Справа №2-174/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22.01.2007
року.                                                                                          м.
Запоріжжя

Комунарський
районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І, при
секретарі Валовій Л.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в
м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_4, Орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації у
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 про примусовий обмін жилого приміщення, суд-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2006
року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. У позовній заяві
вказав, що у 1996 році сторони та треті особи по справі приватизували у спільну
сумісну власність чотирьохкімнатну квартиру за адресою: м. Запоріжжя АДРЕСА_1.
За угодою між п*ятьма співвласниками квартири від 04.09.2002 року у власність
перейшло: ОСОБА_1 та ОСОБА_2. кімната № 8 площею 17,0 м.кв., що складає 17/50
частин квартири і переходить по 17/100 кожному; ОСОБА_3.- кімната № 7,
площею 7,9 м.кв., що складає 4/25 частин квартири, ОСОБА_4 -кімната № 3 площею
10,1 м.кв. та 1/2 частина лоджії площею 1,5 м.кв., загальною площею 11,6 м.кв.,
що складає 6/25 частин квартири; ОСОБА_5 - кімната № 2 площею11,4 м.кв. та 1/2
частина лоджії площею 1,5 м.кв., загальною площею 12 м.кв., що складає 13/50 частин
квартири. Шлюб між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2. розірвано 06.10.2003
року. Подальше проживання у одній кімнаті стало неможливим. Відповідачка
ОСОБА_2. один раз на тиждень приходить переночувати у кімнаті своєї дочки від
першого шлюбу ОСОБА_3., площею
7,9 м.кв., позивач мешкає у кімнаті площею 17,0 м.кв., половина якої на правах
особистої власності належить вдповідачці ОСОБА_2. Таким чином, відповідачи
володіють 16,4 м.кв. житла, а квартплату сплачують лише за 7,9 м.кв. Позивач
володіє половиною кімнати 8,5 м.кв., а сплачує за 17,0 м.кв., а також на
утриманні позивача знаходяться діти - треті особи по справі. На запропонований
позивачем варіант обміну: його переселити у кімнату № 7 площею 7,9 м.кв.,
власником якої є відповідачка ОСОБА_3.,
а її переселити до її матері -відповідачки ОСОБА_2. у кімнату № 8, площею
17,0 м.кв., якою позивач володіє порівну з колишньою дружиною. Просить суд
здійснити пимусовий обмін жилого приміщення: позивача переселити у кімнату № 7
площею 7,9 м.кв., а відповідачку ОСОБА_3. переселити у кімнату № 8 полощею 17,0
м.кв., половиною якої володіє позивач у зазначеній квартирі, а також
зобов*язати КП «ВРЕЖО-11» укласти з позивачем окремий договір житлового найму.

У судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав, у підтвердження яких, надав суду
пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд задовольнити
позов.

Відповідачка
ОСОБА_3. у судове засідання не з*явилася, про час та місце слухання справи була
повідомлена у встановленому законом порядку, надала суду заяву, у якій просить
розглянути справу у її відсутності, так як вона знаходиться за межами України і
не має матеріальної можливості приїхати та з*явитися до суду, протни заявленного   позову   категорично
заперечує.   Просить   суд
у   задоволенні   позову

2

відмовити(а.с.45-47). На підставі
вищенаведеного, керуючись ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути
справу у відсутності відповідачки ОСОБА_3.

Відповідачка
ОСОБА_2. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що на
теперішній час, оскільки відповідачка ОСОБА_3. тимчасово знаходиться у
Вірменіії, вона дійсно за дозвілом останньої тимчасово мешкає у кімнаті площею
7,9 м.кв., яка належить ОСОБА_3. на праві власності. Також суду пояснила, що
вона заперечує проти вимог позивача переселити ОСОБА_3. у належну їй на праві
сумісної з позивачем власності кімнату площею 17,0 м.кв., оскільки відповідачка
ОСОБА_3. є дорослою її дочкою від першого шлюбу та на теперішній час між ними
склалися прохолодні стосунки і вона не має бажання проживати у одній кімнаті з
дорослою дочкою, також запереречує проти переселення у кімнату до неї, тобто
проводити обмін жилими приміщеннями із позивачем, і відповідачка ОСОБА_3., яка
не бажає порушення її прав власника на належну їй на праві власності кімнату.
Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа -
ОСОБА_4 у судовом засіданні
заперечує протии задоволення позовних вимог, суду пояснила, що відповідачка
ОСОБА_3. на запропонований обмін жилими кімнатами не погоджується, бажає
проживати і далі у кімнаті, яка належить їй на праві власності і не бажає
проживати у одній кімнаті з матірью - відповідачкою ОСОБА_4.

Третя особа -
орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації м. Запоріжжя,
який діє у інтересах третьої особи - неповнолітнього ОСОБА_5, у судове
засідання не з*явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи у
відсутності їх представника, рішення винести на розсуд суду. Оскільки позовні
вимоги не стосуються інтересів неповнолітнього ОСОБА_5, суд, керуючись ст. 169
ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності представника
третьої особи.

Вислухавши
пояснення стрін, дослідив матеріали справи, суд вважеє, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно ст.
319 ЦК України
власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ст.
321 ЦК України
право власності є непорушеим. Ніхто не може бути противоправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено:

Відповідно УГОДИ
від о4.09.2002 року, посвідченої державним нотаріусом шостої Запорізької
державної нотаріальної контори Масловець Л.С., реєстровий № НОМЕР_1 у власність

-ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. переходить кімната № 8 площею 17,0 м.кв., що складає 17/50 частин
квартири і переходить по 17/100 кожному;

- ОСОБА_3
переходить кімната № 7 площею 7,9 м.кв., що складає 4/25 частин квартири;

ОСОБА_4 переходить кімната № 3 площею 10,1 кв.м, та 1/2 частина лоджії
площею 1,15 м.кв., загальною площею 11,6 м.кв., що складає 6/25 частин
квартири;

ОСОБА_5
переходить кімната № 2 площею 11,4 м.кв. та 12 частина лоджії, площею 1,5
м.кв., загальною площею 12,0 м.кв., що складає 13/50 частин квартири.

У спільному
користуванні залишається коридор № 1 площею 12,5 м.кв., кладовка № 4 площею 1,0
м.кв.. туалет № 5 площею 1,3 м.кв., ванна № 6 площею 2,9 м.кв., кухня № 9
площею 7,9 м.кв.(ас.5).

Вищезазначена
угода пройшла реєстрацію ОП «ЗМБТІ» від 02.10.2002 року, за реєстровим №
НОМЕР_2 (а.с.6) та видано технічний паспорт (а.с.З) та складено поєтажний план
(а.с.7).

3

Відповідно
довідки ЖЄУ- 43 КП «ВРЕЖО-11» від 09.02.2006 року (а.с.8) у квартирі
зареєстровані усі вищезазначені особи - сторонни
по справі та треті особи.

Відповідно
довідки Жєу-43- КП «ВРЕЖО-11 від 21.12.2006 року (а.с.51) особисті рахунки у
зазначеній квартирі розділені, один із який укладено з відповідачами ОСОБА_2.
та ОСОБА_3. (а.с.52) відповідно з яким нараховуються останнім за 20,7 м.кв.

Відповідно
свідоцтва про розірвання шлюбу останній між сторонами розірвано 30.10.2003
року.

Як вбачається із
пояснень у судовому засіданні відповідачки ОСОБА_2., остання не бажає проживати
з дорослою дочкою у одній кімнаті, заперечую проти переселяння відповідачки
ОСОБА_3. у кімнату площею 17 м.кв., частиною якої вона володіє за письмовою
угодою.

Відповідачка
ОСОБА_3. у наданій суду заяві заперечує проти задоволення позовних вимог, тобто
переселення її у кімнату площею 17 м.кв. до її матері відповідачки ОСОБА_2.

Пояснення
позивача про сплату відповідачами квартплати лише за 7,9 м.кв. жилої площі, у
той час як вони володіють 16,4 м.кв. житла, спростовується поясненнями
відповідачки ОСОБА_2., яка пояснила суду, що саме вона відповідно довіждки ЖЄУ
про розподіл особистих рахунків (а.с.52) сплачує квартплату за жилу площу у
розмірі 20,7 м.кв.

Досліджені у
судовому засіданні докази свідчать про те, що відповідачці ОСОБА_3. на праві
власності належить кімната № 7 у спірній квартирі, якою вона володіє на
підставі нотаріально посвідченої письмової угоди, на обмін жилими приміщеннями
з позивачем ОСОБА_1 відповідачка ОСОБА_3. не погоджується, на що не
погоджується також і відповідачка ОСОБА_2., яка володіє частиною кімнати площею
17 м.кв. на підставі віщезазначеної угоди та заперечує проти вселення до неї
відповідачки ОСОБА_3., а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають,
оскільки право власності на майно відповідно діючому законодавству є
непорушним, власники на свій розсуд володіють та розпоряджаються належним їм
майном і не можуть бути противоправно
позбавлені права на своє майно.

На підставі
вищенаведеного, керуючись ст.ст.319, 321 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про примусовий обмін жилого
приміщення відмовити.

На рішення суду
може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та подання апеляційної
скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.