Справа № 22-ц-73
2007р.                                  Головуючий
Категорія: відшкодування
шкоди        Доповідач: Овсяннікова АЛ.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня
2007р. судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого        -
Овсяннікової А.І.

суддів                         - Довгаль Г.П.,
Коваленко І.П.

при
секретарі       - Голіковій О.П.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ВАТ «Сімейкінське» на рішення Харківського районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Сімейкінське», ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про
відшкодування шкоди, -

встановила:

УІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Сімейкінське» та третім
особам - ОСОБА_2
та ОСОБА_3- про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року водій ОСОБА_3, керуючи
належним ВАТ «Сімейкінське» автомобілем КАМАЗ-5320 державний номер НОМЕР_1 з причепом
держномер 12-13 ЛУ
порушив правила дорожнього руху і допустив зіткнення з належною йому
автомашиною «Мазда-323» державний
номер НОМЕР_2, чим
причинив машині механічні ушкодження, відновлювальна вартість яких становить
згідно висновку експерта 44,787
грн. 66 коп.

Крім того, особисто йому причинені середньої тяжкості
телесні ушкодження.

Він довгий час знаходився на лікуванні; на цей час визнаний інвалідом II
групи, що обмежує його у працездатності; звузилось коло    його
спілкування;    він    не
може    переносити    фізичні

2

навантаження; знизився об'єм
роботи, що вплинуло на заробітну плату і, відповідно, звільнення частки
робітників.

Крім того, він змушений їздити тільки з водієм.

Винними у ДТП визнані водії
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується постановленим ІНФОРМАЦІЯ_4 року вироком
суду.

Оскільки водій
ОСОБА_2 знаходився у трудових відносинах з ВАТ «Сімейкінське»; автомашина, якою
він керував, а потім передав управління ОСОБА_3 також належить цьому
підприємству, то відповідати згідно вимог ст.1187 ЦК України повинно
саме це підприємство.

Просить стягти з
ВАТ «Сімейкінське» 44.787
грн. на відшкодування матеріальної шкоди і 100 тисяч гривень -
для відшкодування моральної шкоди.

У ІНФОРМАЦІЯ_5 року позивач
доповнив свої вимоги і просив стягти з відповідача 44.787 грн. 66 коп. за пошкодження
автомашини; 2.328 грн. 06 коп. - вартість ліків,
витрачених на лікування; 151.200
грн. - для
відшкодування моральної шкоди, виходячи з висновку психологічної експертизи.

Представники
відповідача позов не визнали. Вважають, що належним відповідачем є ОСОБА_3,
який безпосередньо керував автомашиною і допустив зіткнення з автомашиною
позивача, про що свідчить вирок суду, а тому відповідати повинен тільки він.

Справа
розглянута у відсутності третіх осіб -
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були повідомлені про час розгляду справи (а.с. 103,104).

Рішенням
Харківського районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1
року позов задоволено: з ВАТ «Сімейкінське» на користь ОСОБА_1 стягнуто 44.787 грн. 66 коп. - вартість ремонту
автомашини; 2.328 грн. 06 коп. - затрати на
лікування; 151.200 грн. -по відшкодуванню
моральної шкоди, а всього 198
тис. 315 грн. 72 коп.

Стягнуто з ВАТ
«Сімейкінське» 479 грн.
судового збору в доход держави.

В апеляційній скарзі ВАТ «Сімейкінське» просить рішення суду скасувати і
постановити нове, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову, посилаючись на
те, що по справі порушені норми матеріального та процесуального права; не
притягнуто у якості співвідповідача ОСОБА_3; безпідставно знімались судом їх
питання та не призначались експертизи, що свідчить про заінтересованість судді;
довгий час не видавав їм копію

3

повного
тексту рішення; не обговорено питання про передачу їм пошкодженого автомобіля
позивача; не встановлено причинного зв'язку між інвалідністю позивача та ДТП; неправильно
застосовані вимоги ст.1188 ЦК
України; відповідальність повинен нести ОСОБА_3

Судова колегія, вислухавши суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги вважає, що вона підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні.

При цьому
колегія виходить з наступного.

Вирішуючи питання про відповідальність ВАТ «Сімейкінське»
суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що саме вони повинні
відповідати за причинену шкоду позивачу.

Так, згідно вимог ч.І ст.1172 ЦК
України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Вироком Харківського районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_4 року встановлено, що ОСОБА_2.,
працюючи водієм ВАТ «Сімейкінське» і знаходячись у відрядженні ІНФОРМАЦІЯ_3 року передав
керування ОСОБА_3, достовірно знаючи про відсутність у останнього прав на
керування цим автопоїздом у зв'язку з не проходженням відповідного навчання,
який виїхав на перехрестя на червоне світло світлофора і допустив зіткнення з
автомашиною «Мазда», якою керував позивач.

Винними у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнані і ОСОБА_2 і ОСОБА_3
(а.с. 43-44).

Отже, за таких обставин вважати, що відшкодовувати шкоду повинен ОСОБА_3 - не можна.

Законне і обґрунтоване рішення руду і в частині стягнення з відповідача
матеріальної шкоди у розмірі 44.787
грн. 66 коп. і 2.328 грн. 06 коп.

Розмір такої шкоди підтверджується висновком судової автотоварознавчої
експертизи (а.с. 38-42) та
відповідними довідками (а.с. 13-14).

Що стосується рішення суду у частині відшкодування
моральної шкоди, то судова колегія вважає за необхідне його зменшити.

Відповідно до п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №
4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» від 31 березня 1995 року з
наступними змінами «розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та обсягу страждань

4

(фізичних,
душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації,
час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та
справедливості.

З висновку судово-медичної експертизи вбачається, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав гостру
поєднану важку закриту черепно-мозкову та скелетну травму; забій головного
мозку важкого ступеню з формуванням вогнища забію; розтрощення лобної долі;
довгий час знаходився на лікуванні; на цей час є інвалідом II
групи. При цьому цей злочин є необережним.

Враховуючи ці обставини судова колегія вважає
можливим для відшкодування моральної шкоди стягти з відповідача 10
(десять) тисяч гривень.

Керуючи ст.ст.307 ч.І п.З, 313;
314 ч.2; 316; 317; 319;
325 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ «Сімейкінське» -
задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 року - змінити.

Зменшити розмір відшкодування моральної шкоди з ВАТ «Сімейкінське» на
користь ОСОБА_1 з151 тис. 200 грн. до 10 (десяти) тисяч
гривень.

В іншій частині
рішення суду залишити без зміни.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, однак
може бути оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня проголошення.

Головуючий  - підпис