Справа №2-162
РІШЕННЯ

ІМ*ЯМ УКРАЇНИ

2 квітня 2007 року Ленінський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого                                                 Олещенко
Л.Б.

при секретарі                                                 Настоящої М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

Встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди. В обгронтування позову зазначив, що 18.05.03р.
сталася дорожньо -транспортна пригода, під час якої ОСОБА_2, керуючи
автомобілем " Опель
Астра" , державний НОМЕР_1, скоїв зіткнення з мопедом
"Карпати" яким керував він - позивач. При цьому йому були спричинені
тілесні ушкодження середньої важкості, в
зв*язку з чим він довгий час находився на лікуванні. На призначене йому
лікування витратив, згідно чеків 612,71 гр. Крім того, вимушений був взяти в
борг 3000 грн. які також витратив на своє лікування. В зв*язку з тим, що у
судді в м. Ясиновата, слухалась карна справа за обвинуваченням ОСОБА_2, він,
щоб бути присутнім витратив 569 гр., на проїзд у таксі. Внаслідок ДТП було пошкоджено
належний йому мопед "Карпати" вартість відновлюючого ремонту якого
складає 1093,84 гр. Загальна сума
матеріальної шкоди, завданої йому відповідачем -5275,55 гр., яку він
просить з нього стягнути. Крім того , неправомірними діями відповідача йому
також завдана моральна шкода в розмірі 30000 гр., яка виявляється в спричинені фізичних страждань, в зв*язку з отриманою травмою,
душевних хвилювань, зміні стану життя, погіршенні стосунків на роботі,
погіршенні здоровья.

В судовому засіданні позивач і його представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги,
уточнивши їх. Так, ОСОБА_1 зазначив, що 24.06.03р. отримав від ОСОБА_2- 200
гр., на лікування, тому зменшує розмір позову про відшкодування матеріальної
шкоди на цю суму. В той же час, просив стягнути з відповідача вартість
санаторно - курортної путівки - 1974 гр., в
санаторій "Донбас" м. Слав*янск, де він лікувався в період з 21,11-11.12.06р.,
у зв*язку з травмою, що отримав в ДТП.
Крім того, просив стягнути з відповідача витрати на поїздку до м. Слав*янск
в загальній сумі 32,33 гр., оскільки 24.02.07р. їздив до санаторія за довідкою.
В іншій частині позов повністю підтримує.

Представник
відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав. В обгрунтування своєї позиції
вказав, що ОСОБА_2дійсно був учасником ДТП,
внаслідок якого було травмовано ОСОБА_1. Кримінальна справа, відносно
ОСОБА_2, за цими обставинами, постановою суду закрита. В зв*язку з актом
амністії. Цю постанову вони не оспарюють. Позов не визнає, оскільки позивачу
сплачено у відшкодування шкоди десь 3000 гр, ще до звернення його з позовом до
суду, що підтверджується розписками

2

останього, про
те що він не має до ОСОБА_2 ніяких претензій. Крім того, позивачем не надано
доказів, про придбання ним ліків та необхідність їх призначення; з квитанцій
про сплату послуг за таксі не вбачається що саме ОСОБА_1 ними скористувався
також не надано доказів, що потребував
санаторного лікування в зв*язку з отриманою травмою в ДТП. Просить в позові
відмовити.

Суд заслухавши сторони дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що 18.05.03р. відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Опель Астра" державний
НОМЕР_1 скоїв зіткнення з мопедом "Карпати яким керував позивач ОСОБА_1 При цьому останій отримав тілесні ушкодження
середньої тяжкості.

Згідно висновків
комплексної трасологічної та автотехнічної експертизи водій автомобіля "Опель Астра" держномер
НОМЕР_1 ОСОБА_2 повинен
був діяти відповідно до вимог п. 10.1 п. 10.4 Правил дорожнього руху і при
цьому мав би технічну можливість запобігти ДТП; його дії знаходились в причинному зв*зку з настанням
даного ДТП.

Постановою
Ясиноватского міськрайсуду Донецької області від 7.06.05р. кримінальна справа відносно ОСОБА_2 за ст. 286
ч.1 КК України провадженням закрита внаслідок акту амністії.

Крім того, судом
встановлено, що під час дорожньо - транспортної пригоди, автомобіль "Опель Астра", державний
номер НОМЕР_1 був зареєстрований за ОСОБА_4,
що підтверджується довідкою Управляння державної автоінспекції, та даданої до неї
ксерокопії свідоцтва про реєстрацію автомобіля. Але під час вказаної ДТП, цим автомобілем
керував відповідач ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки
відшкодовується особою, яка на відповідній правової підставі ( право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку. Власником джерела підвищеної
небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснює експлотацію джерела
підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського
відання, оперативного управляння, або з інших підстав (договору оренди,
довіреності тощо.)

Як встановлено,
ОСОБА_2 керував автомобілем під час ДТП,
на відповідній правовій підставі, а саме
довіренності на право керування, що зафіксовано в свідотцтві про
реєстрацію автомобіля " Опель
Астра" держномер НОМЕР_1 на ім*я
ОСОБА_4

Таким чином,
відповідно до вимог закону, саме відповідач є особою відповідальною за
заподіяну позивачу шкоди внаслідок ДТП.

Згідно
матеріалів справи, мопед "Карпати - 2" на якому рухався на момент
пригоди ОСОБА_1, внаслідок зіткнення - було пошкоджено. Факт права власності
позивача на вказаний момент підтверджується наданими суду документами:
-керівництвом по його експлотації, де вказується заводський номер та номер
двигуна, які повністю співпадають з даними встановленими при  безпосередньому огляді цього

3

мопеду
експертом       при     проведені авто товарознавчого дослідження;

талонами на гарантійний ремонт
мопеда, де адреса його власника вказана та, за якою мешкає позивач.

Інші документи
на вказаний засіб законодавством не передбачається. Відповідно до висновків
автотоварознавчого досліджння вартість відновлюючего ремонту мопеда складає
1093,84 гр. Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача. В той же час,
загальна вартість матеріальної шкоди, завданной позивачу пошкодженням його мопеда складає 713,28 гр., яку
суд і вважає можливим стягнути на його користь, виходячи з наступного.
Згідно вказаних висновків, якщо вартість відновлюючего ремонту перевищує дійсну
(ринкову) вартість транспортного засобу, матеріальна шкода приймається рівною
дійсній (ринковій) вартості. Враховуючи, що розмір відновлюючего ремонту
перевищує дійсну (ринкову) вартість мопеду яка складає 713,28 гр., то вказана
сума і підлягає стягненню.

Відповідно до
ст. 60 ЦПК України кожна сторона забов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Проте позивач не
надав суду доказів, які б підтверджували понесені ним витрати на придбання
ліків, оскільки не надано документу про призначення йому таких ліків, хоча суд надавав йому таку
можливість надати відповідні докази. Відносно витрат грошей в розмірі
3000 гр., які позивач брав у борг і витратив також на своє лікування, як він
заявляє, ніяких доказів суду не надано. Не приймає суд також до уваги пояснення
позивача, щодо витрат на поїздки на таксі до суду, бо надані ним квитанції на
загальну суму 569 гр. не містять відомостей, кому саме надавалися ці послуги і
який пункт призначення цих поїздок. Крім того, з пояснень позивача встановлено, що таксі заказував не він, а його
представник, який після цього на таксі заїжджав за ним.

Також суд
вважає, що не підлягають стягненню на користь позивача витрати на санаторно -
курортне лікування в розмірі 1974 гр., оскільки останнім не надано переконливих доказів, що він потребував такого
лікування саме в зв*язку з отриманою травмою при ДТП.

Так, згідно наданої санаторно - курортної книжки діагноз, з яким він прибув
на лікування: ІБС, кордіосклероз. При цьому супровідний діагноз не зазначено,
тому суд не приймає до уваги посилання
позивача на довідку, видану йому санаторієм через три місяця після
проведеного лікування і оформлення санаторної книжки, в якій зазначено вже
супровідний діагноз - травма ноги. Крім того, санаторна книжка не містить
процедур, стосовно супровідного діагнозу, курс лікування направлений саме на
хворобу серця. Відповідно не можуть бути задоволені і вимоги позивача про
відшкодування його витрат на поїздку за вказаною довідкою.

Відповідачем
також не надано суду переконливих доказів про добровільне відшкодування
матеріальної і моральної шкоди позивачу. Факт надання розписок позивачем, датованих 28.05.03р. про відсутність
претензій до відповідача, не може бути

4

підставою для звільнення останнього
від такої відповідальності. Так, позивач заперечує проте того, що при цьому
отримав від відповідача якісь кошти, розписку написав маючи надію, що
відповідач буде йому добровільно надавати матеріальну допомогу, що останій йому
обіцяв. Крім того, вказані розписки містять конкретних сум, які отримав би
позивач. Крім того, в той же день 28.05.03 відповідач ОСОБА_2надав позивачу
розписку в якій забов*язується відшкодувати завдану шкоду. Також посилання
представника відповідача на те, що з позивачем розрахувались 28.05.03р. в
повному обсязі, спростовується розпискою про отримання позивачем від
відповідача 24.06.03р. на лікування 200 гр. і підтверджує пояснення позивача
про обставини написання ним розписок 28.05.03р.

Відповідно до
ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями
відшкодовується особою, яка ії завдала, за наявності ії вини.

Судом достовірно
встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_1 отримав
тілесні ушкодження, а належний йому мопед - механічні, відбулася з вини
відповідача ОСОБА_2.

Враховуючи це,
відповідач повинен відшкодувати позивачу також моральну шкоду.

Відповідно до
ст.23 ЦК України
моральна шкода може полягати у фізичному болі та стражданнях, які зазнала
фізична особа взв*язку каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я; у душевних
стражданнях, які ці особа зазнала у звя*зку з противоправною поведінкою щодо неї у зв*язку із
знищенням чи пошкодженням її майна. При цьому моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової, та не пов*язана з її розміром.

Враховуючи
конкретні обставини справи, характер завданих позивачеві страждань, як
душевних, так і фізичних, а саме спричиненням йому гранулірующей рани передньої
поверхні лівої гомілки, перелому голівки третьої плюскевої кості лівої стопи,
що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що призвело до
фізичного болю, труднощами в пересуванні, погіршенням стану здоров* я, в
вимушеній зміні стану життя, необхідності довготривалого лікування, яке
потребує матеріальних витрат, суд вважає, що користь позивача необхідно
стягнути моральну шкоду в розмірі 2000 гр. тобто задовольнивши його вимоги
частково. При цьому суд виходить з принципу розумності, виваженості і
справедливості.

На підставі ст.
ст. 23,1167,1187 ЦК України,
та керуючись ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування
матеріальної шкоди - 713,28 гр. у відшкодування моральної шкоди -2000 гр., а
всього 2731,28 гр.

5

У позовних вимогах ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6350.60, та моральної шкоди в
розмірі 28000 гр. -відмовити.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Ленінський районний суд м. Донецька шляхом подачі
в 10 -ти денний строк з дня його проголошення , заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього в 20-ти денний строк апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
Украйни.