Справа 22 ц-701 2007 року                    Головуючий у 1-й інстанції Чумак СЮ.
- 29                                                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007
року   колегія судців судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого
Ігнатоля Т.Г. суддів Кочегарової Л.М., Кучерявої В.Ф. при секретарі Лепеха А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
в місті   Маріуполі     справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  який
діє  в інтересах   неповнолітнього   ОСОБА_3,, про   вселення
та зобов"язання не чинити перешкод у користуванні квартирою за
апеляційною скаргою ОСОБА_2    на
рішення     Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 11 червня 2007 року ,-

встановила:

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 червня 2007
року позов ОСОБА_1 задоволений, вона вселена у квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_2
зобов"язаний не чинити їй перешкод у користуванні спірною квартирою.

В
апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати і відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позову про вселення у квартиру, посилаючись на те, що суд
зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело
до неправильного вирішення спору.

Заслухавши
суддю - доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2, який підтримав доводи
апеляційної скарги, заперечення позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4,
які просили відхилити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до ч.1 ст. 156 ЖК України ч.1ени сім"ї власника жилого будинку (квартири),
які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються
жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

У
відповідності з вимогами ч.3 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з
п.3 ст.16 ЦК України
одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є припинення дії, яка
порушує право.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 про вселення у квартиру та покладення на ОСОБА_2
зобов"язання не чинити перешкод у користуванні квартирою, суд виходив з
того, що позивачка, постійно проживає і зареєстрована у спірній квартирі і в
установленому законом порядку не позбавлена права користування квартирою.

Такий
висновок суду відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам
і вимогам закону.

З
матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що позивачка вселилася у
спірну квартиру АДРЕСА_1 в період

шлюбу з
відповідачем у 1993 році, а з 25.03.2002 року квартира на підставі договору
дарування та витягу з реєстру прав власників на нерухоме майно належить сину
позивачки і відповідача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження (а.с. 29-30).

Відповідно
до особистого рахунку позивачка зареєстрована у квартирі в якості ч.1ена сім'ї
з серпня 1993 року (а.с. 52).

З
пояснень позивачки в судовому засіданні встановлено, що відповідач у січні 2007
року без погодження з нею замінив замки на вхідних дверях у квартиру без видачі
їй копії ключа, позбавивши її таким чином права користуватися квартирою.
Вказані обставини не спростовував в судовому засіданні і відповідач (а.с.6,
26-28,33, 39,41).

З
урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно,
всебічно і об"єктивно встановив обставини справи, наданим сторонами доказам
дав правильну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення
позовних вимог.

Доводи
ОСОБА_2 про те, що проживати з позивачкою в одній квартирі неможливо, оскільки
тривалий час вони не підтримують шлюбних відносин, що позивачка порушує правила
проживання у спільній квартирі, що між ними існують неприязні відносини, не
заслуговують на увагу, оскільки порушене право позивачки на користування жилим
приміщенням, в якому вона зареєстрована і постійно проживала до 21.01.2007
року, підлягає відновленню шляхом її вселення у квартиру.

Оскільки
рішення суду відповідає нормам матеріального і процесуального права воно є
законним і обгрунтованим і підстав для його скасування немає.

Керуючись
ст.303,307,308,313-314 ЦПК України, судова колегія ,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 червня 2007
року    залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної
сили безпосередньо до Верховного Суду України.