Справа № 22-3950-2007 р.                                     Головуючий
у 1 інстанції Каніщєва Н.О.
Категорія 21                                                              Доповідач
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2007
р.                                              Апеляційний
суд Донецької області

в
складі:   головуючого - судді Ювченко
Л.П., суддів: Єлгазіної Л.П., Азевича В.Б., при секретарі Писаревій Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України
в м. Селидове Донецької області

на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 5 березня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Селидове Донецької області про відшкодування моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним
позовом, посилаючись на те, що 07.07.2002 року, при виконанні трудових
обов'язків на ДВАТ шахта „Україна", з нею стався нещасний випадок на
виробництві - внаслідок аварії вона отримала гостре отруєння чадним газом. В
результаті отруєння їй встановлений діагноз: пролонгована депресивна реакція та
органічний емоційно-лабільний розлад. Згідно висновку МСЕК від 20.12.2002 р. у зв'язку з даним
ушкодженням здоров'я їй вперше встановлена втрата професійної працездатності -
20% безстроково. Внаслідок ушкодження здоров'я вона зазнала моральних
страждань, та просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 25 000
грн.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 5 березня 2007
року позов задоволено частково, на користь позивача з відділення виконавчої
дирекції Фонду в м. Селидове стягнуто на відшкодування моральної шкоди 12 000
грн.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду, та
постановите нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається не те, що
відповідно до ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007
рік" зупинено на 2007 рік дію: абзацу 4 статті 1 ( в частині відшкодування
моральної шкоди застрахованим незалежно від часу настання страхового випадку), п.
п "є" п.1 ч. 1 ст. 21, ч. З ст. 28 та ч. 4 ст. 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Окрім того, Фонд звертає увагу та те, що для встановлення
факту заподіяння моральної шкоди необхідний висновок МСЕК. Висновок МСЕК про
процент втрати

працездатності   є
підставою   для   призначення      одноразової  допомоги
та щомісячних страхових виплат.

На думку Фонду, позивач не надав суду доказів того, що йому заподіяна
моральна шкода, а суд не обґрунтував розмір компенсації моральної шкоди.

Представник
відповідача  підтримав доводи апеляційної
скарги.

Позивачка, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у
судове засідання не з'явилася, та просила розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Фонду підлягає задоволенню,
а рішення суду першої інстанції - скасуванню з постановою нового рішення про
відмову у задоволені позову з наступних підстав.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що
правовідносини, які виникли між сторонами в зв'язку з відшкодуванням моральної
шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я, регулюються Законом України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Згідно з п. п. "є" п.1 ч. 1 ст. 21 та ч. З ст. 28 зазначеного
Закону, у разі настання страхового випадку, Фонд соціального страхування у
встановленому законодавством порядку зобов'язаний виплатити потерпілому грошову
суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння йому цієї шкоди.

Судом першої інстанції по справі встановлено, що з позивачкою 07.07.2002
року, при виконанні трудових обов'язків на ДВАТ шахта „Україна", стався
нещасний випадок на виробництві - внаслідок аварії вона отримала гостре
отруєння чадним газом. В результаті отруєння їй встановлений діагноз:
пролонгована депресивна реакція та органічний емоційно-лабільний розлад. Даний
факт підтверджується актом за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві
№101 від 09.08.2002  року.

Згідно висновку МСЕК від 20.12.2002 року їй вперше встановлено втрата
професійної працездатності 20% у зв'язку з даним ушкодженням здоров'я
безстроково.

Але при цьому суд на урахував, що відповідно до п. 22 ст. 71 Закону України
„Про державний бюджет України на 2007 рік" призупинено на 2007 рік дію
абзацу четвертого статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим і ч.1енам їх сімей незалежно від часу настання страхового
випадку), підпункту "є" пункту 1 частини першої статті 21, частини
третьої статті 28; частини третьої статті 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності". Оскільки рішення ухвалене судом у березні 2007 року, то у
задоволені позову необхідно було відмовити з зазначених вище підстав.

Судова колегія вважає, що місцевий суд не повно дослідив і оцінив обставини
по справі, та неправильно застосував норми матеріального права, що згідно ст.
309 ч.1 п. 4 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення з
постановою нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч.1 п. 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Селидове
Донецької області - задовольнити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від
5 березня 2007 року скасувати.

Відмовити
у задоволенні позову ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Селидове Донецької області про відшкодування моральної шкоди.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення, та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного
Суду України.