АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 22ц-2675/2007                                            Головуючий
у 1 й інстанції - Єлізаренко І.А.
Категорія - 19                                                                Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05   липня
2007   року   колегія
судців   судової   палати
у   цивільних   справах * Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючої -
Рудь В.В.

суддів - Гокова
П.В., Котушенко С.Ф,

при секретарі -
Чергенець С.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній
скарзі ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 28 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Новомосковську
про визнання незаконною відмови в перерахуванні коштів на придбання автомобіля,
зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2006
року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача та просив
стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди та компенсації
за неотриманий автомобіль 21 000 грн., посилаючись на те, що з 1991 року він
став інвалідом першої групи внаслідок трудового каліцтва, яке отримав під час
роботи в Новомосковському управлінні громадського харчування. Це підприємство
було ліквідоване у 1993 році.

Згідно
рекомендацій МСЕК він потребує забезпечення транспортним засобом - автомобілем
з ручним керуванням марки ЗАЗ. Вартість автомобіля становить приблизно 18 000
грн. З 1992 року перебуває на черзі для отримання автомобіля, але незважаючи на
неодноразові звертання до відповідача з усними та письмовими заявами, той
відмовився задовольнити його прохання., посилаючись на те, що забезпечення
транспортним засобом провадиться на підставі рішення Управління праці та
соціального захисту населення. Незаконними діями відповідача йому завдано
моральну шкоду, оскільки за 15 років інвалідності він позбавлений можливості
пересуватися, обслуговувати себе, вимушений звертатися в аптеки та лікарню.

Рішенням
Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня
2006 року в задоволені позову ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду з поверненням справи
для нового розгляду ,оскільки вважає, що рішення є незаконне та необґрунтоване.

Розглянувши
матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія

2

суддів вважає,
що апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 необхідно відхилити , а рішення
Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області - залишити без
змін.

Встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що позивач з 1991 року став інвалідом
першої групи внаслідок трудового каліцтва , яке отримав під час роботи в
Новомосковському управлінні громадського харчування. Це підтверджується
матеріалами справи, а саме: Актом №1 про нещасний випадок на виробництві від 06
лютого 1991 року (а.с. 11-12). Вищезазначене підприємство було ліквідовано у
01.03.1993 році згідно листа Фонду Державного Майна України (а.с. 33)

Також
встановлено , що позивач є інвалідом 1-ї групи і відповідно до висновку МСЕК
від 25.02.1992 року позивач в змозі керувати автомобілем "Запорожець"
на дві руки при враженні обох ніг. Встановлено, що позивач взятий на облік на
одержання автомобіля і його порядковий номер в черзі по Дніпропетровській
області №13. (а.с. 21)

Відповідно ч.б
ст.6 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
працездатності" (далі Закону) Фонд соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України за наявності у
потерпілого відповідно МСЕК показань для одержання автомобіля компенсує
вартість придбання автомобіля з ручним керуванням , запасних частин до нього,
пального , а також ремонту і технічного навчання керуванням автомобілем, у
розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Кабінет
Міністрів України постановою №999 від 08.09.1997 року затвердив Порядок
забезпечення інвалідів автомобілями. Згідно п.32 зазначеного Порядку заява
інваліда приймається управлінням праці та соціального захисту населення
районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації за
місцем постійного проживання та прописки інваліда і підлягає реєстрації в
спеціальному журналі. Як вбачається з матеріалів справи рішення
Дніпропетровського обласного Управління праці та соціального захисту населення
про виділення йому автомобіля відсутнє.

Судом
встановлено, що на обліку перебувають й інші інваліди , які раніше позивача
отримали висновки МСЕК і право на забезпечення автомобілями, тобто, за чергою
їм раніше повинен бути наданий автомобіль.

У разі
задоволення позову ОСОБА_1 будуть порушені права цих осіб. З огляду на
вищевикладене та враховуючи зазначені обставини, колегія судів не вбачає
підстав   для задоволення    апеляційної скарги, а тому рішення суду
повинне залишатися в силі.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2006
року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.