Справа № 22-3304-2007
рік                          Головуючий в
1 інстанції Дорошенко В.Г.
18                                                   Доповідач
УХВАЛА І

МЕНЕМ УКРАЇНИ

25
травня 2007 р.                                                    Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого
- судді Ювченко Л.П.,  суддів: Єлгазіної
Л.П.,  Азевича В.Б.,  при секретарі Писаревій Ю.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Кіровського районного суду м.
Донецька від 4 грудня 2006 року за позовом Акціонерного банку „Брокбізнесбанк"
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2про стягнення заборгованості за договором банківського
кредиту,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
ОСОБА_1оскаржує рішення Кіровського районного суду м.  Донецька від 4 грудня 2006 року,  яким задоволений позов АК
„Брокбізнесбанк".

З матеріалів
справи вбачається,  що у липні 2005 року
позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1. про стягнення боргу за договором
кредиту,  оскільки останній не виконував
своїх обов'язків стосовно погашення кредиту та сплаті процентів.

Ухвалою
апеляційного суду від 21 червня 2006 року прийняте по даній справі рішення
Кіровського районного суду м.  Донецька
від 26 серпня 2005 року скасоване,
оскільки справа розглянута без участі відповідача,  який не був належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи. Справа направлена на новий розгляд до суду першої
інстанції*.

На
підставі ухвали місцевого суду від 05.07.2006 року,  за заявою позивача,  до участі у справі праві у якості відповідача
притягнутий ОСОБА_2 ,  який відповідно до
договору застави від 24.09.2003 року є заставодавцем за вищевказаним кредитним
договором.

В
процесі розгляду справи позивач відмовився в частині позовних вимог про
звернення стягнення на заставлене майно,
та залишив позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1. заборгованості за
кредитним договором в сумі 75 00 грн.,
процентів за користування кредитом 29 983 грн. та судових витрат.

Рішенням
Кіровського районного суду м.  Донецька
від 4 грудня 2006 року з ОСОБА_1. на користь АК „Брокбізнесбанк" стягнуті
заборгованість за кредитом 75 000 грн.,
проценти за користування кредитом - 29 983-58 грн. та судові витрати - 1
049-48 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1просить скасувати рішення суду,  а справу направити на новий розгляд у зв'язку
з порушенням судом норм процесуального та матеріального права.

В
обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає,  що з метою забезпечення зобов'язання між
позивачем та ОСОБА_2.  укладений договір
застави

рухомого
майна № 296 від 24 вересня 2003 року. За заявою позивача ОСОБА_2.  був притягнутий до участі у справі як
співвідповідач,  оскільки банком були
заявлені позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави загальною
вартістю 1600 000 грн. На думку відповідача,
суд повинен був в солідарному порядку стягнути суму заборгованості з
нього та заставодавця,  оскільки 14
жовтня 2005 року позивачем встановлено,
що заставне майно в місті зберігання відсутнє. Банк не вніс до
Державного реєстру застав рухомого майна медичне обладнання,  яке було предметом договору застави,  що дозволило заставодавцю реалізувати предмет
застави. Суд розглянув справу за відсутністю ОСОБА_2. ,  який не був належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи.

У своїх
запереченнях позивач зазначає,  що
ствердження відповідача щодо солідарної відповідальності за договором кредиту
не грунтуються на законі,  оскільки
ОСОБА_2.  не був поручителем за даним
кредитним договором.  Останній викликався
у судове засідання на 19.10.2006 року через оголошення у пресі,  яке опубліковано в газеті „Донбас
-неділя" № 183 від 05.10.2006 року.

Відповідач та
його представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник
позивача просила її відхилити,  а рішення
суду - залишити без змін.

Заслухав
судцю-доповідача,  сторони,  дослідивши матеріали справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги,  апеляційний суд
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно
до  ст.
158 ЦПК України,  розгляд справи
відбувається у судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб,  які беруть участь у справі. Згідно зі  ст.  74
ЦПК України,  судові виклики здійснюються
судовими повістками про виклик. Судова повістка разом із розпискою,  а у випадках,
встановлених Кодексом,  разом з
копіями відповідних документів надсилається рекомендованим листом із повідомленням
або через кур'єра за адресою,  зазначеною
стороною чи іншою особою,  яка бере
участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2.  знятий з реєстраційного обліку з
адресою,  яка зазначена в договору
застави - м.  Свердловськ Луганської
області,  24.06.2004 року. Вибув у
м.  Донецьк. ( а. с.  111)

Відповідно
до  ст.
76 ч.9 ЦК України,
відповідач,  місце проживання (
перебування чи роботи) або місце знаходження якого позивачеві невідоме,  навіть після його звернення до адресного бюро
і органів внутрішніх справ,  викликається
в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик
відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

У
рішенні суд зазначив,  що відповідач
ОСОБА_2.  про день слухання справи був
повідомлений у встановленому законом порядку,
у судове засідання не з'явився.

Але з
таким ствердженням суду погодитися не можна,
оскільки вони не відповідають матеріалам справи. На аркуші справи 112 є
оголошення в газеті „Донбас -неділя" про виклик у судове засідання
ОСОБА_2.  на 19 жовтня 2006 року.

Після
цього судом проводилися засідання 14 листопада 2006 року та 4 грудня 2006 року.
В матеріалах справи відсутні дані про повідомлення ОСОБА_2.  у встановленому процесуальним законом порядку
про розгляд справи у зазначені дні.

Окрім
того,  позивач подав до суду заяву від
14.11.2006 року про відмову від частини позовних вимог,  а саме - звернення стягнення на заставне
майно. Суд,  відповідно до  ст.
174 ЦПК України не постановив увалу про прийняття відмови від позову та
про закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог. Постановляючи
рішення,  суд не розглядав питання
стосовно зазначеної частини позовних вимог,
і таким чином не розглянув всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути
усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Згідно з
п. п.3,  5 ч.1  ст.
311 ЦПК України,  рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо справу розглянуто за відсутності
будь-кого з осіб,  які    беруть участь у справі,  належним чином не повідомлених про час та
місце

судового засідання,  а також
у разі,  якщо суд розглянув не всі
позовні вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням
додаткового рішення судом першої інстанції.

Зазначені
обставини є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з
направленням справи на новий розгляд.

В зв'язку з чим
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  304,  307 ч. 1 п. 5,  311 ч. 1 п. п.3,  5,  314
ч. 1 п. 2,  315 ЦПК України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Кіровського районного суду м.  Донецька
від 4 грудня 2006 року скасувати,  справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена протягом двох місяців
з дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного Суду України.