Справа №2-75/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2007 року                                            Армянський
міський суд

Автономної
Республіки Крим у складі:
головуючого судді  Таран Л.О.,

при секретарі                     Мамаєвій О.В.,

за участю
позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представників
відповідача - ВАТ
«Южстальмонтаж» Матвеєвої С.В.,
Карцевої

Н.А.,

представників
відповідача - відділення
ВД ФСС Балахонової В.Д.,
Халілової

Е.І.,
Аблякімової Е.Р.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі Армянського міського суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Южстальмонтаж» та
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у М.Сімферополі про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом, вказуючи, що її рідний брат ОСОБА_3, працюючи
електрозварювачем ВАТ «Южстальмонтаж», 05.08.2005
року при виконанні виробничого завдання отримав травму, від якої помер 09.08.2005 року. Позивач
вказала, що проживала з братом однією сім'єю, у зв'язку з лікуванням та
похованням брата вона понесла витрати на загальну суму 2643,20 грн. У звязку з
чим позивач просила стягнути вказану суму з відповідача ВАТ «Южстальмонтаж» на
відшкодування матеріальної шкоди, крім того, просила стягнути 5000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, вказуючи, що в результаті нещасного випадку
загинув її рідний брат, у зв'язку з чим вона перенесла та переносить глибокі
моральні страждання. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на
правову допомогу в розмірі 350
грн.

У судовому
засіданні позивач та її представник збільшили розмір позовних вимог, а саме
просять відшкодувати витрати на придбання ліків на сумму 1750,84 грн., послуги
моргу - 80 грн.,
придбання крові - 100 грн.,
придбання одягу для поховання -
368 грн., придбання памятника
та оградки -790 грн., всього на суму 3088,84 грн. Вказані вимоги позивач пред'явила до відповідачів -
ВАТ «Южстальмонтаж» і до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у М.Сімферополі. Також позивач та її представник підтримали позовні
вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Представники
відповідача ВАТ «Южстальмонтаж» позов не визнали, вказуючи, що відшкодування
шкоди повинно здійснюватись на підставі законодавства про страхування від
нещасних випадків на виробництві. Також представники вказали, що позивач не
надала доказів того, що вона проживала з потерпілим однією сім'єю.

2

Представники
відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду позов не визнали, вказавши на
повне відшкодування позивачу витрат на поховання потерпілого, інші витрати не
підлягають відшкодуванню.

Суд, розглядаючи
справу в рамках заявлених вимог і на підставі представлених доказів, вислухавши
позивача та його представника, представників відповідачів, показання свідків,
дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в позові відмовити.

Судом
встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебував у трудових відносинах з ВАТ "Южстальмонтаж", працював
електрозварювачем. 05.08.2005
року в 8-30 год. з
ОСОБА_3 стався нещасний випадок на виробництві, що підтверджується актом
розслідування нещасного випадку від 22.08.2005
року, та актом Н-1 від 23.08.2005
року, за таких обставин: ОСОБА_3 одержав завдання від бригадира ОСОБА_4
зрізати анкерні болти на естакаді сушильних барабанів, таким чином був
допущений в роботі на висоті. Виконуючи вказане завдання, ОСОБА_3 впав з
висоти, внаслідок чого одержав тілесні пошкодження: ушиб головного мозку, перелом
черепа, эпидуральну гематому, відкриту черепно-мозкову травму. 05.08.2005р.
ОСОБА_3 був доставлений до ЦМЛ м.Красноперекопськ, де знаходився на лікуванні,
а 09.08.2005р. від одержаних пошкоджень він помер /а.с.9-18/.

Причинами
нещасного випадку були: допуск працівника до роботи на висоті без попереднього
навчання, невидача наряду-допуску
для роботи на висоті, відсутність інструкції по охороні праці для роботи на
висоті, незастосування засобів індивідуального захисту.

Позивач ОСОБА_1,
08.03.1943 року народження,
є рідною сестрою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про народження
/а.с.26,ІНФОРМАЦІЯ_2, здійснювала поховання потрепілого.

ВАТ
"Южстальмонтаж" згідно страхового свідоцтва від 16.05.2001р.
зареєстрованиний як стахувальник у Відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у М.Сімферополі.

Відповідно до
ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний організувати
поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Судом
встановлено, що відповідач Відділення виконавчої дирекції Фонду постановою від
26.01.2007р. № 25 відшкодував
позивачу витрати на поховання потерпілого та пов'язані з цим ритуальні послуги,
а саме: витрати придбання одягу для поховання в сумі 393 грн.,
виготовлення пам'ятника -
440 грн. та оградки -
350 грн. /а.с.5,6,77/, всього на суму 1183
грн., що відповідає вимогам ст.21 вказаного Закону України, "Порядку
проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку
на виробництві", затвердженого Постановою KM України
від 11.07.2001р. № 826, а також вимогам відповідної Постанови правління Фонду
від 15.08.2001р. № 22.

На підставі
викладеного, в позові до Відділення виконавчої дирекції Фонду про відшкодування
витрат на придбання одягу для поховання, придбання памятника та оградки належить
відмовити у зв'язку з відшкодуванням цих витрат відповідачем. Не підлягають
відшкодуванню витрати у сумі 80
грн., вказані позивачем як послуги моргу, оскільки судом встановлено, що
дану суму

3

позивач внесла в
якості платежу до благодійного фонду медичних працівників /а.с.76/.

Судом також
встановлено, що позивач понесла витрати, пов'язані з лікуванням потерпілого в
травматологічному відділенні ЦМЛ м.Красноперекопськ, де потерпілий знаходився з
05.08.2005р. по 09.08.2005р. Згідно первісної довідки лікарні від 04.11.2005р. /а.с.4/
на лікування потерпілого було витрачено медикаментів на суму 1485,20 грн. Крім, того,
позивач надала квітанцію про придбання крові для потерпілого в сумі 100 грн. /а.с. 76/.

Суд виходить з
того, що стаття 34 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності» стосовно відшкодування витрат на ліки та лікування
застосовується тільки до потерпілих.

Відповідно до
ст.ст. 1,21,28 вказаного
Закону завданнями страхування від нещасного випадку є, зокрема, відшкодування
шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або
відповідної її частини під час виконання трудових обов'язків, надання їм
соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі їх смерті
здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей. Позивач не є
особою, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого,
передбачені ст.33 вказаного Закону.

Крім того, судом
встановлено, що позивач є близьким родичем ОСОБА_3 - його рідною
сестрою, при цьому позивач не довела в суді, що вона була членом його сім'ї.

На підставі
викладеного, витрати позивача, пов'язані з лікуванням потерпілого, не
підлягають відшкодуванню згідно із законодавством про страхування від нещасного
випадку.

Розглядаючи
вимоги про відшкодування моральної шкоди, суди виходить з того, що в даному
випадку правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, а не
законодавством про страхування від нещасного випадку.

Згідно
ст.ст.23,1168 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана
смертю фізичної особи, відшкодовується, зокрема, особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Судом
встановлено, що позивач проживає в сільській місцевості -АДРЕСА_1. З матеріалів
справи слідує, що ОСОБА_3 був зареєстрований за цією адресою з 16.04.2004 року. З показань
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 слідує, що ОСОБА_3 був неодружений, дітей не
мав, у вихідні дні приїжджав до позивачки, допомагав ій по підсобному
господарству. Свідки ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10
показали в суді, що ОСОБА_3 проживав з жінкою в м.Армянськ АР Крим.

Таким чином,
позивач, не надала суду достатніх безперечних доказів, підтверджуючих її
проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю, а саме: спільне проживання, ведення
спільного господарства, наявність загального бюджету, загального побуту,
взаємних прав і обов'язків.

На підставі
викладеного, вимоги про відшкодування моральної шкоди також не підлягають
задоволенню.

Відповідно до
ст. 82 ЦПК
України суд вважає за можливе звільнити позивача від сплати судових витрат в
дохід держави, беручи до уваги її матеріальне і майнове положення, враховуючи,
що вона є пенсіонером.

Керуючись ст.ст.
З, 4, 10, 11, 60, 212,
215 ЦПК України, на підставі ст.23,1168
ЦК     України,     ст.ст. 1,21,28,33,34     Закону     України
«Про

4

загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», суд

ВИРІШИВ :

ОСОБА_1 в позові
до Відкритого акціонерного товариства «Южстальмонтаж» та Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у М.Сімферополі про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди відмовити.

ОСОБА_1
звільнити від сплати на користь держави судового збору та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Армянський міський суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.