Справа №2-110/2007
РІШЕН НЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20 грудня 2007
року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого                              судді    Чумак Т.А.

при
секретарі                              Буко
І.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Апостолове цивільну справу за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Апостолівському районі до ОСОБА_1 про відшкодування суми переплати,

встановив:

29
серпня 2006 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування суми переплати.

В
обґрунтування позовних вимог представник позивача пояснила,  що з 10.12.92 року відповідачці по справі
було призначено пенсію по втраті годувальника на її неповнолітніх дітей.
29.11.01 року до Управління надійшла довідка з Апостолівського районного центру
зайнятості про те,  що син відповідачки
ОСОБА_2. перебуває на обліку як безробітний з 13.09.99 року. Одночасно
відповідачкою надавалися довідки про те,
що її син навчається в Зеленодольській філії Дніпродзержинського
енергетичного технікуму. Таким чином,  в
2001 році виявлено переплату пенсії та прийнято рішення про утримання
переодержаної пенсії в розмірі 10 гр. щомісяця,
на що погодилася відповідачка. Виплата пенсії закінчилася 01.07.03 року.
Залишок недоутриманої переплати пенсії складає 250 гр. 52 коп.,  яку просить стягнути з відповідачки,  а також стягнути з відповідачки всі витрати
по справі. Вважає,  що строк позовної
давності по даній справі не пропущено,
оскільки Управління вперше звернулося до суду з вказаним позовом 23
травня 2006 року,  тобто до спливу 3-х
років з дня виникнення права на стягнення з відповідачки суми переплати.
Позовна заява від 23.05.06 року була залишена судом без руху і повернута в
зв»язку з не усуненням недоліків позову. Вдруге позовна заява була подана до
суду 29.08.06 року.

Відповідач
позов не визнала та пояснила,  що вона
дійсно отримувала з 1992 року пенсію на дітей в зв»язку з втратою годувальника.
В грудні 2001 року працівники Управління повідомили їй,  що виникла переплата пенсії на дітей і вона
погодилася на те,  щоб з пенсії утримували
переплату в розмірі 20 %. 01.07.03 року виплата пенсії закінчилася. її ніхто не
повідомляв про те,  що не вся сума
переплати стягнута. На даний час вона не пам»ятає,  в якому розмірі їй нараховувалася пенсія на
дітей та в якому розмірі була нарахована допомога по безробіттю її сину
ОСОБА_2.,  так як пройшло багато часу. У
вересні 2006 року вона отримала позовну заяву та додані документи,  які надійшли їй із суду. Просить відмовити
позивачу в позові в зв»язку з пропуском строку позовної давності.

Суд,  заслухавши сторони,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно  ст.
ст.  256,  257,
261 ЦК України
позовна давність - це строк,  у межах
якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права
або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Перебіг позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла довідатися про

2

порушення
свого права або про особу,  яка його
порушила. У відповідності до ч.ч.3,
4  ст.  267 ЦК
України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у
спорі,  зробленою до винесення ним
рішення. Сплив позовної давності,  про
застосування якої заявлено стороною у спорі,
є підставою для відмови у позові.

В
судовому засіданні встановлено,  що
згідно розпорядження Апостолівського районного відділу соціального забезпечення
від 10.12.92 року ОСОБА_1.  призначено
пенсію (а.с. 9).

З
розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі від
08.10.02 року прийнято рішення про утримання переплати в загальній сумі 528 гр.
05 коп.3 ОСОБА_1.  щомісяця в розмірі 20
% (а.с. 16).

З
пояснювальної записки начальника відділу з виплати пенсій встановлено,  що виплата пенсії ОСОБА_1.  закінчилася 01.07.03 року,  залишок недоутриманої переплати складає 250
гр. 52 коп. (а.с. 17).

Позовна
заява Управлінням Пенсійного фонду України в Апостолівському районі про
стягнення з ОСОБА_1.  суми переплати в
розмірі 250 гр. 52 коп. подана до суду 29 серпня 2006 року (а.с. 3).

Таким
чином,  в судовому засіданні
встановлено,  що позивачу стало відомо
про порушене право 01 липня 2003 року в зв»язку із закінченням виплати пенсії
відповідачці та можливості стягнення переплати пенсії. До суду позивач
звернувся 29 серпня 2006 року - через 3 роки 1 місяць 20 днів з дня виникнення
права на звернення до суду,  тобто після
спливу строку позовної давності. Зважаючи на те,  що відповідачка просить застосувати позовну
давність,  суд вважає,  що позивачу необхідно відмовити в позові в
зв»язку із закінченням строку позовної давності.

Суд не
може взяти до уваги пояснення представника позивача про те,  що строк позовної давності необхідно рахувати
з 23 травня 2006 року,  тобто з дня
першого звернення позивача до суду,
оскільки позовна заява,  подана до
суду 23.05.06 року,  була залишена без
руху і повернута позивачеві в зв»язку з не виконанням ухвали суду. У
відповідності до  ст.  121 ЦПК України позовна заява вважається
поданою в день первісного її подання до суду,
якщо позивач відповідно до ухвали суду виконає вимоги,  зазначені в ухвалі.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  213,  215 ЦПК України,  суд

вирішив:

У
задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі
до ОСОБА_1 про відшкодування суми переплати відмовити в зв»язку з пропуском
строку позовної давності.

Стягнути
з Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі (р/р
4878,  МФО 306072 КОД
ЕДРПОУ 24618360 в Дзержинському ВОБ № 7806 м.
Кривий Ріг) на користь ВДКУ в Апостолівському районі витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гр.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Дніпропетровської

області через Апостолівський районний суд. Заява про апеляційне оскарження
може бути

подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга
на

рішення може бути подана протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне

оскарження.