Справа №2-1110/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року м. Білгород Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - одноособово судді Ступакової І.Г.

при секретарі Калініної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розділ майна, вказуючи, що з 1998 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, що розірваний у 2006 році, за час спільного проживання у якому ними було придбане спільне майно, яке вона бажає розділити, оскільки в добровільному порядку згоди щодо розділу майна не досягнуто, запропонував виділити їй частину квартири АДРЕСА_1 , припинив право відповідача на часткуданої квартири, виділив йому частку квартири шляхом її грошової компенсації, на яку згодом визнатиправо власності за нею, в зв`язку з чим позивачка звертається до суду з зазначеним позовом.

Позивачка в ході судового засідання уточнила свої позовні вимоги і просила суд визнати за нею права власності на всю спірну квартиру, оскільки між нею та відповідачем було досягнуто домовленість щодо передачі квартири у її власність, а також просила виключити з позовних вимог стягнення з відповідача судових витрат та послуг адвоката.

Відповідач в судовому засіданні з уточненими вимогами погодився, заперечень не має, погодившись з тим, щоб квартиру повністю залишити позивачці, передав їй право власності на неї.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 24 жовтня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 288 (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 04.10.2006 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.24). За час проживання у шлюбі, позивачкою ті відповідачем спільно було придбано майно, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно договору купівлі - продажу квартири серії АВЕ № 441024 від 10.12.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5742 оформлена на ім`я відповідача. (а.с.7, 11).

Через розірвання шлюбу та неможливість разом проживати, сторони вирішили розділити спільно нажите майно, оскільки домовленості про розділ спільно нажитого майна в добровільному порядку сторонами досягнуто не було, в зв`язку з чим позивачка вирішила урегулювати виниклий спір в судовому порядку, запропонувавши передати у її власність всю спірну квартиру, припинив право власності відповідача на спірну квартиру, пояснюючи це тим, що разом з нею проживає неповнолітній син, який знаходиться на її утриманні, і іншого житла або можливості його придбати вона не має, а можливості проживати двом сім`ям в однокімнатній квартирі не має, оскільки, відповідач постійно перешкоджає в підтриманні нормальних життєвих умов її проживання, порушуючи порядок та її покій. Про порушення її спокою, позивачка зверталась в правоохоронні органи, про що було постановлено постанову про відмову в відкриті ї кримінальної справи (а.с.13, 14).

Згідно ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності зі ст.355 ЦК України, майно, що знаходиться у власності двох або більш осіб, належить їм на праві спільної власності. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжя за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння і користування майном є неможливим.

Враховуючи запропонований варіант розділу спільного майна позивачкою, який був прийнятий та погоджений відповідачем, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про розділ майна та визнання за нею права власності обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, розділив спільно нажиту квартиру АДРЕСА_1 , припинив право власності ОСОБА_2 на дану квартиру та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 355, 365 ЦК України, ст. ст. 60-71 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11,214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна та визнання права власності - задовольнити.

Здійснити розділ спільно нажитого майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягам 20 днів апеляційної карги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: