Справа № 33ц-536/07                          Головуючий у першій інстанції - Лекан І. Є.
Категорія 33                                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 жовтня 2007 року колегія суддів
з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської
області в складі: Лончука В.Г., Стрільчука В.А., Русинчука М.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2
частину земельної ділянки за касаційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від З листопада 2005 року,

встановила:

В липні 2005
року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з
1989 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В 1993 році їм
було виділено земельну ділянку для спорудження індивідуального житлового будинку площею 0,11 га АДРЕСА_1, хоча
державний акт на право власності на неї видано на ім'я відповідача. Між
сторонами виникли протиріччя щодо володіння та користування цією ділянкою. Тому
просила визнати за нею право власності на 1/2 її частину.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 4 серпня 2005 року позов задоволено.
Постановлено визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої в селі Гаї
Шевченківські Тернопільського району. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 51 грн. сплаченого державного мита.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 3 листопада 2005 року вказане
рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У касаційній
скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду
першої інстанції, покликаючись на порушення апеляційним судом норм
процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

2

Скасовуючи
рішення місцевого суду та направляючи справу на новий розгляд, апеляційний суд
обґрунтовано виходив з того, що справу розглянуто за відсутності відповідача,
не повідомленого про час і місце судового засідання. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 ЦПК України таке порушення норм
процесуального права є обов'язковою підставою для скасування рішення
суду і передачі справи на новий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного
суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а
також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують
висновки суду.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 3 листопада 2005 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.