Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
у першій інстанції  Лугвіщик A.M.
Категорія 23                                                     Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21 червня 2007
року колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста
Севастополя в складі: головуючого      -
Єфімової В.О.

суддів  - Водяхіної
Л.М., Сундукова В.М.,

при секретарі     -
Маткової С.Г. за участю - ОСОБА_2,
ОСОБА_1

та його представника - ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційні скарги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 23
квітня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2005 року Константинов В.А.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі - 3000грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 14 червня 2005 року ним виявлено
пошкодження належного йому ларька, розташованого на ринку «Кольцо», в ларьку були
демонтовані покриття, віконці і частина дверей, які були перенесені ОСОБА_2 в автомайстерню. У
ході справи позивач змінив свої вимоги та просив стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1, що є роботодавцем ОСОБА_2 - 1722грн.

ОСОБА_2
звернувся до суду з зустрічним позовом та просив стягнути матеріальний збиток в
розмірі - 25грн. пов'язаний з демонтажем ларька та моральну шкоду в розмірі -
3000грн. Свої вимоги мотивував тим, що для зберігання ларька позивача він був
розкомплектований, з подальшої передачею деталей власнику.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 23 квітня 2007 року
позов ОСОБА_3
задоволений в повному обсязі, зустрічний позов ОСОБА_2 відхилений.

Не
погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подалі апеляційні скарги, в яких
просять скасувати рішення суду та постановити нове, яким відмовити позивачу у
задоволені його вимог. ОСОБА_2 також просить новим рішенням задовольнити його
позов. Вважають рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду
не відповідають дійсним обставинам справи, а само рішення постановлено з
порушенням норм процесуального права.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Постановляючи  рішення,
суд першої інстанції виходів з того, що діями відповідачів позивачу була
завдана матеріальна шкода, шляхом пошкодження його майна - ларька розташованого
біля ринку «Кольцо». В зв'язку
з чим, завдана шкода повинна бути відшкодована відповідачами.

З такими
висновками суду не може погодитись судова колегія.

Як вбачається
з матеріалів справи та пояснень сторін, ларьок позивача знаходився не на ринку «Кольцо», а біля нього на
звалищу та фактично був знищений не встановленими особами і використовувався як
туалет.

У
відповідно до ст.322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. В супереч вимогам
вищевказаної статті позивач фактично залишив без догляду свій ларьок та не
піклувався про його стан.

З справи
вбачається та не спростовується відповідачами, що дійсно ОСОБА_2 були
демонтовані покриття, віконці і частина дверей ларьку, які були перенесені в
автомайстерню. Однак, демонтовані частини ларьку були повернути позивачу.

При
таких обставинах, судова колегія вважає, що вимоги позивача щодо стягнення
матеріальної шкоди завданої пошкодженням його майна є безпідставними і
необгрунтованими.

Вимоги
відповідача ОСОБА_2 про стягнення з позивача витрат пов'язаних з демонтажем
ларька та стягнення моральної шкоди в розмірі - 3000грн., також підлягають
відхиленню, оскільки демонтаж ларька був проведений ним за власною ініціативою,
згоди чи договору про це з позивачем він не укладав.

Таким
чином, судова колегія вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим,
постановленим при неповному з'ясуванні судом всіх обставин справи, а тому у
відповідності до п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з постановлениям нового рішення
про відмову у задоволені позову ОСОБА_3
та зустрічного позову ОСОБА_2

Керуючись
ст.ст.303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити та апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 23 квітня 2007 року -
скасувати, постановити нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди - відмовити, у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди також - відмовити.

Рішення
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання
законної сили.