Справа
№ 33ц-266/07                                                       Головуючий у І інстанції -
Категорія: 5                                                                                                    Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 липня
2007 року                                                                                  місто
Луцьк

Колегія судців з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку Апеляційного суду Волинської області в складі:

Лончука В.Г.,
Завидовської-Марчук О.Г.,
Расевича С.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Тернопільбуд» в особі
будівельно-монтажного управління «Промбуд» про визнання недійсним договору та
відшкодування шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді
Тернопільського районного суду від 21 березня 2005 року та ухвалу Апеляційного
суду Тернопільської об ласті від 26 квітня 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відкритого
акціонерного товариства «Терно пільбуд» в особі будівельно-монтажного
управління «Промбуд» про визнання недійсним п. 7 договору № 32 від 27 грудня
2002 року та п. 7 договору № 48 від 9 вересня 2003 року про дольову участь у
будівництві квартири і гаража,  зменшення
та стягнення винагороди за роботу відповідача в сумі 45000 грн.,  стягнення моральної шкоди в сумі 25000 грн. і
зо бов'язання відповідача передати їм квартиру № 32 по вул.  Репіна в м.
Тернополі без будь-яких доплат.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду від 21
березня 2005 року,  зали шеною без змін
ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Тернопільської області від 26 квітня
2005 року,  позовну заяву ОСОБА_1 визнано
неподаною та йому повернуто у зв'язку з тим,
що у наданий судом строк він не сплатив державне мито.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про
скасування судових рішень і на правлення справи на новий розгляд в суд першої
інстанції,  посилаючись на порушення
судами норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку,  що підстави для перегляду судових рішень
відсутні,  виходячи з наступного.

Визнаючи позовну заяву ОСОБА_1 неподаною і повертаючи їй
йому,  суд першої інстанції виходив з
того,  що позивач не виправив недоліки
позовної заяви після залишення її без руху із-за несплати державного мита,  а тому на підставі  ст. 137 ЦПК України (1963 року) дійшов
правильного висновку,  що позовну заяву
слід визнати неподаною і повернути позивачу.

Апеляційний суд обґрунтовано погодився з висновками
місцевого суду і залишив йо го ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є непра вильне
застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,

2

вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено і це стверджується матеріалами справи,  що рішення судів ухвалені з до держанням норм
матеріального та процесуального права,  а
також відсутні передбачені ч. 1  ст. 338
ЦПК України підстави для їх обов'язкового скасування.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновки судів не
спростовують.

Керуючись  ст.  ст. 332,
336 ЦПК України,  колегія суддів з
розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської
області,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилили.

Ухвалу судді Тернопільського районного суду від 21
березня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 26
квітня 2005 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.