Справа
№  2-409 2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

«18»
квітня 2007 p.
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого по справі судді
- Шкірам М.І.

при
секретарі - Лебідь  Є.В. за участю
позивачів - ОСОБА_1  ОСОБА_2.,   ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. за участю відповідача - ОСОБА_5. за участю представників -
ОСОБА_6.г ОСОБА_7.,  ОСОБА_8.   та ОСОБА_9, розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5  про визнання частково недійсними свідоцтва про
право спадкування.

Встановив

11.01.2007 р. позивачі звернулися до суду з позовом, в
якому просили визнати частково недійсними свідоцтво про право на спадщину
видане п'ятою державною нотаріальною конторою м. Миколаєва 04.02.2005 року за
реєстровим № 3-22 після смерті ОСОБА_10.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачі вказували, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_10, після смерті якої відкрилась спадщина за законом
на домоволодіння АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_11   після смерті якого відкрилася спадщина на
частину домоволодіння за АДРЕСА_2, яку він фактично прийняв після смерті своєї
матерії - ОСОБА_10, Посилаються, що ОСОБА_5. після смерті своєї матері ОСОБА_10
04.09.2004 року з порушенням вимог законодавства було видано свідоцтво про
право на спадщину за законом в тому числі на 12 частку домоволодіння АДРЕСА_2,
який був переобладнаний (збільшена житлова площа) за життя ОСОБА_11. і в якому
проживала одна їз позивачів ОСОБА_1. Вважають, що ОСОБА_5. включила в спадкове
майно особисте майно ОСОБА_11. Просили визнати свідоцтво про право на спадщину
на підставі ст. 215 ч. З ЦК
України.

Відповідач та її представник позов не визнали посилаючись
на те, що спірне свідоцтво відповідає вимогам діючого законодавства.
Запевняють, що спір виник із-за теперішньої вартості житла.

Представник ОСОБА_7. позов не визнала посилаючись на те,
що заповіту від імені спадкодавця ОСОБА_10 посвідчено не було, а за законом на
час її смерті було два спадкоємця - син померлої

2

ОСОБА_11
та донька - ОСОБА_5.,  які фактично прийняли спадщину.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, давши оцінку поясненням свідків вважає, що позов не підлягає
задоволенню, оскільки відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями
першої черги є в рівних частках діти, подружжя і батьки померлого.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_10
(свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 14.02.1992 p.). Після її смерті
відкрилася спадщина на житловий будинок з усіма прилеглими до нього будівлями
та спорудами по АДРЕСА_2, а також на житловий будинок з усіма прилеглими до
нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, який спадкодавець ОСОБА_10.
заповідала гр. ОСОБА_12 на підставі заповіту посвідченого 12.07.1999 р. за
реєстровим N»
1987.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_11(свідоцтво про смертьНОМЕР_2
від 05.10.2004 р.) після його смерті до державної нотаріальної контори
звернулися чотири спадкоємця -позивачі.

При видачі свідоцтва державний нотаріус перевірив:
родинні стосунки спадкоємця ОСОБА_5.; факт смерті спадкодавця ОСОБА_10; факт
прийняття спадщини ОСОБА_5. після смерті її матері - ОСОБА_10 по будинковій
книзі на житловий будинок по АДРЕСА_1  де
була прописана ОСОБА_5. з 23.03.1978 р. і виписана 15.02.2005 р. та її мати -
ОСОБА_10. - з 14.12.1966 р. і виписана 14.06.1994 р. Тобто на час смерті
спадкодавця її донька - ОСОБА_5. була прописана та проживала разом із нею за
однією адресою. Перевірка зазначеної інформації передбачена вимогами п. 113
«Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»
затвердженої Наказом Мінюста від 07.07.1994 р. за № 152X361.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них
правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами
справи: копіями свідоцтв, рішень, заяв, висновками повідомленням; спадковими
справами; будинкової книгою (а.с. 6-13; 44-50; 51-59).

Відмовляючи в задоволенні позову суд враховував, що при

оформленні спадщини державним нотаріусом були виконані
всі

вимоги ст. ст. 529; 549 ЦК України (1963 p.),
тобто заява була

безумовною та беззастережною і спадкоємці протягом 6
місяців не

оскаржили скасування заяви про прийняття та видачу
свідоцтва

про право на спадщину.                                                                                                    __

Посилання позивачів на те, що порушені вимоги ч. З ст.
1267 ЦК України не мають за собою підстав, оскільки в зазначеній нормі вказано,
що спадкоємці за письмовою угодою між собою можуть змінити розмір частки...

Також посилання позивачів на те, що свідоцтво може бути
визнане недійсним відповідно ч. З ст. 215 ЦК
України не є підставою для задоволення позову, так як вказана норма
передбачає визнання недійсними правочинів, якщо для них не встановлені
спеціальні правила визнання правочинів недійсними, а в даному випадку ці
правовідносини регулюються «Інструкцією про

3

порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої Наказом Мінюста від
07.07.1994 р. за № 152361 та діючого на той час розділу VII
(Спадкове право) ЦК (1963 p.)

Керуючись ст.
ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд
-

Рішив:

В  задоволенні  позову
ОСОБА_1,  ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до  ОСОБА_5  про
визнання частково недійсними свідоцтва про право спадкування -
відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана
протягом десяти днів. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду Миколаївської області через Корабельний районний
суд м. Миколаєва.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,
яка її подала до апеляційного суду Миколаївської області.