Справа №2-93/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 квітня 2007 року                                          Добровеличківський
районний суд Кіровоградської

області в складі
суду :

Головуючого
судді                                           Ведющенко
В.В.

при секретарі                                                    Самелюк
О.О.

за участю
представника позивача                  Воробйова
В.М.

відповідача                                                        ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Добровеличківка Кіровоградської
області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „
Агрофірма Світанок" Добровеличківського району Кіровоградської області до
ОСОБА_1 про стягнення збитків заподіяних злочином та стягнення упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з
обмеженою відповідальністю „Агрофірма Світанок „ Добровеличківського району Кіровоградської області
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків завданих
злочином та стягнення не отриманого прибутку. Позовні вимоги мотивовано тим, що
07 травня 2006 року відповідач викрав з складу товариства 36 каністр гербіциду
„ Харнес" місткістю 20
л. кожна на суму 38016 грн.
Вина відповідача у скоєнні злочину визнана вироком Добровеличківського
районного суду від 31.07.2006
року. До моменту звернення позивача з позовом до суду відповідач частково
відшкодував завдані прямі матеріальні збитки в сумі 3640 грн. і залишився
винен позивачу 34376,00 грн. В
зв'язку з викраденням гербіциду господарство втратило можливість обробити цим
гербіцидом вирощувані сільськогосподарські культури , внаслідок чого отримали
зменшений врожай і таким чином не отримало планований прибуток (вигоду) від
вирощування сільськогосподарської продукції. На переконання позивача сума
втраченої вигоди становить 164504,34 грн.

Представник
позивача Воробйов В.М. в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя в
частині стягнення з відповідача прямих матеріальних збитків заподіяних злочином
у сумі 34376 грн. підтримав повністю і одночасно зменшив позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача неотриманої вигоди в сумі 124488,34 грн. Суду
пояснив, що вина відповідача у скоєнні злочину передбаченому ч. З ст. 185 КК України
визнана вироком Добровеличківського районного суду. Факт викрадення
відповідачем майна позивача - гербіцидів „Харнес" на суму38016 грн.
підтверджено названим вироком і сторонами не оспорюється. Позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача неотриманої вигоди позивачем зменшено з
урахуванням суми вартості викрадених гербіцидів, які з причини викрадення
внесені при обробітку сільгосппродукції не були, також позивач при зменшенні
суми позовних вимог в цій частині враховує вартість робіт пов'язаних з
внесенням гербіцидів, які також виконані не були . Наявність втраченої вигоди
представник позивача мотивує власними розрахунками його довірителя , які ґрунтуються
на середній врожайності та інших документальних даних а також посилається на
висновок спеціаліста по визначенню суми недоотримання врожаю соняшника на полях
бр. № 1 поле № 1 , 6р 2,6к-2 та бр. № 2 поле № 10, 3, 6 що розташовані на
території Тишківської сільської ради Кіровоградської області та знаходяться в
користуванні ТОВ „ АФ Світанок".

Відповідач
ОСОБА_1. позов визнав частково. Суду пояснив, що він дійсно не оспорює факту
вчинення ним крадіжки гербіцидів з складського приміщення ТОВ „ АФ
Світанок" і матеріальні збитки в сумі 34376 грн. завдані позивачу його
злочинними діями визнає повністю. Позовні вимоги щодо стягнення з нього суми не
отриманої вигоди відповідач не визнав, пояснивши суду що викрадений ним
гербіцид міг не спрацювати виходячи з його якості, на дію гербіциду та на

2

врожайність
соняшника можуть впливати різні фактори в тому числі і природні, що пов'язано
із специфікою вирощування сільгосппродукції, вважає що позовні вимоги в цій
частині позивачем необґрунтовані і надумані.

Заслухавши
пояснення сторін по справі ,
дослідивши письмові матеріали справи,
судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини
сторін:

Вироком
Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2006 року ОСОБА_1
визнано винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Вирок на момент зверненя позивача до суду з позовом вступив в законну силу.
Факт викрадення відповідачем у позивача 07.05.2006
року 36 каністр,
заповнених рідким гербіцидом „
Харнес" місткістю 20
літрів кожна на суму 38016
грн. доведений вироком суду і сторонами по справі не оспорюється.
Відповідач частково відшкодував позивачу прямі матеріальні збитки в сумі 3640 грн. Позивчач
визнає позовні вимоги в цій частині повністю на суму 34376 грн.

Згідно
бухгалтерських розрахунків проведених ТОВ „
АФСвітанок" ( а.спр.7-9),
упущена вигода позивачем ґрунтується на кількості гектарів , які мало
обробити господарство в розмірі 280,5
Га, середній врожайності обробленого аналогічним гербіцидом соняшнику , яка становить 167,75 ц/Га, вартості
соняшника в сумі 1016 грн за 1 т. Відповідно до
висновку експерта сектору с/г ОСОБА_2. Кіровоградської регіональної
торгово-промислової палати розмір втраченого прибутку на полях посівів
соняшника загальною площею 280,5
Га станом на листопад 2006
року становив 175868
грн. За розрахунками позивача втрачена вигода становить 124488,34 грн. Відповідач
в частині стягнення з нього не отриманого позивачем прибутку позовні вимоги не
визнає. До моменту скоєння відповідачем факту крадіжки майна - гербіцидів з
складського приміщення позивача сторони не перебули у будь-яких правовідносинах
в тому числі і договірних. Будь-яких зобов'язань відповідач ОСОБА_1. перед ТОВ
„АФ Світанок" Добровеличківського району до 07.05.2006 року не мав.

Правовідносини
сторін по справі регулюються ч.1 ,
ч.2. ст. 1166 ЦК
України у відповідності до якої майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала
шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не
з її вини.

Згідно до ч.1 , п.2 ч.2, ч.3 ст.
22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має
право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена
вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка
порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що
має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Аналізуючи
зібрані докази по справі,
оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення
позовних вимог, оскільки на переконання суду матеріальні збитки завдані
позивачу фактом крадіжки 36
каністр місткістю 20 літрів кожна заповнених рідким гербіцидом „
Харнес" вартість яких складає 38016 грн. доведені матеріалами справи і
сторонами не оспорюються. З урахуванням часткового відшкодування відповідачем
позивачу названих збитків, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача
невідшкодовану частину цих матеріальних збитків в грошовому виразі 34376 грн.
Вирішуючи питання з приводу позовних вимог в частині стягнення з відповідача на
користь позивача упущеної вигоди суд дійшов до висновку про недоведеність цих
вимог належними і допустимими доказами і необхідності відмови в їх задоволенні.
Суд вважає, що позивачем не доведено перед судом переконливими доказами, той
факт , що при
вирощуванні сільськогосподарських культур в тому числі соняшника, внаслідок
застосування викраденого позивачем гербіциду, ТОВ „ АФ
Світанок" з урахуванням технікоагрономічних факторів та можливих негативних
природних факторів , які
могли б впливати на рівень урожайності вирощених сільськогосподарських культур
в 2006 році, ТОВ „ АФ
Світанок" Добровеличківуського району Кіровоградської області міг би
реально отримати вигоду визначену розрахунком позивача, та висновком
спеціаліста, який надано суду позивачем. На переконання суду позивачем не
доведено   прямого причинного
зв'язку   між об'єктивними

3

діями  відповідача та наслідками у вигляді упущеної
вигоди.

З огляду на
викладене, суд керуючись ст22, ст. 1166
ЦК України, ст. 212-215
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

1.      Позов
задовільнити частково.

2.      Стягнути
з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Той Тюка Середньочирчинського району Ташкентської області р.
Узбекистан, жителя АДРЕСА_1 на
користь товариства з обмеженою відповідальністю „ Агрофірма Світанок" яке знаходиться за адресою 27013 Кіровоградська
область Добровеличківський район с.
Тишківка вул. Суворова 1 ЕДРПОУ 03756589, р/р 260094358, МФО 323358 ОД „
Райфайзенбанк „Аваль" 34376 грн. (тридцять чотири тисячі триста сімдесят
шість гривень 00 коп.) в рахунок відшкодування прямих матеріальних збитків
завданих злочином. В решті позовних вимог відмовити за їх недоведеністю.

Рішення може
бути піддане апеляційному оскарженню, шляхом подачі до Апеляційного суду Кіровоградської
області через Добровеличківський районний суд апеляційної скарги на протязі
двадцяти днів з моменту подачі заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження може бути подана до Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області на протязі десяти днів з моменту проголошення рішення.