Cправа №2-60/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2007
року      Торезький міський суд Донецької
області в складі:

головуючого                                                   Стріжакової
Т.В.

при секретарі                                                  Кононенко
Л.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Торезі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
квартири, визнання права власності на її 1/2 частину

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася із позовною заявою у суд до відповідача про
розподіл квартири, визнання права власності на її 1/2 частину. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28
жовтня 1995 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Торезького міського суду від 30.03.2007 року шлюб розірваний. У період
шлюбу ними була придбана квартира, розташована у АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 03.06.1999 року., зареєстрована за №470. Квартира
двокімнатна, загальною площею 49,4кв.м, жилою площею 28,3кв.м. Оскільки вона
придбана під час спільного проживання, то вона є загальною спільною власністю,
і вона має право на її 1/2 частину. Квартира зареєстрована за відповідачем, він
не бажає її поділити у добровільному порядку. Просить поділити вказану квартиру
№38, визнавши за нею право власності на її 1/2 частину.

До судового
засідання позивачка подала заяву, в якій вточнила вимоги, просила поділити
квартиру АДРЕСА_1, визнавши за нею та відповідачем право власності на 1/2
частину за кожним. Судові витрати у вигляді оплати нею судового збору та витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи просила покласти у рівних
частках на неї та відповідача. Справу просила розглянути у її відсутність.

Відповідач подав
до суду заяву, в якій вказав, що уточнені вимоги позивачки визнав повністю, що
дійсно вказана квартира була придбана ними з позивачкою у період їх шлюбу, за
спільні кошти, у період їх спільного проживання та спільного ведення бюджету,
не заперечує проти поділу квартири, визнання за позивачкою та ним права
власності на 1/2 частину квартири №38, яка розташована адресою:АДРЕСА_1 Не
заперечує заплатити з сестрою половину судових витрат, які понесла позивачка.
Справу просив розглянути у його відсутність

Дослідивши
матеріали справи, судом фактично встановлено, що 28 жовтня 1995 року був
укладений шлюб між ОСОБА_2 та позивачкою, актовий запис №543 (а.с.5). У
свідоцтві про народження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, вони вказані батьками (а.с.8). Згідно із договором про
купівлю-продаж квартири від 03.06.1999р. ОСОБА_2 придбав
квартиру АДРЕСА_1, договір зареєстрований у БТІ м.Тореза за №3579 - 4.06.1999р.
(а.с.9). З 25.06.1999р. позивачка зареєстрована у даній квартирі. Рішенням
Торезького міського суду від 30.03.2007 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2розірваний (а.с.10,11).

Відповідно до
ст.328 ЦК України
право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом. Відповідно до ст.392 ЦК
України власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до
ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям супругами зачас шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Таким чином,
подружжям - відповідачем та позивачем, які перебували у шлюбі за спільні кошти
була придбана квартираАДРЕСА_1, яка зареєстрована за відповідачем на підставі
Договору про купівлю-продажу, який посвідчений Торезькою державною конторою,
відповідач не надав заперечень проти позову, визнав позовні вимоги повністю,
тому вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до
ст.69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна,
що належить їм на праві спільної сумісної власності. Статтею 70 Сімейного
Кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В судовому
засіданні встановлено, що вказана квартира є спільною сумісною власністю
подружжя, яке розірвало шлюб; не здобуто відомостей про наявність договору між
подружжям або наявність шлюбного контракту про розмір часток майна кожного із
них; кожен визнав рівність їх часток у спільній сумісній власності; документи
оформлені тільки на відповідача, через що іншими особами не визнається право
власності позивачки на її частину квартири, чим обмежуються її права на її
частину власності квартири; тому суд вважає, що спірна квартира №38, яка
розташована адресою:АДРЕСА_1належить позивачці та відповідачу у рівних долях,
по 1/2 частині, й вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Відповідно до
ст.79,81,84,88 ЦПК України, Декрету КМУ «Про державне мито» відповідач повинен
сплатити на користь позивачки 1/2 частину понесених нею судових витрат:
державне мито (судовий збір) у сумі 25грн.50коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 15грн., всього
40грн.50коп.

Керуючись
ст.ст.328,357,392 ЦК України,
ст.ст.60,62,63,70 Сімейного Кодексу України, ст.ст.15,30 , 62, 75, 202,
202-1,203 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Поділити між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбану у шлюбі за спільні кошти двокімнатну квартиру №38,
яка знаходиться за адресою: місто АДРЕСА_1, визнавши за кожним із них право
спільної часткової власності на 14 частині даної квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у сумі 25грн.50коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі по 15грн.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заяву про
апеляційне оскарження рішення та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через Торезький міський суд.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.