Справа N 2-1282/2006р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12 січня 2007р.                                                                                               м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Бідак С.В.

при секретарі Мітченкової Н.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Коробського А.В. розглянувши у
відкритому судовому    засіданні в
м.Димитров справу    за позовом ОСОБА_1 до Димитровської міської Ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача позовні вимоги позивача визнав.

Позивач в судовому засіданні, в обгрунтування своїх позовних вимог пояснив,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2, який постійно мешкав на день смерті в АДРЕСА_1

Після смерті його батька відкрилася спадщина, яка складається із жилого
будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1.

Жилий будинок належав спадкодавцеві на підставі договору про надання в
безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального
жилого будинку на праві особистої власності від 03.07.1966р.

Його батьком під час життя було збудовано на земельній ділянці жилий
будинок і господарські будівлі і споруди: літня кухня, два сараї.

Спадкоємцем на зазначене майно є лише він, так як його сестра і брат не
претендують на спадкове майно.

Спадщину він прийняв, так як в шестимісячний строк надав заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної контори, але не оформив по причині
відсутності реєстрації власності домоволодіння у Димитровському БТІ.

Тому просить визнати за ним право власності на жилий будинок і господарські
будівлі і споруди за адресою: АДРЕСА_1.
Треті особи ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до судового засідання
не з"явилися, надали листи з проханням розглянути справу без їх участі,
про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином /а.с.38,39, 46, 47/.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, який доводився батьком позивача / а.с. 13,15 /.

Згідно рішення виконавчого комітету Ново-Економічної Ради депутатів трудящихся від 07.06.1966р., ОСОБА_2 було надано право індивідуального будівництва на
земельну ділянку по вулиці АДРЕСА_1/ /а.с.19,27/.

Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки
для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з
числом кімнат від однієї до п"яти включно від 03.07.1966р., батьку
позивача ОСОБА_2 було надано земельну ділянку загальною площею 600 кв.м. в
АДРЕСА_1 для будівництва жилого будинку площею 30.52 кв.м., сараю, погреба,
убиральні / а.с. 25-26/.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1, померлим було
збудовано самовільні будівлі: літню кухню, сарай, водопровід, тамбур
/а.с.27-28/.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий
будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо
вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для
цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності
на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому
порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу
власника /користувача/ земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Самочинно
збудовані господарські будівлі і споруди не порушують будівельних, пожежних
норм і правил /а.с.34,36/.

Згідно довідки
БТІ, відомостей про реєстрацію права власності на жилий будинокАДРЕСА_1
відсутні /а.с.35/.

Відповідно до
ст.25 ЦК України,
цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Так як ОСОБА_2
помер, то його спадкоємці мають право на спадщину.

Відповідно до
ст.325 ЦК України,
фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих
видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Відповідно до
ст.1261 ЦК України,
позивач є спадкоємцем майна після смерті свого батька, спадщину прийняв в
передбачений законом строк, а інші спадкоємці на майно померлого не претендують
/а.с.37/.

В силу вищевикладеного,
суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі і за ним
необхідно визнати право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 Донецької
області, розташований на земельній ділянці площею 0.0685 га., який складається
із чотирьох жилих кімнат, жилою площею 49.8 кв.м., загальною площею 71.7 кв.м.
з усіма надвірними будовами і спорудами, збудований його померлим батьком
ОСОБА_2.
На підставі ст.ст. 25, 325, 376, 1261 Цивільного кодексу України,
керуючись ст.ст.10,11, 57, 209, 213,214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
Димитровської міської Ради про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 Донецької
області, розташований на земельній ділянці площею 0.0685 га., який складається
із чотирьох жилих кімнат, жилою площею 49.8 кв.м., загальною площею 71.7 кв.м.
з усіма надвірними будовами і спорудами., який належав ОСОБА_2, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський
міський суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя