Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Здолбунівського районного суду від                    13 листопада 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 12 лютого 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відкритого
акціонерного товариства (далі-ВАТ) “Волинь-Цемент” про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, посилаючись на те, що працювала у відповідача провідним
спеціалістом з питань праці і зарплати відділу управлінського контролю, наказом
НОМЕР_1 від 23 січня 2006 року її незаконно було звільнено з роботи на підставі
п.1 ст. 40 КЗпП України. Позивачка просила поновити її на роботі, стягнути
середній заробіток за час вимушеного прогулу та 75000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Здолбунівського районного суду від 13 листопада
2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від
12 лютого         2007 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення, визнати наказ про її звільнення незаконним та передати
справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позову, суд виходив із того, що при звільненні позивачки не було
порушено норм трудового законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом            ОСОБА_1 до ВАТ “Волинь-Цемент” про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Здолбунівського районного суду від                    13 листопада 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 12 лютого 2007 року.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін