АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-2902007
Головуючий 1 інстанції
Доповідач Петренко І.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31
січня 2007 року

Колегія суддів судової палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді                                       Петренко
І.О.

суддів
Болтунової
Л.М., Лаченкової О.В.

при секретарі
Сидоренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4
на            рішення

Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2003 року за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні домоволодінням,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 1999
року позивачка ОСОБА_5 звернулась до суду з позовною заявою до вище
вказаних відповідачів та до виконкому Бабушкінської районної ради м.
Дніпропетровська і просила усунути перешкоди в користуванні їй загальним
проїздом та забов"язати відповідачів звільнити незаконно зайняті ними
земельні ділянки частини цього проїзду ,
а саме : ОСОБА_1 - перенести паркан
до домоволодіння НОМЕР_2
на 2 ,9 м по
довжині паркану 25 м ; ОСОБА_6 - перенести паркан
в сторону домоволодіння НОМЕР_9
на 0,8 м по
довжині 25 м ; ОСОБА_2 - звільнити
земельну ділянку , що
належить домоволодінню 13"а"
, додатково
перенести паркан зі сторони цього домоволодіння на 1,2 м до
домоволодіння НОМЕР_10 .
В обґрунтування своїх позовних вимог вона вказувала на те , що всі вище
вказані домоволодіння розташовані ІНФОРМАЦІЯ_1 . Домоволодіння позивачки
розташоване таким чином , що дістатись його можливо лише по проїзду навколо
якого розташовані домоволодіння відповідачів ,які безпідставно та не законно
зайняли по частині цього проїзду , що позбавляє позивачку вільно діставатись
свого домоволодіння.

За вирішенням спірного питання позивачка неодноразово
зверталась до різних інстанцій ,
але спірне питання по суті вирішено не було.

У липні 2002
року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 і просила
постановити рішення , яким
усунути перешкоди в користуванні їй домоволодінням НОМЕР_1 в м.
Дніпропетровську і забов"язати ОСОБА_1 без відшкодування витрат звільнити
частину проїзду розміром 2,9
м на 25 м , знести
збудований на проїзді гараж ,
перенести паркан в сторону домоволодіння НОМЕР_2 на відстань 2,9
м по ширині та на 25
м по довжині, відновивши
межі домоволодіння згідно довідки про землекористування від 1 червня 1956 року , договору від 6 червня 1956 року , та рішення
Жовтневого райвиконкому НОМЕР_3.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 серпня 2003 року були
усунуті перешкоди в користуванні загальним проїздом ОСОБА_5 , а відповідачі
забов"язані перенести свої паркани на вище вказані відстані до своїх
домоволодінь , а
ОСОБА_1 забов"язана знести і гараж ,
побудований на проїзді і тим самим усунуті перешкоди в користуванні
домоволодінням НОМЕР_1 в м.
Дніпропетровську.

В апеляційних скаргах відповідачі ставлять питання про
скасування рішення суду і просять провадження по справі закрити.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22
грудня 2003 року
рішення було скасовано і справа направлена на новий розгляд до того ж суду.

Ухвалою колегії суддів судової палати по цивільним
справам Верховного Суду України від 1
листопада 2006 року
ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2003 року скасована і
справа направлена для нового апеляційного розгляду.

Вислухавши учасників процесу , що з'явилися , вивчивши
матеріали справи , законність
та обґрунтованість оскаржуваного рішення ,
доводи апеляційних скарг ,
колегія суддів вважає ,
що апеляційні скарги слід задовольнити частково , а рішення суду
слід скасувати за наступними підставами.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 214 , 215 ЦПК України суд забов"язаний
вирішити питання і встановити фактичні данні , які мають значення для вирішення справи , перевірити ті
обставини , на які
вказують сторони, обґрунтовуючі
свої доводи , оскільки
кожна із сторін повинна довести ті обставини , на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або
заперечень по ним.

Як вбачається з матеріалів справи первинна позовна заява
була прийнята судом і призначалась до розгляду неодноразово. До участі в
розгляді даної справи було залучено і виконком Бабушкінської районної ради м.
Дніпропетровська. Серед позовних вимог ,
з якими зверталась позивачка до суду були і вимоги про визнання рішення
Бабушкінського виконкому НОМЕР_8 таким , що не відповідає
діючому законодавству. Згодом ,
в матеріалах справи (
т. 1 ар. сп. 62) з'явилось
рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська , яким вище
вказане рішення виконкому визнано незаконним та скасовано. Однак , після даного
рішення , як і в
майбутньому, позовні вимоги позивачки не змінювалися і судом не уточнювалися.

Окрім того ,
в матеріалах справи (т.1 ар. сп. 50
,96 ) знаходяться рішення виконкому Бабушкінської районної ради НОМЕР_4 та НОМЕР_5, якими ОСОБА_7
дозволяється будівництво гаража в домоволодінні НОМЕР_2 , а площа цього домоволодіння в зв"язку з цими діями
збільшується. Позиція виконкому з цього приводу також не була вивчена, а які
саме позовні вимоги підтримувала позивачка на момент постановления оскаржуваного
рішення з матеріалів справи не вбачається.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 була
залучена до справи відповідь прокуратури Бабушкінського району м.
Дніпропетровська про те ,
що рішенням виконкому Бабушкінської районної ради НОМЕР_6 скасовано і
рішення виконкому НОМЕР_7 , про що решті
учасників справи не відомо ,
як і не відома доля рішення НОМЕР_4 , а з"ясувати
дані обставини не можливо без участі в процесі представника виконкому
Бабушкінської райради , оскільки
можливо остання виключена з числа відповідачей .

Так ,
в судові засідання ,
які призначались протягом 1999-2003
року викликався представник виконкому Бабушкінської районної ради. В
судовому засіданні 24 квітня 2003 року ( т.2 ар. сп. 229-232 ) на обговорення
учасників процесу було поставлене питання про можливість об"єднання справ , які до цього
часу розглядалися самостійно і мали самостійні номери реєстрації по двом
позовним вимогам ОСОБА_5 .
Суд , вислухавши
позицію учасників процесу вийшов до нарадчої кімнати , оголосив ухвалу ( т.2 ар. сп. 229 ),однак в
матеріалах справи вона відсутня ,
як і ухвала , якою
було вирішено клопотання про виключення із числа відповідачів виконкому
Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська ( т.2 ар. сп. 232),
в подальшому представник виконкому до судових засідань не викликався.

Однак ,
як вбачається з протоколу судового засідання свої пояснення по суті
позовних вимог представник виконкому так і не дав , хоча спір , який виник у
позивачки з відповідачами -фізичними особами неодноразово вирішувався як самим
виконкомом , так і
комісіями   ними створеними і участь
цього учасника процесу ,
як і його позиція мають

суттєве значення
для вирішення справи по суті, тим більше   ,
що в матеріалах справи маються протилежні висновки цього органу з приводу
розглянутого судом спору .

Окрім того, до матеріалів справи учасниками процесу
залучені відповіді та приписи Дніпропетровського обласного Управління земельних
ресурсів , які не
були виконані , зі
змісту яких вбачається ,
що згідно даних Державного земельного кадастру спірна земельна ділянка , що являється
фактично загальним для учасників процесу проїздом , а також і спірна
земельна ділянка , яка
знаходиться у користуванні ОСОБА_1 являється власністю міської ради. Однак, в
судом не було вирішено питання про можливість та необхідність залучення для
участі в справі представників вищевказаного управління та власника землі.

Окрім того ,
як вбачається з матеріалів справи і,
про що пояснюють учасники процесу ухвалою Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська 14 травня 2002 року було
затверджено мирову угоду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 стосовно
обставин , які
мають пряме відношення до даної справи ,
однак, воно враховано при постановлені оскаржуваного рішення не було, а
питання про розташування під(над) спірним проїздом комунікацій , якими
користуються всі учасники процесу в своїх домоволодінням загалом вивчений судом
не було, хоча воно потребує висновків спеціалістів.

В судовому засіданні також встановлено , що ОСОБА_2 помер
, а його
спадкоємиця ОСОБА_8 бажає прийняти участь в розгляді справи.

У відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України
рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд , якщо суд вирішив
питання про права та обов"язки осіб ,
які не брали участь у справі.

Виходячи з вище наведеного , керуючись ст..ст. 304,307,
ч Л п.4
ст.311,313,315,317,319 ЦПК України ,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська
від 19 серпня 2003 року за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні домоволодінням скасувати і справу направити на
новий розгляд до суду в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення , однак
може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до Верховного Суду України .

Судді