Справа № 2 -о- 6 /07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 січня
2007 року.                       Костянтинівський
міськрайонний суд      Донецької області

в складі:

головуючого -судді                             Соларєвої Т.О.

народних
засідателів                          Ястребова
О.В. Кірілова А.Г.

при секретарі                                      Кльоповій Л.В.

за участю:

заявника                                             ОСОБА_1

представника УПСЗН                        Переверзевої Н.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Константиновка справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - управління праці та соціального захисту населення
Костянтинівської райдержадміністрації, про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_5-

встановив:

01.12.2006 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_5. Посилалась на те, що перебуває з останнім у зареєстрованому шлюбі, проживали разом за адресою: АДРЕСА_1, мають З
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
які проживають з нею і на утримання яких ОСОБА_5 повинен сплачувати аліменти на підставі рішення суду. Зазначала, що з 30.08.2002 року ОСОБА_5
об"явлений у розшук як платник аліментів, до
теперішнього часу його місце перебування не встановлено і вона не має
відомостей про нього. Просила визнати ОСОБА_5 безвісно відсутнім. Необхідність
визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім обґрунтовувала тим, що їй необхідно
вирішити питання про призначення матеріальної допомоги на дітей, оформлення
субсидії та розірвання шлюбу в органах РАЦС.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи заяви, посилалась на ті ж
обставини, що й у заяві. Пояснила, що від спільного проживання з ОСОБА_5  має трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
яких ОСОБА_5 повинен сплачувати аліменти на підставі виконавчого листа. З 1997 року вони припинили спільне проживання, ОСОБА_5
неодноразово оголошувався до розшуку. Останній раз вона бачила ОСОБА_5
18.09.2001
і з того часу не має про нього ніяких відомостей. За час
відсутності ОСОБА_5 у неї народилось двоє дітей від іншого чоловіка. Просила
визнати ОСОБА_5 безвісно відсутнім.

Представник УПСЗН Костянтинівської райдержадміністрації Переверзева Н.В. у
судовому засіданні не заперечувала проти визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи,
допитавши свідків, дослідивши надані докази, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно зі ст.43 ГК України громадянин може бути в судовому порядку визнаний
безвісно відсутнім, якщо протягом одного року в місці його постійного
проживання немає зведень про місце його перебування.

Заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_5 знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26.09.1990, проживали разом за адресою : АДРЕСА_1(а.с. 7,12).

Від спільного проживання мають трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають з нею і на утримання яких ОСОБА_5 повинен сплачувати
аліменти на підставі рішення суду(а.с.
8-10).

У 1997 році ОСОБА_5 виїхав з м. Костянтинівка і відтоді   в місці його постійного проживання відсутні відомості про його місцезнаходження.

Факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_5 в місці його постійного проживання
АДРЕСА_1  протягом  одного року
підтверджується

зібраними у
справі доказами.

Допитані судом свідки ОСОБА_6,   ОСОБА_7 показали, що починаючи з   вересня

2001  року,
тобто більше року, за місцем постійного проживання ОСОБА_5 не бачили, де він

може знаходитися не знають. Зі слів його дружини
ОСОБА_1 їм відомо, що він їй не пише, ніякої

допомоги дітям не надає.

Згідно з повідомленням Костянтинівського РВ МВС України в Донецькій області
від 15.03.06, оголошений
ухвалою Костянтинівського міського суду Донецької області від  16
серпня

2002 року розшук ОСОБА_5 позитивних результатів не дав. Даних
про його місце перебування з

серпня 2002 року
вони не мають. В серпня 2005
року ОСОБА_5 оголошено у міждержавний

розшук(а.с. 20).

Інших близьких
родичів у ОСОБА_5 не має.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити
під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про
їхню заінтересованість в результаті розгляду справи
відсутні, їх показання об"єктивно підтверджуються і не суперечать іншим
зібраним у справі доказам.

Задоволення     заяви ОСОБА_1 має для неї та її дітей
юридичне значення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання
останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної
відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були
одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць- перше
січня наступного року.

Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про ОСОБА_5
були у вересні 2001 року, то
початком його безвісної відсутності слід вважати 1 жовтня 2001
року.

На підставі ст.43 ГК України, керуючись ст.ст. 15, 151, ЗО, 62, 202-203, 248,249 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_1,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_4
в с. Воровського Красноармійського
району Донецької області.

Початком
безвісної відсутності ОСОБА_1
вважати 1 жовтня 2001 року.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.