Справа №
22-ц-833/07р.                                  Головуюча
у 1 інстанції Жосан В.М.
Категорія 5                                                         Доповідач
апеляційного суду Довжук Т.С.
УХВАЛА

19 квітня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого           -
Козаченка В.І.,

суддів:
Лівійського І.В.,  Довжук Т.С,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за участю
представника апелянта ОСОБА_5,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва   від
12 серпня   2005 року за
позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діяла
від імені та за дорученням ОСОБА_4 і ОСОБА_1, про визнання договору
купівлі-продажу жилого будинку дійсним та визнання прававласності, -

ВСТАНОВИЛА:

04 серпня 2005
року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, яка діяла від імені та за
дорученням ОСОБА_4 і ОСОБА_1, про визнання дійсним договору купівлі-продажу
жилого будинку АДРЕСА_1, укладеного між нею та ОСОБА_3 лише у письмовій формі
та про визнання за нею права власності на вказаний будинок.

Позивачка
вказувала, що 21 грудня 2004 року передала відповідачці 10 000 грн. за купівлю
спірного будинку, але договір купівлі-продажу нотаріально відповідачкою не був
оформлений, і вона не може ним розпорядиться.

Посилаючись на
вказане, ОСОБА_2
просила позов задовольнити.

Відповідачка
позов визнала.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2005 року позов
задоволено в повному обсязі.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом його права власності,
недоведеність обставин, на які посилається позивачка, та на незаконність
рішення суду, просить його скасувати та закрити провадження по справі.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

2

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що 21 грудня 2004
року між позивачкою та ОСОБА_3, яка діяла від імені та за дорученням ОСОБА_4 і
ОСОБА_1, у письмовій формі була укладена угода купівлі-продажу жилого будинку
АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 передала відповідачці 10 000 грн. Посилаючись на положення
ст. 655 ЦК України
суд дійшов висновку, що сторони виконали умови договору, а тому його необхідно
визнати дійсним.

Між тим, з таким
висновком суду погодитися не можна, оскільки суд неповно з'ясував всі обставини
справи, вважав встановленими недоведені обставини, невірно застосував норми
матеріального права та порушив норми процесуального права.

Так, розглядаючи
справу у відсутності сторін, суд не визначив, яке саме майно за статусом є
предметом спору та чи могло воно бути об'єктом купівлі-продажу як на час
укладення угоди, так і на час розгляду справи. Не з'ясував суд і кому належав
спірний будинок на момент укладення договору, не витребував у відповідача
правоустановчі документи та не встановив правових підстав передачі цього майна
відповідачці.

З матеріалів
справи вбачається, що власниками спірного будинку по 1/2 частини з 2000 року
були ОСОБА_4, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла (а.с. 27), і її неповнолітній син
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження (а.с. 7-9).

Суд не звернув
належної уваги на ці обставини, не залучив орган опіки та піклування і ОСОБА_1
до участі у справі а, визнавши право власності на спірний будинок за ОСОБА_2,
порушив права ОСОБА_1

Також не звернув
суд увагу і на те, що довіреність на продаж спірного будинку видана ОСОБА_6, а
не ОСОБА_4 і ОСОБА_1, як вказує суд (а.с. 10), та чи отримав він гроші від
продажу цього будинку.

Крім того, суд
розглянув справу з порушенням правил виключної підсудності. Так, даний позов
виник з приводу нерухомого майна та згідно ст. 114 ЦПК України повинен
пред'являтися за місцезнаходженням майна або основної його частини. Як
вбачається з матеріалів справи, спірний будинок знаходиться у Корабельному
районі м. Миколаєва.

Таким чином,
незаконність та необґрунтованість судового рішення є підставою для його
скасування, а вирішення питання про права та обов'язки осіб, які не були
притягнуті до участі в справі, та порушення правил виключної підсудності є
підставою для передачі справи на новий судовий розгляд відповідно до п. 4, п. 6
ст. 311 ЦПК України.

При новому
розгляді справи суду необхідно врахувати вищенаведене, з'ясувати коло суб'єктів
спірних правовідносин, права та обов'язки сторін і в залежності від
встановленого ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись
статями 303, 311, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2005 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до Корабельного районного суду м. Миколаєва.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня її проголошення.