Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 2-3936
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня   2007 року Суворовський районний суд міста
Одеси в складі головуючого судді Гудіної Н.І. при секретарі Мельніченко А.О.

розглянув в
відкритому судовому засіданні в місті Одеси справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту приналежності документа на прийняття спадщини, визнання
права власності на спадкове майно

Установив:

Позивач
звернувся с позовом
до ОСОБА_2 про
встановлення факту приналежності документа на прийняття спадщини, визнання
права власності на спадкове майно, мотивуючі свою вимогу тім, що рішенням №
2269 від 26.08.1957 року Інспекція Державного архітектурно-будівельного
контролю міста Одеси дозволила виконання робот ОСОБА_3, котра є її матір'ю, на земельної ділянці АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 також уклала
договір на право забудівлі, виданий на підставі рішення Ленінської райради від
19.07.1957 року № 470 .

В січні
1958 році її мати розпочала будівництво, яке тривало до жовтня 1964 року.

ОСОБА_3 проводила
будівництво згідно з будівельними нормами та у відповідності з діючим
законодавством. На підставі рішення № 983 від 19.09.1964 року виконавчого
комітету Ради депутатів трудящих Ленінського району -домоволодіння по АДРЕСА_2
прийнято в експлуатацію.

Домоволодіння,
яке побудувала ОСОБА_3, знаходиться
на земельної ділянці 595 кв.м, літ. „А", житловою площею 61,7 кв.м,
загальною площею 94,5 кв.м складається з трьох житлових кімнат, коридору,
кухні, санвузла.; літ „Б" - сарай площею 9,3 кв.м.; літ. „В" уборна,
площею 2,0 кв.м;, літ „Г" гараж, площею 33,2 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1
її мати ОСОБА_3 померла, про що, Відділом РАГС Суворовської рай адміністрації
виконкому Одеської міської ради народних депутатів зроблено актовий запис №
729.

З її
батьком мати була розлучена, однак крім мене є ще її сестра ОСОБА_2, котра також
претендує на спадщину, однак вона не зверталася до нотаріальної контори, а вона
в встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з метою
прийняття спадщини. Однак їй відмовлено, на тих підставах, що по-перше - її
мати, після прийому будинку в експлуатацію 19.09.1964 року, не отримала
свідоцтво про право приватної власності на будинок, а по-друге існують
розбіжності в документах в написанні прізвища її матері.

Її мати
- ОСОБА_3, померла.,
однак в деяких документах в написанні її прізвища допущені помилки, а саме:

в свідоцтві   про
одруження в графі громадянка вказано прізвище ОСОБА_4, замість вірного ОСОБА_5.

Крім
того ЇЇ мати перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, актовий запис № 747
від 01.03.1958 року зроблений Міським бюро РАГС. Після вступу у шлюб ЇЇ мати
змінила прізвище ОСОБА_5
на ОСОБА_7.

17.06.1969
року, актовий запис № 86 шлюб між ЇЇ матір'ю та батьком був припинений. Після
розірвання шлюбу мати не змінила своє прізвище та залишилася ОСОБА_7, що
підтверджується копією актового запису про припинення одруження.

Однак у
зв'язку зі своєю несвідомістю та неграмотністю при документуванні ЇЇ матусі та
отриманні нею паспорту вона не надала свідоцтво про одруження, у зв'язку з чим при
її документуванні, її було видано паспорт на дівочу фамілію ОСОБА_5. Після смерті ЇЇ
матері, в органи РАГС було надано її паспорт, на підставі чого і було видано
свідоцтво про смерть на прізвище ОСОБА_5,
хоча потрібно було вказати прізвище ОСОБА_7.

Її мати  була
власником     будинку,  розташованого за адресою: АДРЕСА_2. По
причині своєї неграмотності вона не отримала належним чином свідоцтво про право
власності на будинок. Вона народилася та проживала все своє життя в
вищезазначеному будинку, проводила ремонт, оплачувала комунальні послуги, після
смерті матері, вона її поховала та продовжувала та на сьогоднішній день
проживає у вказаному будинку. Вона своєчасно звернулася до нотаріальної
контори, однак у зв'язку з вищезазначеним їй необхідно звертатися до суду з цим
позовом.

Прийняття
нею спадщини підтверджується рахунками про сплату нею всіх щомісячних
обов'язкових платежів за користування будинком, абонентською книжкою
розрахунків за електроенергію та газопостачання спадкового приміщення,
проведенням його ремонту.

У
відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК
України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи
зазначені обставини, вона вимушена звернутися до суду із заявою про
встановлення факту прийняття спадщини та встановлення факту належності
документу з метою захисту свого права на спадщину майна після смерті її матері.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, що наполягала на задоволенні
позову, думку відповідачки, що не заперечували проти задоволення позову, суд
доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах:

У
судовому засіданні достовірно встановлено, рішенням № 2269 від 26.08.1957 року
Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю міста Одеси дозволила
виконання робот ОСОБА_3, котра
є її матір'ю, на земельної ділянці АДРЕСА_1.(л.с.15)

ОСОБА_3 проводила
будівництво згідно з будівельними нормами та у відповідності з діючим
законодавством. На підставі рішення № 983 від 19.09.1964 року виконавчого
комітету Ради депутатів трудящих Ленінського району -домоволодіння по АДРЕСА_2
прийнято в експлуатацію.( л.с. 16-19)

Домоволодіння,
яке побудувала ОСОБА_3, знаходиться
на земельної ділянці 595 кв.м, літ. „А", житловою площею 61,7 кв.м,
загальною площею 94,5 кв.м складається з трьох житлових кімнат, коридору,
кухні, санвузла.; літ „Б" - сарай площею 9,3 кв.м.; літ. „В" уборна,
площею 2,0 кв.м;, літ „Г" гараж, площею 33,2 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати ОСОБА_3 померла, про що, Відділом РАГС Суворовської рай
адміністрації виконкому Одеської міської ради народних депутатів зроблено
актовий запис № 729.(л.с. 4)

Після   прийому будинку в експлуатацію 19.09.1964
року, ОСОБА_3   не отримала свідоцтво про право
приватної власності на будинок. (л.с.29)

ОСОБА_3, померла., однак в деяких документах в написанні її
прізвища допущені помилки, а саме:

в свідоцтві   про одруження в графі громадянка вказано
прізвище ОСОБА_4,

замість вірного
ОСОБА_5

ОСОБА_3 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, актовий запис № 747 від 01.03.1958 року
зроблений Міським бюро РАГС. Після вступу у шлюб її мати змінила прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_7..(л.с. 8
,9)

17.06.1969
року, актовий запис № 86 шлюб між ОСОБА_3
та ОСОБА_6 був припинений. Після розірвання шлюбу мати не змінила своє
прізвище та залишилася ОСОБА_7, що підтверджується копією актового запису про
припинення одруження.(л.с.11, 12)

Однак у
зв'язку зі своєю несвідомістю та неграмотністю при документуванні ОСОБА_3 та отриманні нею
паспорту вона не надала свідоцтво про одруження, у зв'язку з чим при її
документуванні, її було видано паспорт на дівочу фамілію ОСОБА_5. Після смерті
ОСОБА_3, в органи РАГС було надано її паспорт, на підставі чого і було видано
свідоцтво про смерть на прізвище ОСОБА_5, хоча потрібно було вказати прізвище
ОСОБА_7.(л.с.ІЗ)

Відповідачка
ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона позов визнає, оскільки дійсно
спірний будинок був збудований ОСОБА_3 Позивач постійно проживала з матір'ю ,
доглядала її, тому вона вважає, що після смерті матері вона фактично прийняла
спадщину, та своєчасно звернулася до нотаріальної контори за отриманням
свідоцтва про право власності на спадщину. Однак свідоцтво на право на спадщину
її сестра не отримала у зв'язку з тім, що у написанні фамілії їх матусі є
розбіжності. Однак вона підтверджує, що ОСОБА_5, ОСОБА_3 є одною ї теж самою
особою та їй на праві власності належав спірний будинок по АДРЕСА_2, який
розташований на земельної ділянці 595 кв.м, та складається з літ. „А",
житловою площею 61,7 кв.м, загальною площею 94,5 кв.м з трьох житлових кімнат,
коридору, кухні, санвузла.; літ „Б" - сарай площею 9,3 кв.м.; літ.
„В" уборна, площею 2,0 кв.м;, літ „Г" гараж, площею 33,2 кв.м.

Відповідно до
ст. 1261 ЦК України
позивач   є спадкоємцем першої черги
згідно за законом.

При таких
обставинах суд доходить висновку про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є одною ї теж самою особою та їй належать
документи про право власності на будинок по АДРЕСА_2, який розташований на
земельної ділянці 595 кв.м,   та
складається з літ. „А", житловою площею 61,7 кв.м, загальною площею 94,5
кв.м з трьох житлових кімнат, коридору, кухні, санвузла.; літ „Б" - сарай
площею 9,3 кв.м.; літ. „В" уборна, площею 2,0 кв.м;, літ „Г" гараж,
площею 33,2 кв.м., а позивачка  дійсно
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 й за неї повинно
бути визнане право власності на будинок по АДРЕСА_2, який розташований на
земельної ділянці 595 кв.м,   та складається
з літ. „А", житловою площею 61,7 кв.м, загальною площею 94,5 кв.м з трьох
житлових кімнат, коридору, кухні, санвузла.; літ „Б" - сарай площею 9,3
кв.м.; літ. „В" уборна, площею 2,0 кв.м;, літ „Г" гараж, площею 33,2
кв.м.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
10,11. 169, 209,212, 215-215,218, ЦПК України, ст. 1261,1268,1272 ЦК України, суд , -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про
встановлення факту приналежності документа на прийняття спадщини, визнання
права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт
що, ОСОБА_3 та
ОСОБА_3 є одною ї теж самою особою та їй належать документи про право власності
на будинок по АДРЕСА_2, який розташований на земельної ділянці 595 кв.м,   та складається з літ. „А", житловою
площею 61,7 кв.м, загальною площею 94,5 кв.м з трьох житлових кімнат, коридору,
кухні, санвузла.; літ „Б" - сарай площею 9,3 кв.м.; літ. „В" уборна,
площею 2,0 кв.м;, літ „Г" гараж, площею 33,2 кв.м.,

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на на будинок по АДРЕСА_2, який розташований на
земельної ділянці 595 кв.м,   та
складається з літ. „А", житловою площею 61,7 кв.м, загальною площею 94,5
кв.м з трьох житлових кімнат, коридору, кухні, санвузла.; літ „Б" -сарай
площею 9,3 кв.м.; літ. „В" уборна, площею 2,0 кв.м;, літ „Г" гараж,
площею 33,2 кв.м.,     після смерті  -ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через
суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.