позивачка
прийнята на загальну чергу квартирного обліку,
а також внесена у пільговий список,
як багатодітна сім'я з урахуванням часу перебування на квартирному
обліку за місцем роботи (а.с.  136).

На
підставі викладеного апеляційний суд вважає,
що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те,  що відповідачем не було допущено порушень
житлових прав позивачки з питання поліпшення житлових умов,  зняття з квартирного обліку на підприємстві і
постановки її на квартирний облік у виконкомі Кіровської районної ради м.  Донецька.

Доводи
ОСОБА_1  про те,  що судом першої інстанції була прийнята заява
від відповідача про перегляд судового рішення ,  яка не
відповідає вимогам  ст. 119,  369
ЦПК України,  а саме: не зазначені
засоби зв'язку,  заявник не надав
доказів,  на які посилається,  на порушення
ст. 121 ЦПК суд не залишив заяву без руху,  не надав строк для усунення недоліків,  не можуть бути підставою для скасування
правильного по суті і справедливого рішення.

Посилання
апелянта на те,  що вона не була належним
чином повідомлена про час та місце судового засідання,  коли вирішувалось питання про скасування
рішення за нововиявленими обставинами,
не знайшли свого підтвердження. Ці доводи спростовуються поясненнями
самої ОСОБА_1 ,  де вона вказує,  що узнавши про розгляд справи,  вона надіслала до суду телеграму про
відкладення слухання справи,  оскільки
хворіла і не мала можливості з'явитися до суду. Тобто вона була повідомлена про
час та місце судового засідання. Відповідно до ч.1  ст. 365 ЦПК України заява про перегляд рішення,  ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами розглядаються у судовому засіданні. Заявник та інші
особи,  які беруть участь у справі,  повідомляються про час і місце засідання.
Неявка цих осіб не є перешкодою для розгляду справи.

Інші
доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та
процесуального законодавства не знайшли свого підтвердження.

Таким
чином,  апеляційний суд вважає,  що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

5

Керуючись  ст.
ст. 304-305,  п.1  ст.  307, 308,  313 п.1 ст314, 315,  317,  319    ЦПК
України,  апеляційний суд , -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду м.  Донецька
області від 19 січня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання законної
сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.