АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Плавич
Н.Д.Ісаєвої Н.В., Михайлова В.О.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі судді
Жовтневого районного суду м.  Запоріжжя
ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди ,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 21 лютого 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1  звернувся до Верховного Суду України з
касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21
лютого 2005 року,  якою в прийнятті
позовної заяви ОСОБА_1  до держави
Україна в особі судді Жовтневого районного суду м.  Запоріжжя ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди відмовлено.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1
посилається на порушення судом норм процесуального права,  в зв'язку з чим ставить питання про
скасування ухвали суду.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду ухвали апеляційного суду Запорізької області відсутні,  виходячи з наступного.

Відмовляючи
в прийнятті позовної заяви ОСОБА_1  до
держави Україна в особі судді Жовтневого районного суду м.  Запоріжжя ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди суд посилався на те,  що заявлені
вимоги зводяться до розгляду питання,
пов'язаного з діями (бездіяльністю) судді Жовтневого районного суду м.  Запоріжжя при вирішенні питання про розгляд
позовної заяви,  тобто питання пов'язаного
зі здійсненням правосуддя.

Статтями
126,  129 Конституції України
встановлено,  що судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкоряються лише закону,  вплив на них у будь-який спосіб забороняється
і однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного і касаційного
оскарження рішень суду.

Згідно з
зазначеними положеннями Конституції України рішення суду і відповідно дії або
бездіяльність судді у питаннях здійснення правосуддя ( пов'язані з
підготовкою,  розглядом справ у судових
інстанціях,  постановлениям рішення,  зверненням рішення до виконання тощо) можуть
оскаржуватись у чинному в даний час апеляційному і касаційному порядку,  а не шляхом звернення до іншого суду першої
інстанції з заявами про зобов'язання суддів про вчинення певних процесуальних
дій,  що одночасно порушило

Справа
№33-554/07                                                                   Категорія-39

Головуючий у
першій інстанції-Коваленко А.І. Доповідач - Михайлов В.О.

б і
принцип незалежності суддів,  і заборону
втручатись у вирішення справи незалежним судом.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної Інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
суд постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального
права,  а також відсутні передбачені ч.1
п.2, 3  ст. 342 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування або зміни ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 21 лютого 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.