УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого,
судді   Берзіньш B.C.,

суддів   М'ясоєдової Т.М., Бондарева В.К., при
секретарі    Гончарук В.М., з   участю:
позивача   ОСОБА_1,   представника   відповідача
виконавчого   комітету
Алуштинської міської ради - Галенка В.А., відповідача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника відповідача КП «Управління міського
господарства» -Солодкого Ю.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету Алуштинської міської ради. Комунального
підприємства «Управління міського господарства», приватного підприємця ОСОБА_2,
третя особа - Житлово-будівельний кооператив «Фестивальний» про визнання
незаконним і скасування рішення, договору оренди та відшкодування моральної
шкоди за апеляційними скаргами виконавчого комітету Алуштинської міської ради.
Приватного підприємця ОСОБА_2, Комунального підприємства «Управління міського
господарства» на рішення Алуштинського міського суду АР Крим від 16 березня
2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

7 вересня 2005 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Алуштинської міської ради
про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Алуштинської
міської ради №823 від 12 вересня 2003 року «Про продовження строку дії договору
оренди нежилого приміщення АДРЕСА_1 підприємцю ОСОБА_2» і укладеного на
підставі цього рішення договору оренди нерухомого майна №81 від 1 жовтня 2003
року між КП «Управління міського господарства» та підприємцем ОСОБА_2 та
відшкодування моральної шкоди у розмірі 1600 гривень. До участі у справі у
якості співвідповідачів судом були залучені КП „Управління міського
господарства». ПП ОСОБА_2, а в якості третьої особи - Житлово-будівельний
кооператив «Фестивальний». Позовні вимоги з урахуванням уточнень мотивовані
тим, що позивачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, під якою
розташовані нежилі підвальні приміщення протирадіаційного укриття. Вказаним
рішенням виконкому Алуштинської міської ради продовжено строк договору оренди
зазначених нежилих підвальних приміщень підприємцю ОСОБА_2 для розміщення в них
офісу та складу. На підставі цього рішення 1 жовтня 2003 року між КП
«Управління міського господарства» та підприємцем ОСОБА_2 укладено договір
оренди цих приміщень. Вказаним рішенням та договором оренди порушуються її
права власника на користування квартирою, оскільки в орендованих приміщеннях
зберігаються продукти харчування та алкогольна продукція, режим роботи є
цілодобовим, під її вікнами рано вранці та пізно ввечері проводяться
навантажувально-розвантажувальні роботи. Вважає, що оспорювані рішення
виконкому та договір оренди є незаконними, оскільки виконком відповідно до
закону не наділений правом передавати майно в оренду, такі рішення повинна
приймати міська рада. Відповідно до рішення Конституційного Суду України
підвальні приміщення будинку АДРЕСА_1 є власністю Житлово-будівельного
кооперативу «Фестивальний», а не Алуштинської міської громади, згоди цього
кооперативу та його членів на укладення оспорюваного договору оренди отримано
не було. Моральну шкоду у сумі 1600 грн. просить відшкодувати у зв'язку з тим,
що на протязі тривалого часу вона страждає, не може спокійно відпочивати у
вечірній та ранковий час через

Справа
№22ц-3965/07

сторонні  звуки
та шум, побоюється за своє життя,
здоров'я    та    майно
у    зв'язку    з підвищеною пожежною небезпекою,
можливістю проникнення сторонніх осіб у її житло/*" вимушена тривалий час
направляти скарги у різні установи, збирати різні довідки, витрачати на це свій
час енергію та кошти.

Справа судами розглядалася
неодноразово.

Останнім рішенням Алуштинського міського суду від 16 березня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнано незаконним і скасовано рішення
виконавчого комітету Алуштинської міської ради №823 від 12 вересня 2003 року
«Про продовження строку дії договору оренди нежилого приміщення АДРЕСА_1
підприємцю ОСОБА_2» і укладений на підставі цього рішення між КП «Управління
міського господарства» та підприємцем ОСОБА_2 договір оренди нерухомого майна
№81 від 1 жовтня 2003 року. Стягнуто з виконавчого комітету Алуштинської
міської ради на користь ОСОБА_1 1600 грн. у відшкодування моральної шкоди та
судові витрати у розмірі 17 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду виконавчий
комітет Алуштинської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій ставиться
питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову
ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апеляційна скарга
мотивована тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального і
процесуального права, по неповно з'ясованим обставинам, не враховано, що спірні
приміщення не належать ані ОСОБА_1, ані ЖБК «Фестивальний», оскільки будувалися
за рахунок державних коштів, а тому вони є комунальною власністю і виконком має
право розпоряджатися ними на свій розсуд, помилково застосовані судом рішення
Конституційного суду України від 02.03.2004 року та Закон України «Про
об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» .

ПП ОСОБА_2 не погодившись з рішенням суду також подав апеляційну скаргу, в
якій ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на те,
що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального
права, не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, помилково
застосований судом матеріальний закон, який не підлягає застосуванню.

Також з рішенням суду не погодилося КП «Управління
міського господарства» і подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про
скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову позивачці в
задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення
ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, по не повно
з'ясованим обставинам, що мають значення для справи, неправильно оцінені надані
сторонами докази, не враховано, що ОСОБА_1 не є
належним позивачем по справі, а члени ЖБК «Фестивальний» не фінансували
будівництво спірних приміщень і тому вони не є їх власниками, вважає, що суд
вийшов за межі позовних вимог і помилково застосував закони, які не підлягають
застосуванню при спірних правовідносинах, порушив процесуальні права
зідповідачів при розгляді справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача
ОСОБА_1, тредставника відповідача виконавчого комітету Алуштинської міської
ради - Галенка В.А., идповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, представника іідповідача КП «Управління міського господарства» -
Солодкого Ю.А., дослідивши матеріали :прави, обговоривши доводи апеляційних
скарг відповідачів, судова колегія вважає, що леляційні скарги обгрунтовані і
підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі статтею 303 Цивільного процесуального кодексу
України при розгляді справи в пеляційному порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення суду ершої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої -істанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 місцевий суд виходив
з того, що для ирішення питання щодо належності спірних приміщень необхідно
застосувати аналогію ікону, а саме: рішення Конституційного Суду України від
02.03.2004 року №4-пр та Закон країни «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» і з урахуванням цього суд йшов до висновку, що
спірні приміщення є спільною власністю власників квартир ЖБК Фестивальний» і
передача цих приміщень в оренду порушує права власності членів юперативу. в
тому числі і позивачки.

Таких
висновків місцевий суд дійшов з су ттє вим порушенням норм матерыльного і

процесуального права.      Згідно
вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов'язаний

розглянути справу в межах заявлених
вимог, а стаття 214 наведеного кодексу вимагає визначитись у наявності обставин
(фактів), якими обґрунтовувались вимоги і заперечення. правовідносин,
зумовлених встановленими фактами та правових норм, які регулюють ці
правовідносини.

Наведеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Із матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Алуштинської міської
ради, в якому просила визнати незаконним і скасувати рішення виконкому
Алуштинської міської ради №823 від 12.09.2003 року «Про продовження строку дії
договору оренди нежилого приміщення АДРЕСА_1 підприємцю ОСОБА_2», визнати
незаконним договір оренди нерухомого майна №81 укладений 01.10.2003 року між КП
«Управління міського господарства» м. Алуніти і підприємцем ОСОБА_2 та
відшкодувати моральну шкоду в сумі 1600 грн. (а.с. 2-7).

Ухвалою суду
першої інстанції від 17 листопада 2006 року до участі у справі в якості третіх
осіб, які не заявляють самостійних вимог, були притягнуті КП «Управління
міського господарства», підприємець ОСОБА_2 і Житлово-будівельний кооператив
«Фестивальний» (а.с. 151).

23 лютого 2007
року після проведення судових дебатів суд оголосив перерву в судовому засіданні
до 16 березня 2007 року і в цьому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявила
усне клопотання про притягнення КП «Управління міського господарства» і
підприємця ОСОБА_2 до участі у справі в якості співвідповідачів (а.с. 263).

Вказане
клопотання позивача судом було задоволено і наведені особи притягнуті до участі
у справі в якості співвідповідачів, однак в порушення вимог ст. 76 ЦПК України
юридична особа КП «Управління міського господарства» не була належним чином
повідомлена про розгляд справи 16 березня 2007 року і їй не була надана копія
позовної заяви ОСОБА_1, чим були порушені її права, передбачені ст. 27 ЦПК
України.

Вирішуючи спір,
суд першої інстанції усупереч вимогам ст. 11 чинного ЦПК України вийшов за межі
заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, оскільки позивачка з вимогами щодо
оспорювання права власності на спірні приміщення до суду не зверталася, а
зверталася з вимогами про порушення її права на користування належною їй
квартирою, які по суті місцевим судом розглянуті не були.

При розгляді
суперечки місцевий суд неправильно визначив характер спірних правовідносин і
помилково застосував Закон України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» і рішення Конституційного Суду України від
02.03.2004 року №4-пр, які в даному випадку не підлягають застосуванню, оскільки
спірні правовідносини цими нормативно-правовими актами не регулюються.

Висновок суду
про те, що підвал жилого будинку АДРЕСА_1 є спільною власністю власників
квартир - членів ЖБК «Фестивальний» і тільки вони мають право розпоряджатися
цією власністю необгрунтований і суперечить матеріалам справи.

З наданих
сторонами документів слідує, що вказаний будинок в цілому є власністю
кооперативу, про що Сімферопольським МБРТІ видано відповідне свідоцтво. Після
будівництва цього будинку і прийняття його в експлуатацію в 1988 році ЖБК
«Фестивальний» задовольнив клопотання міської ради і дозволив розміщення в
одній частині підвалу будинку житлово-експлуатаційної контори, а у другій
частині - протирадіаційного укриття.

Будівництво
вбудованих приміщень вказаного будинку і протирадіаційного укриття,
здійснювалось за рахунок капітальних вкладень у відповідності з інструкцією по
фінансуванню і кредитуванню кооперативного житлового будівництва від 13.05.1983
року №39.

Даний факт
підтверджується копією листа начальника ВКБ від 28.10.1986 року №780/11-09,
телеграмою заступника начальника УКБ №5/802, зведеного кошторисного розрахунку
вартості будівництва 80-квартирного жилого будинку (замовлення А-420-1), де
зазначені витрати, що відносяться до ЖБК, витрати на протирадіаційні укриття і
вбудовані приміщення (в яких розташований ЖЕК-2), узгоджені з правлінням ЖБК
«Фестивальний». Третя особа - ЖБК «Фестивальний» не заперечує проти того, що
будівництво вбудованих приміщень було здійснено за рахунок капітальних
вкладень, про що свідчить власноручний підпис голови ЖБК-16.

Рішенням
виконавчого комітету Алуштинської міської ради від 03.10.1998 року №576
затверджений акт державної комісії з прийому ы введення в експлуатацію  80-квартирного

жилого           будинку            з            вбудованим протирадіаційним укриттям
загальною площею

4386    кв.м.,    кошторисною    вартістю
1379,18    тис.    руб.,    побудованого    БУ
тресто «Ялтакурортбуд», замовник - відділ капітального будівництва
Алуштинського міськвиконкому. У склад членів комісії входив також голова ЖБК-16
- Волін Д.Г.

Розпорядженням голови виконавчого комітету від 17.10.1998 року передані на
баланс ЖБК №16 - 80-квартирний жилий будинок балансовою вартістю 1082,58 тис. руб., а КП «ЖЕК-2»
протирадіаційне укриття балансовою вартістю 288,28 тис. руб., площею 913,34
кв.м. На теперішній час згідно акту прийому-передачі протирадіаційне укриття
знаходиться на балансі КП «Управління міського господарства» м. Алушти і є
об'єктом права комунальної власності. Будь-яких особливих умов при
прийомі-передачі не обумовлено. Міська рада і ЖБК не зверталися з проханням про
розміщення в цокольному поверсі будинку протирадіаційних укриття і це питання
не могло бути предметом обговорення, оскільки це приміщення будувалося не за
рахунок коштів членів кооперативу. Необхідність фінансування будівництва
протирадіаційного укриття була викликана недостатньою кількістю грошових коштів
в кооперативі.

Представником ЖБК «Фестивальний» не надано жодного
документу, який би підтверджував факт будівництва будинку в цілому (з спірними
приміщеннями) за рахунок членів кооперативу, тому викладені в судовому рішенні
висновки не обґрунтовані, оскільки документально нічим не підтверджуються.

У відповідності зі ст. 1173 Цивільного кодексу України
шкода, заподіяна фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю
органа місцевого самоврядування підлягає відшкодуванню. Рішення визнається
незаконним у випадку його невідповідності Конституції України, Законам України.
Такий факт судом не встановлений. А обставини, на яких засноване судове рішення
не доведені, тому підстави для відшкодування позивачці моральної шкоди у
розмірі 1600 грн. у зв'язку з порушенням її права власника житла відсутні,
оскільки доказів на підтвердження спричинення їй моральної шкоди на таку суму
не надано, тому висновки суду в цій частині не обгрунтовані.

На підставі викладеного і відповідно до вимог п.3 З, 5 ч. 1 ст. 311 ЦПК
України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд, оскільки справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть
участь у справі, належним чином не повідомлених про час і місце судового
засідання і суд по суті не розглянув вимоги позивача і цей недолік не був і не
міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

З урахуванням наведеного, керуючись пунктом 3, 5 частини 1 статті 311,
статтями 303, 308, 313, 315, 317 Цивільного процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги виконавчого комітету Алуштинської міської ради,
Приватного підприємця ОСОБА_2, Комунального підприємства «Управління міського
господарства» задовольнити частково.

Рішення Алуштинського міського суду АР Крим від 16 березня 2007 року
скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моментуїї проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.