Справа №2-1347 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15
травня 2007 року                                                                      м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого - одноособово судді
Лук'янчук О.В.

при секретарі -
Мойсеевій І.В., Вовченко
1.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білгород - Дністровської міжрайонної
прокуратури, Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди,
спричиненої міжрайонною прокуратурою невидачею завірених копій постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Білгород -
Дністровської міжрайонної прокуратури, Державного казначейства України про
відшкодування моральної шкоди, спричиненої міжрайонною прокуратурою невидачею
завірених копій постанов, вказуючи що їй була спричинена моральна шкода, у
зв'язку з невидачею завірених копій постанов, просить стягнути на її користь
моральну шкоду у розмірі ЗО 000 грн.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі,
просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача - Білгород - Дністровської
міжрайонної прокуратури у судовому засіданні з позовними вимогами не згодна,
просить у задоволенні позовної заяви відмовити.

Представник відповідача - Державного казначейства України у судове
засідання не з'явився, згідно надісланого письмового пояснення, просить справу
розглядати у відсутність їхнього представника, з позовними вимогами не згодні,
просять відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення
позивачки ОСОБА_1, представника відповідача Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Білгород
- Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2005 року
скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнані незаконним бездіяльність Білгород -
Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області в частині невидачі
належно завірених копій постанов про
відмову в порушені кримінальної справи, в порядку ст. 97 КПК України, по
її скаргам відносно неправомірності дій робітників міліції Білгород -
Дністровського MB УМВС України в Одеській області.

Також відповідно до вищезазначеної постанови Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області було зобов'язано Білгород - Дністровську
міжрайонну прокуратуру Одеської області видати ОСОБА_1 належно завірені копії
постанов про відмову в порушенні кримінальної справи, в порядку ст. 97 КП України,
по її скаргам відносно неправомірних дій робітників міліції Білгород -
Дністровського MB УМВС України в Одеській області.

Позивач у судовому засіданні пояснила, що неправомірними діями Білгород -
Дністровської міжрайонної прокуратури , а саме невидачею завірених копій
постанов їй була завдана моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях,
у безпомічності захистити себе, та- своїх рідних, сором, порушення життєвого
ладу та взаємовідносин з родичами та близькими, оскільки необхідно було витрачати
багато часу на звернення до всіх органів влади, не тільки направляти поштою, а
й особисто ходити, виникало почуття безвихідності та незахищеності.

Ст. 1167 ЦК України
передбачені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Згідно ст.
1167 ч.І ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах, про відшкодування моральної (
немайнової ) шкоди» від 31.03.19^5 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру внаслідок чи фізичних страждань, або інших негативних
явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з пунктом 5 постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (
немайнової) шкоди» відповідно до загальних

підстав цивільно
- правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягів страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових
витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших
обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених
змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Таким чином, постановою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області визнана незаконною бездіяльність Білгород
- Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області в частині невидачі
позивачу належно завірених копій постанов про відмову в порушені кримінальної
справи, в порядку ст. 97 КПК України, по її скаргам відносно неправомірності
дій робітників міліції Білгород - Дністровського MB УМВС
України в Одеській області.

Суд не приймає до уваги доводи представника Державного казначейства, проте
що вони не можуть бути відповідачами по справі, оскільки діючим законодавством
передбачено, а саме відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України
„Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної
громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної
влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що
зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено
відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це
не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за
рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути
як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Відшкодування
моральної шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від
вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і
суду.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
Білгород - Дністровської міжрайонної прокуратури, Державного казначейства
України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої міжрайонною прокуратурою
невидачею завірених копій постанов, являються обґрунтованими та такими що
підлягають задоволенню частково.

Керуючись Пленумом Верховного Суду України „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4 ,
ст. ст. 23,1167 ЦК України,
ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород - Дністровської
міжрайонної прокуратури, Державного казначейства України про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої міжрайонною прокуратурою невидачею завірених копій
постанов -задовольнити частково.

Стягнути з Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду у розмірі 1 500 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.