РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

24 січня 2007року.
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

в складі головуючого                 Буднікової
Н.П.,

при
секретарі    Старушко І.О.,

за участю представника відповідача територіальної громади м.Бердянська в особі
Бердянської міської ради Огуз І.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.Бердянську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, територіальної громади м.Бердянська в особі Бердянської
міської ради Запорізької області, третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною
нотаріальною конторою від 27.09.1979
року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 2/3 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, 1/3 частина
вказаного домовлодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом,
виданого Бердянською державною нотаріальною конторою від 18.10.2006 року, належить
ОСОБА_1/а.с. 5-6, 28/.

В грудні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, третіх
осіб територіальної громади м.Бердянська в особі Бердянської міської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, який підтримав у судовому засіданні, про визнання за ним
права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, розташоване на земельній
ділянці домоволодіння АДРЕСА_1, а саме
: сіни „а-1", сарай „Р",
посилаючись на те, що вони йому необхідні для господарських потреб /а.с.2/.

Ухвалою суду від 26.12.2006
року територіальна громада м.Бердянська в особі Бердянської міської ради
визнана співвідповідачем по справі, замість третьої особи/а.с.21/.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав і суду пояснив, що йому належить    2/3  частини домоволодіння
АДРЕСА_1.    Він
не   заперечує   проти
визнання   за позивачем права власності
на самочинні будівлі, оскільки будівництво проводилось з його, відповідача,
дозволу.

Представник відповідача територіальної громади м.Бердянська в особі
Бердянської міської ради Огуз І.А. /за дорученням/ позов визнала, за умови,
якщо це не порушує прав інших осіб, і пояснила, що дійсно ОСОБА_1 самочинно
збудував будівлі на земельній ділянці площею 445 кв.м, яка виділена рішенням
виконавчого комітету Бердянської міської ради від 23.12.1959 року за НОМЕР_1
для обслуговування домоволодіння АДРЕСА_1.

Третя особа ОСОБА_3   позов визнав.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про слухання справи
повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового
відправлення, від неї поступила заява, що позов визнає /а.с. 14, 26-27/.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 376
ЦК України на вимогу власника /користувача/ земельної ділянки суд може
визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на
ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської
міської ради від 23.12.1959
року за НОМЕР_1 була
виділена земельна ділянка загальною площею 445 кв.м, розташована АДРЕСА_1, для обслуговування домоволодіння.

Як видно з пояснень позивача, 18.10.2006
року він одержав у спадщину після смерті брата ОСОБА_1 1/3 частину
домоволодіння АДРЕСА_1.
З'ясувалось, що братом збудовані сіни „а-1" та сарай „Р", які
останній із-за відсутності правових знань збудував без проекту та не здав в
експлуатацію. В зв'язку з чим він, позивач, змушений звернутись до суду з
позовом про визнання за ним права власності на самочинно збудовані будівлі.

Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину
від 18.10.2006 року,
витягом з реєстру, дослідженим в судовому засіданні технічним паспортом на
домоволодіння станом на 07.09.2006
року /а.с.5-9/.

Згідно технічного висновку НОМЕР_2
комунального підприємства „Архітектурно-планувальне бюро" Бердянської
міської ради від 28.11.2006
року самочинні будівлі сіни „а-1", сарай „Р" відносяться до 111а
та У групи вогнетривкості згідно ДБН В. 1.-7-2002
„Пожарная
безопасность   объектов      строительства".       На
підставі результатів
технічного   обстеження   будівлі
знаходяться   в задовільному стані,
санітарно-гігієнічні та пожарні вимоги не порушені. Несучі та огорожуючі
конструкції забезпечують подальшу безпечну експлуатацію будівель. В зв'язку з
тим, що при будівництві сараю „Р" норми розміщення згідно п.3.25 ДБН 360-92 „Градостроительство.
Планировка и застойка городских и сельських поселений" порушені,
необхідна згода власників домоволодіння АДРЕСА_2. За
умови згоди власників сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2 можливо оформити вищевказані самочинно збудовані будівлі
/а.с. 10-12/.

Довідка Бердянського комунального підприємства з технічної інвентаризації
НОМЕР_3 свідчить
про те, що домоволодіння АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_3 /1/3
ч./, та ОСОБА_4 /2/3
ч./, третіми особами у справі /а.с. 12
об./.

Треті особи у справі ОСОБА_3,
ОСОБА_4 стверджують, що самочинно збудовані будівлі на земельній
ділянці АДРЕСА_1
їх права не порушують, тому вони не заперечують, щоб за ОСОБА_1 було
визнано право власності на самочинно збудовані будівлі.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1
грунтується на законі і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.376 ЦК України, ст.ст.208, 212-218,221,223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані будівлі,
розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1, а саме: сіни „а-1" вартістю
11246грн., сарай „Р" вартістю 1683грн., на загальну суму     12929 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької
області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий               Буднікова Н.П.