Справа № 2-737/07 РІШЕННЯ
01 лютого 2007 року                                    Оболонський
районний суд м. Києва
у складі: головуючого - судді                                                          - Яценко Н.О.
при секретарі                                                                                    - Адаменко В.М.
за участю представника прокуратури                                            - Ноздрякової Ю.В.
представника органу опіки та піклування                                     - Жука Л.В.
представника позивача за первісним
позовом                             - ОСОБА_3
представника відповідачки за
первісним позовом                       - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, треті особи: Оболонське РУГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_5, ОСОБА_6про визнання
втратившою право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом
заступника прокурора Оболонського району міста Києва в інтересах малолітнього ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, треті
опіки та піклування Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації , ОСОБА_6про вселення та
усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 ,
яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_7 про визнання
втратившими право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову
зазначає, що йому на праві власності належить АДРЕСА_1, що підтверджується
договором купівлі-продажу від 20.07.1999
року. На спірній житловій площі була зареєстрована колишня невістка
відповідачка по справі ОСОБА_2 та онук ОСОБА_1 16.03.2006 року шлюб між його
сином та відповідачкою ОСОБА_2. був розірваний. Після розірвання шлюбу
відповідачка з онуком у спірній квартирі не проживають, їх особистих речей в
квартирі не має. Вважає, що вони втратили право користування у даній квартирі,
оскільки в АДРЕСА_1, не проживають без поважних причин понад шість місяців.
прокурора Оболонського району міста Києва звернувся до суду з зустрічним
позовом, який судом об*єднано з первісним позовом, в інтересах малолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_2 до ОСОБА_7, третя особа орган опіки та
піклування Оболонського району міста Києва про вселення та зобов'язання не
перешкоджати користуванню АДРЕСА_1 в м.Києві.
обґрунтування позову зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1
чинному законодавству та порушують права малолітнього ОСОБА_7, 2000 року народження . Також зазначає , що в 1998 р. ОСОБА_2 одружилася з
ОСОБА_6, який є сином відповідача, і в 1999
р. вселилася як член сім*ї в двокімнатну АДРЕСА_1, яка відповідно до
договору купівлі-продажу від 20.07.1999
року належить на праві приватної власності ОСОБА_1
Рішенням
Апеляційного суду міста Києва від 18.01.2006
року шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_6
розірвано. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син - ОСОБА_7 , який також з
часу свого народження проживає і зареєстрований в спірній квартирі. ОСОБА_6 перестав
проживати з родиною з червня 2005
року. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_2. та колишнім свекром - власником
квартири склалися вкрай погані стосунки. З метою позбавлення права користування
житловим приміщенням з ініціативи ОСОБА_7 виникали сварки і він почав
перешкоджати ОСОБА_2 і малолітньому ОСОБА_7 проживати у вказаній квартирі.

15.02.2006 року ОСОБА_1 був
пошкоджений замок на вхідних дверях в квартиру, що позбавило ОСОБА_2 і її сина
можливості попасти в приміщення. 18.03.2006
року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був зломаний замок. Крім того, в тому ж березні 2006 року ОСОБА_1 замінив замок в
дверях спірної квартири і виїхав до міста Херсон, що примусило ОСОБА_2 з сином
проживати за різними адресами. З цього приводу остання зверталася зі скаргами
до прокуратури району та РУ ГУ
МВС України в Оболонському районі міста Києва. В зв*язку з чим представник
прокуратури просив вселити ОСОБА_2
та ОСОБА_7 в
АДРЕСА_1. Зобов*язати ОСОБА_1
не перешкоджати користуванню вказаним житлом ОСОБА_2 та ОСОБА_7

За ініціативою
суду по первісному позову в якості третіх осіб залучені ОСОБА_6, ОСОБА_5 та Оболонське
РУ ГУ МВС України
в м.Києві.

За клопотанням
представника прокуратури Оболонського району міста Києва в якості відповідача
по зустрічному позову залучено ОСОБА_5 та в
якості 3-ї особи - ОСОБА_6

В судовому
засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1
уточнив свої позовні вимоги та не заперечував проти користування АДРЕСА_1 в
м.Києві свого внука ОСОБА_7
Просив суд визнати лише ОСОБА_2такою , що втратила
право користуванняАДРЕСА_1

Проти
зустрічного позову ОСОБА_1
повністю заперечував та просив суд в зустрічному позові відмовити.

В
судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 суду пояснив, що йому на праві власності належить
АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.07.1999 року. На спірній
житловій площі була прописана колишня невістка відповідачка по справі ОСОБА_2
та онук ОСОБА_1 16.03.2006 року шлюб між його сином та відповідачкою ОСОБА_2.
був розірваний. Після розірвання шлюбу відповідачка з онуком у спірній квартирі
не проживають, їх особистих речей в квартирі не має. Вважає, що ОСОБА_2 втратила право
на проживання в спірній квартирі з наступних підстав : статтею 41 Конституції
України встановлена непорушність права приватної власності. Відповідно до ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Крім того, статтею 321 цього ж
кодексу встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права
чи обмежений у його здійсненні. На зміст права власності, згідно статті 317 ЦК України , не впливають
місце проживання власника та місцезнаходження його майна. При цьому зазначив,
що відповідно до ст. З СК України ст.64 ЖК УРСР , що ОСОБА_2
не є його членом сім*ї. Визнання ж інших осіб членами сім*ї власника
можливе за умови встановлення їх постійного проживання разом з власником житла
та ведення з ним спільного господарства. Він, ОСОБА_1 (колишній свекор) як власник квартири жодного дня не
проживав із ОСОБА_2. разом і тим більше не вів з нею спільного господарства у
зв*язку з чим відсутні підстави для можливого визнання її членом його сім*ї.
Також зазначив, що відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної
особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків або одного з них.
Згідно з рішенням Оболонського районного суду міста Києва про розірвання шлюбу
між

ОСОБА_6 та ОСОБА_2. проживання
малолітнього ОСОБА_7
визначено за місцем проживання його матері. Тобто, місцем проживання
малолітнього сина ОСОБА_2 визначається саме місцем проживання його матері , а не навпаки. А
в даний час в сина нова сім*я і він взагалі не проживає в спірній квартирі, а
проживає вАДРЕСА_2

Також пояснив,
що у його з невісткою виникли неприязні стосунки, і він не бажає щоб вона
проживала в його квартирі і взагалі не допустить в ній її проживання.

Представник
позивача за первісним позовом ,
третя особа на стороні позивача за первісним та за зустрічним позовом ОСОБА_6, та третя особа
на стороні позивача за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_5 первісний позов
підтримали, з обставин викладених в позовній заяві, та зазначили , що не заперечують
проти проживання малолітнього Володимира в спірній квартирі, просили суд лише
ОСОБА_2 визнати
такою, що втратила право користування житлом. Надали суду аналогічні пояснення,
що і позивач. Проти зустрічного позову заперечували та просили суд відмовити в
задоволенні зустрічного позову.

Відповідачка ОСОБА_2 та її
представник первісний позов не визнали та
просили суд відмовити в його задоволенні, оскільки іншим житлом, а ні вона , а ні дитина не забезпечені, а відповідачі за зустрічним
позовом чинять їм перешкоди в користуванні спірною квартирою Зустрічний позов
заступника прокурора Оболонського району підтримали , з обставин
викладених в позовній заяві,
просили суд зустрічний позов задовольнити

Представник
прокуратури Оболонського району міста Києва первісний позов не визнала, просила
відмовити в його задоволенні. Зустрічний позов підтримала , з обставин
викладених в позовній заяві, та просила суд вселити ОСОБА_2 та ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 та
зобов*язати відповідачів за зустрічним позовом не перешкоджати користування
вказаним приміщенням ОСОБА_2 та ОСОБА_7 Крім того , зазначила, що в зустрічному
позові вказано, що сварки виникали з ініціативи ОСОБА_1, але заслухавши
пояснення сторін по справі , важко визначити хто був ініціатором сварок,
зазначивши що вони виникали на грунті користування квартирою. В даному випадку ОСОБА_2 та її син
вимушено не проживають в спірній квартирі через наявність конфліктів з
власником житла , виселення
ОСОБА_2 та малолітньої дитини відбулося в березні 2006 року , проти чого сторони
не заперечують.

Представник
третьої особи органу опіки та піклування первісний позов не визнав, а
зустрічний позов підтримав та пояснив суду , що зачіпаються інтереси малолітньої дитини. Позивач ОСОБА_1 та треті особи
за первісним позовом ОСОБА_6
та ОСОБА_5 не заперечують проти проживання дитини в спірній
квартирі. Батько дитини ОСОБА_6 не
проживає в цій квартирі, створив іншу сім*ю та проживає за іншою адресою.Дитина
повинна проживати разом з матір*ю, а з урахуванням того, що вони в даний час,
іншого житла не мають , крім
спірної квартири , зустрічний
позов прокуратури , вважає,
що необхідно задовольнити.

Представник
третьої особи - представник
Оболонського РУ ГУ МВС
України в м.Києві до суду не з*явився про день та час розгляду справи
повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, суд
вважає можливим розглянути справу без його участі.

Свідок ОСОБА_8
суду пояснив, що він був очевидцем того, як відповідачка в березні 2006 року забрала
свої речі та вивезла їх з спірної квартири.

Свідок
ОСОБА_9 суду пояснила , що між
позивачем та його невісткою склалися конфлікті стосунки щодо користування
квартирою. До спірної квартири приходив позивач ОСОБА_1 разом з спеціалістами та зламували замки в квартирі, тому
ОСОБА_2 з дитиною не може проживати в спірній квартирі.  Позивач з осені 2005 року ОСОБА_2 та дитині чинить перешкоди стосовно проживання в спірній
квартирі.

Свідок ОСОБА_10
суду пояснила, що ОСОБА_2
разом з дитиною деякий час проживала у неї, оскільки їм не було де
проживати, а в спірній квартирі вона не могла проживати, оскільки свекор
поміняв замки.

Свідки ОСОБА_11
та ОСОБА_12 надали суду аналогічні пояснення стосовно того, що ОСОБА_2 та її
дитині чиняться перешкоди стосовно проживання вАДРЕСА_1

Вислухавши
пояснення сторін, їх представників, представника прокуратури , третіх осіб,
свідків , дослідивши письмові докази по справі та відмовні матеріали Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві від
02.11.2005 р. та від 20.02.2006 року суд встановив наступне.

Згідно договору
купівлі-продажу від 20.07.1999
року АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 Загальна площа двокімнатної квартири складає
43,2 кв.м., житлова - 25, 4 кв.м, (а.с.5)

Згідно довідки
форми № 3 у
вищевказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , малолітній ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (ах. 7)

27.06. 1998 p. укладено шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_6, (а.с.21) ,
в 1999 р.
відповідачка ОСОБА_2, зі згоди
власника , вселилася
як член сім*ї в двокімнатну АДРЕСА_1.

В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_1 (а.с. 23), який також з
часу свого народження проживає і прописаний в спірній квартирі.

ОСОБА_6 перестав проживати з родиною в спірній квартирі з червня 2005 року. В даний
час в третьої особи по справі ОСОБА_6
є інша сім*я і разом з сім*єю він проживає в АДРЕСА_2

16.03.2006 р. шлюб між ОСОБА_2. та ОСОБА_6 розірвано .(а.с.6)

15.02.2006 року ОСОБА_1 був пошкоджений замок на вхідних дверях в
квартиру, що позбавило ОСОБА_2 і її
сина можливості попасти в приміщення. 18.03.2006
року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був зломаний замок. Крім того, в тому ж березні 2006 року ОСОБА_1 замінив замок в
дверях спірної квартири і виїхав до міста Херсон, що примусило ОСОБА_2 з сином
проживати за різними адресами.

В даний час в
спірній квартирі проживають ОСОБА_1
та ОСОБА_5 Сторони визнають ,
що виселення ОСОБА_2 та дитини відбулося в березні 2006 року та , що між ними
виникали конфлікти . Власник ОСОБА_1 не допускав
проживання відповідачки з березня 2006
року в спірній квартирі.

Згідно ч.І
статті 61 ЦПК
України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Згідно статті 156 ЖК України , члени сім*ї
власника квартири користуються житловим приміщенням нарівні з її власником.
Припинення сімейних відносин не позбавляє його права користування займаним
приміщенням.

Згідно статті 405 ЦК України член
сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В даному випадку
, суд вважає, що ОСОБА_2 і малолітній ОСОБА_1 вимушено не
проживають за адресою реєстрації через наявність конфліктів з власником житла і
цей строк не перевищує одного року. Тому суд не може прийняти до уваги акти
щодо не проживання відповідачки та малолітньої дитини в спірній квартирі. Крім
того, іншого житла вони не мають.

Відповідно
до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше ,
як на підставі закону і рішення суду.

Згідно статті 3 Конвенції про
права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що
займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно статті 9 Конвенції про
права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з
батьками всупереч їх бажанню.

Оцінючи зібрані
по справі докази, суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову ОСОБА_7

Зустрічний позов
заступника прокурора Оболонського району міста Києва підлягає частковому
задоволенню. Суд вважає можливим вселити ОСОБА_2
та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в
квартиру АДРЕСА_1

В частині
позовних вимог про усунення перешкод в користуванні квартирою суд вважає
необхідно задовольнити частково , оскільки відповідачі за зустрічним позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не заперечують проти проживання дитини в спірній квартирі ,
тому необхідно зобов*язати ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не перешкоджати користуванню лише
ОСОБА_2 АДРЕСА_1

На підставі
викладеного та керуючись ст. 47 Конституції України, ст.З, 9 Конвенції про
права дитини, ст.ст. 9, 156, 64 ЖК України, ст.ст.29, 405 ЦК України, ст. ст.
10, 11, 15, 60, 61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1до
ОСОБА_2, треті особи: Оболонське РУГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_5, ОСОБА_6про визнання
втратившою право користування житловим приміщенням відмовити.

Зустрічний позов
прокурора Оболонського району міста Києва в інтересах малолітнього ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, треті
особи : орган
опіки та піклування Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації , ОСОБА_6про вселення та
усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2
народження та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в
АДРЕСА_1

Зобов*язати ОСОБА_1та ОСОБА_5не перешкоджати
користуванню ОСОБА_2АДРЕСА_1

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
20-ти денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м.
Києва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів. Апеляційна
скарга подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається протягом 10 днів.