Справа № 22-4064/07.
Головуючий у 1-й інстанції: Громова
Суддя-доповідач: Мануйлов
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007
року     М.Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області в
складі:

Головуючого:     Приймака В.М.

суддів:    Мануйлова
О.В.

Подліянової Г.С.
при секретарі:     Петровій О.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на
рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 4 жовтня 2007 р. у справі за
позовомОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним
і визнання права власності на жилий будинок „

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2007 р. ОСОБА_1 3вернувся до суду
із вказаним позовом. На обгрунтування позову послався на те,  що в березні 2007 р. уклав з відповідачем
письмовий договір купівлі-продажу жилого будинку,  розташованого за адресою: АДРЕСА_1  згідно якого придбав за 10 000 грн. вказаний
будинок,  що підтверджується розпискою .
З часу передачі грошей відповідачу став проживати у будинку. Оскільки у нього
відсутні гроші на нотаріальне посвідчення договору,  вважає,
що вказаний договір має бути визнаний судом . Відповідач звільнив
помешкання та виїхав з будинку. Тим самим умови договору сторонами виконані.
Відповідач проти нотаріального посвідчення договору не заперечує.
Інвентаризація проданої будівлі та її оцінка не проводились.

Посилаючись на
вказані обставини,  ОСОБА_1 просить суд
визнати за ним право власності на вказаний будинок.

У судовому
засіданні позивач доповнив позов вимогою про визнання договору купівлі-продажу
будинку дійсним.

Рішенням
Запорізького районного суду Запорізької області від 4 жовтня 2007 р. у задоволенні
позову про визнання права власності на будинок відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1,  посилаючись на неповне з'ясування судом обставин,  що мають значення для справи,  просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши обставини справи
та доводи скарги,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.2 ч.1
ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Як встановлено
судом і це вбачається з матеріалів справи (а.с. 6),  3 березня 2007 р.сторони уклали між собою
письмовий договір купівлі-продажу відносно жилого будинку АДРЕСА_1 який
належить відповідачу на праві приватної власності і позивач сплатив за вказаний
об'єкт нерухомості 10 000 грн.

Вказані
обставини сторони підтвердили в судовому засіданні.

Відповідно до
частин 3 і 4 ст.215 ЦПК України рішення суду складається,  зокрема,
з мотивувальної частини із зазначенням встановлених судом обставин і
визначених до них правовідносин; мотивів,
з яких суд вважає встановленою наявність фактів,  якими обгрунтувались вимоги чи
заперечення,  бере до уваги або відхиляє
докази тощо; а також резолютивної частини із зазначенням,  серед іншого,
висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи
частково.

З матеріалів справи (а.
с 25, 37, 41, 42) вбачається,  що
позивач ОСОБА_1,  поряд з іншими вимогами,  заявив позов про визнання договору
купівлі-продажу спірного будинку дійсним і ці вимоги були предметом судового
розгляду.

З матеріалів
справи вбачається,  що рішення районного
суду не відповідає вимогам ст..215 ЦПК України,
зокрема,  суд ом на порушення
вимог ст.215 ЦПК України вказані вимоги позивача не розглянуті і в резолютивній
частині рішення висновки суду по суті позовних вимог не зазначені.

Позивач від вимоги про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним не
відмовлявся і його відмова від позову в цій частині судом у встановленому
законом порядку не прийнята.

Згідно зі ст.657
ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Суд правильно
зазначив в оскаржуваному рішенні,  що на
підставі ч.3 ст.334 ЦК України
нотаріальне посвідчення може бути компенсоване рішенням суду при наявності
умов,  передбачених ч.2 ст.220 ЦК України,  а саме: сторони домовились відносно усіх
поважних умов договору,  що
підтверджується письмовими доказами; відбулося повне виконання договору; одна
із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Суд першої
інстанції,  відмовляючи у задоволенні
позову,  виходив з того,  що вказаних обставин у справі немає.

Разом з
тим,  цей висновок є хибним,  він не узгоджується з матеріалами справи.

Як вбачається з
матеріалів справи,  сторони домовились
між собою про ціну вказаного будинку,
позивач сплатив відповідачу 10 000 грн. за вказаний об'єкт
нерухомості,  а останній виїхав з нього.

Вказані
обставини сторони підтвердили в судовому засіданні.

На обгрунтування
свого висновку районний суд виходив з того,
що відповідач не ухиляється від укладення договору в нотаріальній формі
і сторонам ніщо не перешкоджає нотаріальному посвідченню вказаного правочину.

З письмової
заявиОСОБА_2.,  завіреної 17 грудня 2007
р. секретарем виконкому Миколай- Пільської сільської ради, Запорізького
району,  Запорізької області,  і долученої до матеріалів справи
вбачається,  що розрахунок за житловий
будинок з ним проведено і у нього немає можливості звертатися до нотаріуса.

У відповідності до ст. 220 ЦК
України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони
домовились щодо усіх істотних умов договору,
що підтверджується письмовими доказами,
і відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна

сторонам ухилилася від
його нотаріального посвідчення ,  суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Вищевикладене
свідчить про те,  що сторони домовились
щодо істотних умов договору,  і відбулося
повне його виконання,  але відповідач
ухиляється від його нотаріального посвідчення.

За таких
обставин договір купівлі-продажу спірного житлового будинку АДРЕСА_1 укладений
сторонами 3 березня 2007 р. підлягає визнанню дійсним.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального
права і допущені порушення процесуального права,  то відповідно до ст.309 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.
ст. 220,  334, 657 ЦК України,  ст.ст.307,
309,  313,  314,
314,  316,  317 ЦПК України,  колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 4 жовтня 2007 р. у цій справі
скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту: " Позовні вимогиОСОБА_1
задовольнити.

Визнати дійсним
договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1  укладений між ОСОБА_1і ОСОБА_2 3 березня 2007
року.

Визнати за
ОСОБА_1право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення,
проте,  може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подачі скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.