У Х В А Л А

Іменем  України

27 квітня 2007 року                                                                                     м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Григор'євої Л.І.,

суддів:

Барсукової В.М.,   Балюка М.І.,

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу жилого будинку дійсним
та визнання права власності на жилий будинок, за касаційною скаргою ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 листопада
2006 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2003 року позивачі звернулися до суду з вказаним
позовом, мотивуючи тим, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить їм на праві власності на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, виданого 21 січня 2003 року Четвертою
Дніпропетровською державною нотаріальною конторою.

Посилалися на те, що 18 жовтня 2002 року видали ОСОБА_5 доручення
на оформлення їх права власності на вказане домоволодіння та на розпорядження
ним. Проте 17 жовтня 2002 року ОСОБА_5 уклала з ОСОБА_3 договір завдатку, за яким ОСОБА_3 зобов'язалася купити спірне
домоволодіння, після чого ОСОБА_3 із сином ОСОБА_4 поселились в жилому будинку  АДРЕСА_1 та продовжують користуватися ним, незважаючи на
відсутність згоди відповідачів.

Просили усунути перешкоди у користуванні вказаним жилим
будинком і виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_3 із домоволодіння та стягнути матеріальні та моральні
збитки.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 заявили зустрічний позов
про визнання договору купівлі-продажу спірного жилого будинку дійсним,
посилаючись на те, що зобов'язання по договору вони виконали, а також визнати
за ними право власності на цей жилий будинок.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду
м.Дніпропетровська від 23 травня 2006 року в позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності в рівних частках на вказане
домоволодіння.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 5050 грн. та на користь ОСОБА_2 суму в
розмірі 5050 грн.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від
20 листопада 2006 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду
м.Дніпропетровська від 23 травня 2006 року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено частково. Постановлено усунути перешкоди в
користуванні та виселити з вказаного домоволодіння ОСОБА_3, ОСОБА_4 без надання іншого жилого
приміщення.

В частині позовних вимог про стягнення збитків та
відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено.

В позові  ОСОБА_3, ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від
20 листопада 2006 року та залишити в силі рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від 23 травня 2006 року.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального
і процесуального права та передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для його
обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись
статтями 331, 332, 337 Цивільного процесуального кодексу України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.М.Барсукова

М.І. Балюк