УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді   Берзіньш B.C.,

суддів   М' ясоє до вої Т .М., Бондарева В.К., при
секретарі   Гончарук В.М., з  участю:
представника Державної
виконавчої  служби  в
Роздольненському   районі  -Квєткіної Н.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову про
закінчення виконавчого провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу
Роздольненського міського суду від 18 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулася до суду зі скаргою на постанову відділу примусового виконання рішень
державної виконавчої служби АР Крим від 12 квітня 2006 року про закінчення
виконавчого провадження по виконавчому листу №2-3601/2004 і просила визнати цю
постанову незаконною. Вимоги скарги обгрунтовані тим, що п. 3 ч. 1 ст. 37
Закону України «Про виконавче провадження» передбачено закінчення виконавчого
провадження у випадку ліквідації юридичної особи, однак в даному випадку має
місце правонаступництво, оскільки функції ВДВС Роздольненського РУЮ - боржника
по справі перейшли до ДВС в Роздольненському районі, що підтверджується п. 1,
3, 4 Положенням «Про департамент державної виконавчої служби і Законом України
«Про виконавчу службу».

Ухвалою Роздольненського районного суду від 18 грудня 2006 року ОСОБА_1 у задоволенні
скарги відмовлено, сторони звільнені від сплати судових витрат.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції від 18 грудня 2006 року, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, вважає, що судом зроблений помилковий висновок про
відсутність правонаступника ліквідованого ВДВС Роздольненського РУЮ.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника
Державної виконавчої служби в Роздольненському районі - Квєткіної Н.В.,
дослідивши матеріали справи. обговоривши доводи апеляційної скарги заявника,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обгрунтована і підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Роздольненського районного
суду від 10 листопада 2004 року стягнуто з Відділу державної виконавчої служби
на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди 2000 грн. Наведене рішення суду набрало законної
сили і на його виконання був виданий виконавчий лист №2-3601/2004.

12.04.2006 року виконавче провадження по виконавчому
листу №2-3601 було закінчено у зв'язку з ліквідацією боржника - Відділу
державної виконавчої служби Роздольненського РУЮ.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1, суд виходив з
того, що Відділ державної виконавчої служби Роздольненського РУЮ ліквідований і
його державну реєстрацію припинено, а Державна виконавча служба в
Роздольненському районі не є його правонаступником, тому виконавче провадження
обґрунтовано закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
виконавче провадження».

Справа №
22ц-4362/07

З такими
висновками місцевого суду не можна погодитися, тому що вони зроблені з
порушенням норм процесуального закону.

Виконання рішень
судів здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 383
Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що учасники виконавчого
провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій. мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до
Закону України «Про внесення змін до Законів України «Про державну виконавчу
службу» і «Про виконавче провадження» від 23.06.2005 року №2716-IV і
постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2005 року №320 «Про утворення
урядового органу державного управління у складі Міністерства юстиції», на
виконання якої був виданий наказ Міністерства юстиції України від 19.08.2005
року №1482/к «Про ліквідацію відділів державної виконавчої служби
територіальних управлінь юстиції», ліквідовані районні, міські (міст обласного
значення), районні у містах відділи державної виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції та створена державна виконавча служба у районах, містах
(містах обласного значення), районах у містах.

Згідно з
постановою Кабінету Міністрів України №320 від 23.04.2005 року у складі
Міністерства юстиції на базі органів державної виконавчої служби створено
Департамент державної виконавчої служби як урядовий орган державного
управління. Фінансування діяльності Департаменту державної виконавчої служби
забезпечено у межах, передбачених Міністерству юстиції у Державному бюджеті
України на відповідний рік.

З наведеного слідує, що Департамент
Державної виконавчої служби фактично є правонаступником Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства юстиції України, оскільки він створений на його
базі та фінансується за рахунок коштів, передбачених Міністерству юстиції
України.

Постановляючи
ухвалу, місцевий суд наведеного вище не врахував і по суті не розглянув скаргу ОСОБА_1, чим порушив
право заявниці на виконання судового рішення, передбачене ч. 5 ст. 124
Конституції України.

Крім того, в
порушення вимог ст. 386 Цивільного процесуального кодексу України судом до
участі у справі не був залучений державний виконавець, постанова якого
оскаржується.

З урахуванням
викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що на підставі пункту 3
частини 1 статті 312 ЦПК України ухвала місцевого суду від 18 грудня 2006 року
підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, оскільки останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись п. 2
ст. 312, статтями 303, 304, 313, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу
Роздольненського районного суду АР Крим від 18 грудня 2006 року скасувати і
передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України  у
двомісячний строк.