Справа №2-2556/07/04
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2007
року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді                 Донець О. В.

при секретарі                                        Муленко
К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Київського РВК м. Харкова про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним
права власності на самочинно збудовані гараж літ. «К», літню кухню літ. «Л»,
приміщення сіней літ. «а1», а також переобладнані приміщення 1-3 з кухні в житлове та 1-5
з сіней у кухню в житловому будинку літ. «А-1» загальною
площею складає 47,9
кв.м., житловою площею 34,0 кв.м., розташовані АДРЕСА_1, посилаючись на наступне. Йому підставі ухвали
Київського районного суду м. Харкова від 21.05.1973 р. та рішення Київського районного суду м. Харкова від 9.08.1995 р. належить житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1. Зазначене
домоволодіння складалось з житлового будинку літ. «А-1» з сінями літ. «а1» та
крильцем «а2» та надвірних будівель: сараїв літ. «Б», «В», «Г» і «Ж», уборної
літ. «Е» і «З», погрібів літ. «И» і «Д», прибудови літ. «а», огорожі №2-4, колодязя №1.
Земельна ділянка АДРЕСА_1 площею 600 кв.м. зареєстрована
на підставі рішення Київського РВК м. Харкова №16 від 23.08.1955 р. Протягом
2004 р. - 2006 р. ним за власні кошти було самочинно збудовано приміщення сіней
літ. «а1», гараж літ. «К», літня кухня літ. «Л», а також переобладнані
приміщення 1-3 з кухні в житлове та 1-5 з сіней у кухню, внаслідок чого житлова
площа збільшилась на 8,5 кв.м. Будівництво проведено з додержанням будівельних
та санітарних норм і правил. БТІ видало технічний паспорт домоволодіння. Таким
чином, ним створено нове майно, однак, в зв'язку з тим, що воно збудоване без
належного дозволу, він вимушений звернутися до суду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився,
будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву
про розгляд справи за його відсутності і винесення рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи,
задовольняє позов, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на
підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 21.05.1973 p., якою затверджена мирова
угода, укладена між ним, ОСОБА_1 і ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом
після смерті батька ОСОБА_3 належить 3/6 частин житлового
будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Інші 3/6 частин зазначеного домоволодіння належать
позивачу на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 9.08.1995
р. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Таким чином, позивач є власником домоволодіння АДРЕСА_1.
На момент придбання домоволодіння воно складалось з житлового будинку літ.
«А-1» з сінями літ. «а1» та крильцем «а2» та надвірних будівель: сараїв літ.
«Б», «В», «Г» і «Ж», уборної літ. «Е» і «З», погрібів літ. «И» і «Д», прибудови
літ. «а», огорожі №2-4,
колодязя №1.

Земельна ділянка АДРЕСА_1 площею 600 кв.м. зареєстрована
на підставі рішення Київського РВК м. Харкова №16 від 23.08.1955 р.

Протягом 2004 р. - 2006 р. позивачем за власні кошти було самочинно збудовано приміщення сіней літ.
«а1», гараж літ. «К», літня кухня літ. «Л», а також переобладнані приміщення 1-3 з кухні в житлове та 1-5
з сіней у кухню, внаслідок чого житлова площа збільшилась
на 8,5 кв.м.

КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 25.01.2007 р. виготовило технічний паспорт на домоволодіння АДРЕСА_1, відповідно до
якого загальна площа житлового будинку літ. «А-1» складає 47,9
кв.м., житлова - 34,0 кв.м.

Згідно з технічним висновком ТОВ «Харківреконструкція»
загальний технічний стан будівельних конструкцій житлового будинку та надвірних
будівель АДРЕСА_1 є задовільним. Переобладнання приміщень не вплинуло негативно
на несущу спроможність і технічний стан будівельних конструкцій будинку і не
суперечить діючим будівельним нормам. Будівлі можуть експлуатуватися за
призначенням.

Відповідно до ч.1 . ст. 331
ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо
це не порушує права інших осіб.

Таким чином, самочинно возведені та переобладнані
позивачем будівлі та приміщення відповідають всім будівельним та
санітарно-технічним нормам та правилам І не порушує права

2

інших
осіб. Судом не встановлено, що при будівництві самочинно збудованого нерухомого
майна були порушені будь-чиї права. З урахуванням викладеного, суд задовольняє
позовні вимоги в повному обсязі.

У
випадку визнання судом права власності на нерухоме майно таке право згідно з
нормами ст.ст.181,182 ЦКУ, Закону України "Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень" підлягає державній реєстрації в КП
"Харківське міське бюро технічної інвентаризації".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст. 331,376 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на самочинно збудовані гараж літ. «К»,
літню кухню літ. «Л», приміщення сіней літ. «а1», а також переобладнані
приміщення 1-3 з кухні
в житлове та 1-5 з сіней
у кухню в житловому будинку літ. «А-1» загальною площею складає 47,9 кв.м., житловою
площею 34,0 кв.м.,
розташовані АДРЕСА_1.

Зобов'язати КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації»
зареєструвати за ОСОБА_1, право власності на самочинно збудовані гараж літ.
«К», літню кухню літ. «Л», приміщення сіней літ. «а1», а також переобладнані
приміщення 1-3 з кухні
в житлове та 1-5 з сіней
у кухню в житловому будинку літ. «А-1» загальною площею складає 47,9 кв.м., житловою
площею 34,0 кв.м.,
розташовані АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.