АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  МІСТА КИЄВА
МСП,  вул. Володимирська,  15
Справа №
у 1-ій інстанції - Бондаренко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

З грудня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду

міста
Києва в складі:

головуючого
- судді Карпенко С. О.

суддів                    Котули Л.Г.,  Усика Г.І.,

при
секретарі       Ярошенко С. В.,

з участю,  позивача та його представника - ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві справу

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення
Святошинського районного суду міста Києва від 16 серпня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
та ОСОБА_4, третя особа,  яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
ОСОБА_5, про встановлення конкретного порядку користування житловою
площею ,

встановила:

Рішенням
Святошинського районного суду міста Києва від 16.08.07 року ОСОБА_2 відмовлено
у позові про встановлення конкретного порядку користування квартирою АДРЕСА_1.

У поданій
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  діючи в
інтересах ОСОБА_2,  просить рішення скасувати і направити справу на новий
розгляд.

Зазначає,  судом неповно і неправильно встановлені
обставини,  що мають значення для справи,  порушено норми матеріального і процесуального
права і постановлене рішення,  яке
порушує права позивача як співвласника.

В суді
апеляційної інстанції представник позивача апеляційну скаргу підтримав з
підстав,  наведених у ній,  і просив рішення скасувати з направленням
справи на новий розгляд.

Позивач також
підтримав подану в його інтересах апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Колегія
суддів,  перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги
та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  дійшла висновку,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено,  що ОСОБА_4,
ОСОБА_3 і ОСОБА_2
є співвласниками квартири АДРЕСА_1,
кожному з яких належить по 1/3 її частині.

Право користування
спірною квартирою мають сторони по справі,
ОСОБА_5 (мати ОСОБА_4 і ОСОБА_2),  і неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (діти ОСОБА_4 і ОСОБА_3).

Суд
першої інстанції,  відмовляючи у
позові,  виходив з того,  що у квартирі склався конкретний порядок
користування і площа кімнати,  яку
просить виділити у користування позивач,
не відповідає його частці у спірній квартирі.

Такі висновки
суду є правильними,  враховуючи наступне.

Відповідно до
частини третьої  ст. 358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі,  яка
відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Так як площа
кімнати,  яку просить позивач виділити
йому у користування,  складає 10, 6
кв.м,  що не відповідає частці позивача у
квартирі АДРЕСА_1,  суд правильно
відмовив ОСОБА_2 у задоволенні
позову.

За таких
обставин колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду є законним та обґрунтованим,  постановленим з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
висновки якого доводами апеляційної скарги не спростовані,  тому підстав для скасування рішення немає.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  308,
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  який діє в інтересах
ОСОБА_2,  відхилити.

Рішення
Святошинського районного суду міста Києва від 16 серпня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили до Верховного Суду
України шляхом подання до цього суду касаційної скарги.