У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши 11 травня      2007
року касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення
Червонозаводського районного суду м. Харкова від 6 грудня 2006 року та  ухвалу Апеляційного суду Харківської області
від 20 лютого 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного  товариства
"Харківміськгаз" про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що  з 16 грудня 1998
року працював у відкритому акціонерному
товаристві "Харківміськгаз" слюсарем, але 19 листопада 2004
року був звільнений за систематичне невиконання
трудових обов'язків без поважних причин, неодноразові запізнення.

Вважає своє звільнення незаконним і необгрунтованим, оскільки він не міг
виконувати тяжку фізичну працю через хворобу.

Просив поновити його на роботі, стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

Під час  розгляду
справи позивач змінив позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди,
збільшив її розмір з 6 300 грн. до
25 200 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від
6 грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 20 лютого 2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1  посилається на неповне з'ясування судами
обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновку судів
обставинам справи, порушення норм процесуального права  та ставить питання про скасування судових
рішень і передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції або
ухвалення нового рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції та апеляційний суд, погоджуючись з ним, виходили з того,
що позивач систематично не
виконував  без поважних причин  обов'язків, покладених на нього правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
раніше до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення; крім
того, позивач пропустив установлений законом місячний строк звернення до суду
від дня отримання копії наказу про своє звільнення та не надав достатніх
доказів про поважність причин його пропуску.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного  товариства "Харківміськгаз" про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Червонозаводського районного  суду м.
Харкова від 6 грудня 2006 року та  ухвалу
Апеляційного суду Харківської області від 20 лютого 2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема