У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І., Барсукової В.М.,

Гуменюка В.І., Косенка В.Й.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) “Баварія-Профіт”,
товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) “Агрофірма “ПродСервіс”
про визнання права власності на плити швидкомонтованої будівлі та зустрічним
позовом ТОВ “Баварія-Профіт” до ОСОБА_1, ТОВ “Агрофірма “Продсервіс” про
визнання права власності на плити швидкомонтованої будівлі, за
касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальність (далі - ТОВ)
банк “Фінанси та кредит” на ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 8 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом
до                          ТОВ
“Баварія-Профіт”, ТОВ “Агрофірма “ПродСервіс” про визнання права власності на
плити швидкомонтованої будівлі, посилаючись на те, що 13 жовтня 2000 року
придбав указане майно в ТОВ “Ведмідь” і залишив його на зберігання на території
бази ТОВ “Агрофірма “ПродСервіс”. Водночас ТОВ “Баварія-Профіт”, вважаючи себе
власником цих плит, оспорює це право в ТОВ “Агрофірма “ПродСервіс” у
господарському суді. Вважаючи, що він набув спірне майно на законних підставах,
ОСОБА_1 просив задовольнити позов.

У травні 2006 року з аналогічними зустрічними вимогами в
суд звернулося ТОВ “Баварія-Профіт”, посилаючись на те, що 30 грудня 2003 року
на законних підставах придбало спірні плити в
ТОВ “Фірма “Градієнт-2” і передало їх у цей же день на відповідальне
зберігання ТОВ “Агрофірма “ПродСервіс”. Вважаючи себе власником майна, просило
повернути його.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 5
вересня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено. У задоволенні зустрічного позову
ТОВ “Баварія-Профіт” відмовлено.

Ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області
від 8 лютого 2007 року ТОВ банк “Фінанси та кредит” відмовлено в поновленні
строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та його апеляційну
скаргу залишено без розгляду .

ТОВ банк “Фінанси та кредит” звернулося до Верховного
Суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу
апеляційного суду й направити справу на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 294 ЦПК України заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення
вказаних строків, залишаються без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою
особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Апеляційна скарга на рішення місцевого суду була подана
ТОВ банк “Фінанси та кредит”, яке не брало участі у справі.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 18
січня 2007 року апеляційну скаргу ТОВ банк “Фінанси та кредит” на рішення
Крюківського районного суду м. Кременчука від 5 вересня 2006 року було залишено
без розгляду й надано строк для усунення її недоліків, а ухвалою цього ж суду
від 26 січня 2007 року підготовчі дії у справі було завершено й розгляд справи
призначено на 8 лютого 2007 року.

Відмовляючи в поновленні строку на апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції та залишаючи апеляційну скаргу без розгляду,
апеляційний суд виходив із того, що скаржником не надано достатньо
доказів на підтвердження того, що оскаржуваним судовим рішенням порушені права
та обов'язки ТОВ банк “Фінанси та кредит”.

Проте такий висновок суду апеляційної інстанції є
передчасним, оскільки вирішення питання про наявність порушення при розгляді
справи законних прав та інтересів особи, яка не була залучена до участі у
справі, можливе при розгляді апеляційної скарги на рішення місцевого суду по
суті, а не при поновленні  строку на
апеляційне оскарження.

Водночас без дослідження та оцінки апеляційного суду
залишилися посилання скаржника на те, що він є заставодержателем спірного
майна, однак його в порушення вимог процесуального закону не було залучено до
участі у справі.

За таких обставин у силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України ухвала суду
апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до цього ж суду
для вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення
місцевого суду та прийняття апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальність
банк “Фінанси та кредит” задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Полтавської області від 8 лютого 2007 року скасувати, а
справу направити в суд апеляційної інстанції для вирішення питання про
поновлення ТОВ банк “Фінанси та кредит” строку на апеляційне оскарження рішення
Крюківського районного суду
м. Кременчука від 5 вересня 2006 року та прийняття апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко