№ 2-26/2007
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

24 грудня 2007 року
м. Першотравенськ.

Першотравенський міський суд, Дніпропетровської області в складі
головуючого судді          : Зайцева В.В.

при секретарі          : Фадєєвій
Т.Б.

З участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Шапка З.Д.
представника другого відповідача Залогіної Т.С..

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про перерахунок сум
відшкодування шкоди  в зв'язку з
ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства
«Павлоградвугілля» про перерахунок сум відшкодування шкоди здоров'ю, просив суд
стягнути з відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» на свою користь 4259,86 грн. в
рахунок недорахованих щомісячних сум відшкодування шкоди за період з
05.12.1994  року по липень 2000 року, а
також 22,00 грн. в рахунок додаткових витрат на слухання справи в суді.

В ході
слухання справи в суді позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 повністю
підтримали позовні вимоги, просять  позов
задовольнити, оскільки саме такий порядок нарахування та виплат щомісячних був
передбачений діючим законодавством України, а відповідач невірно застосував
законодавство, тому і були зменшені виплати.

Представник
відповідача ВАТ «Павлоградвугілля» позов ОСОБА_2 не визнала, пояснивши, що
позивачу було вірно нарахована одноразова допомога та щомісячні платежі сум
відшкодування шкоди здоров'ю, тому просить суд відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

Представник
другого відповідача - ВВД ФССНВНВ у м. Першотравенську позов також не визнала,
вважає, що відповідачем були вірно нараховані та виплачувались суми
відшкодування шкоди, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позивних
вимог.

Вислухавши
думку сторін і вивчивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Як було
встановлено в ході слухання справи позивач ОСОБА_2 перебував в трудових
відносинах з шахтою «Степова» ВАТ «Павлоградвугілля», працюючи МГВМ VI розряду з
повним робочим днем в шахті. Під час роботи позивач отримав професійне
захворювання. Вперше по даному профзахворюванню був оглянутий на МСЕК 05 грудня
1994 року, коли йому було встановлено утрату 35 відсотків професійної
працездатності з діагнозом пиловий бронхіт, в подальшому при переогляді на МСЕК
13.05.1996 року позивачу було встановлено 60% втрати професійної працездатності.

Після огляду
ОСОБА_2 на МСЕК 05.12.1994 року шахта «Степова» нарахувала позивачу щомісячні
платежі та одноразову допомогу, виходячи із середнього заробітку відповідного
працівника по підприємству.

Починаючи з
05.12.1994 року відповідач шахта «Степова», правонаступником якої є ВАТ
«Павлоградвугілля» проводила виплати щомісячного відшкодування шкоди по своїй
методиці в порушення ст. 11 Закону
України «Про охорону праці», а також п. п. 10; 22 «Правил відшкодування
шкоди завданої ушкодженням здоров'я…» затверджених постановою  КМ України № 472 від 23.06.93 року з
наступними змінами та доповненнями.

Відповідно
до п.22 Правил відшкодування шкоди середньомісячний заробіток для нарахування
розміру відшкодування потерпілому втраченого заробітку /його відповідної частини/
визначається за бажанням потерпілого за 12 або 3 останні повні календарні
місяці роботи, передуючі каліцтву, а при профзахворюванні стійкою втраті
працездатності.

Заробіток у
вказаний період підлягає коригуванню з урахуванням підвищення розміру мінімальної
заробітної платні, тарифних ставок,
посадових окладів працівників підприємств або індексації доходів   відповідно до чинного законодавства.

Відповідно
до абз. 3 п.9 Правил визначений розмір втраченого заробітку або відповідна його
частина залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності
коригуванню в бік зменшення не підлягає.

Оскільки позивач ОСОБА_2 на 01 травня 1992 року не працював на тій поса­ді, працюючи
на якій він отримав професійне захворювання, то середній заробіток для об­числення
та виплат щомісячного відшкодування шкоди позивачу слід було брати на підставі постанови № 276 Кабінету міністрів
України від , згідно якого повинна братися середня заробітна плата по
підприємству та професії позивача за січень-квітень 1992 року включаючи вислугу
років і з неї нараховується щомісячні випла­ти.

Заробіток у
вказаний період підлягає корегуванню з урахуванням підвищення розміру мінімальної заробітної платні, тарифних
ставок, посадових окладів праців­ників підприємств або індексації доходів
відповідно до чинного законодавства.

Згідно даних, наданих суду, які сторонами не оспорюються, заробітна плата
по професії МГВМ 6 розряду по шахті «Степова» де працював позивач ОСОБА_2 складала: січень 1992 року - 0.13697 грн., лютий
1992 року - 0.16453 грн., березень 1992 року -  0.21421 грн., квітень 1992 року - 0.25081
грн..

З цих даних виводимо середній заробіток позивача ОСОБА_2 для нарахуван­ня  щомісячного відшкодування  шкоди
згідно постанови № 276 Кабінету міністрів України на 01 травня 1992 року.

січень 1992 року - 0,13697 грн. х 0.164 = 0.15943 грн.

лютий 1992 року
= 0.16453 грн.

березень 1992 року.
= 0.21421 грн.

квітень 1992 року
= 0.25081 грн.

Таким чином виводимо середній заробіток ОСОБА_2 за 4 місяці 1992 року: (0.15943 + 0.16453 + 0.21421 + 0.25081) : 4
= 0.197245грн..

З 1992 року неодноразово підвищувались тарифні ставки та посадові оклади по
шахті «Степова»  ВАТ
«Павлоградвугілля»

01.07.92. року.- 1.933

01.11.92. року.- 2.977

01.05.93. року.- 1.5

01.06.93. року.- 1.231

01.09.93. року.- 2.898

01.12.93. року.- 3.0

01.07.94. року.- 2.01

01.10.94. року.- 2.0

01.02.95. року.- 3.167

01.06.95. року.- 1.1

01.09.95. року.- 1.364

01.04.96. року.- 2.38

01.07.98. року.- 1.1447

01.09.99. року.- 1.2816

01.08.00. року.- 1.368

Відкоригована  заробітна
плата  на  дату
МСЕК позивача 5.12.1994 року повинна
становити:

0,197245грн.
х1.933х2.977х1.5х1.231х2.898х3х2.01х2 = 73,25 грн..

Відшкодування
шкоди здоров'ю позивачу ОСОБА_2 починаючи
з дати МСЕК 05.12.1994 року з урахуванням 35 % втрати працездатності
повинно було бути по 25,63 грн. щомісячно.

Починаючи з 01 лютого 1995 року щомісячні платежі позивачу повинні були
бути збільшені на відповідний коефіцієнт : 25,63 грн. х 3.167 = 81,17 грн..

Починаючи з 01 червня 1995 року щомісячні платежі  позивачу повинні були бути збільшені на
відповідний коефіцієнт : 81,17 грн. х 1.1 = 89,28 грн..

Починаючи з 01 вересня 1995 року щомісячні платежі позивачу повинні були
бути збільшені на відповідний коефіцієнт : 89,28 грн. х 1.364 = 121,77 грн..

Починаючи з 01 квітня 1996 року щомісячні платежі позивачу повинні були
бути збільшені на відповідний коефіцієнт : 121,77 грн. х 2.38 =  289,81грн.

13 травня  1996 року  МСЕК
при  переогляді  позивача
встановила  йому  60 відсотків
втрати  професійної   працездатності.  Отже
виплати  щомісячного  відшкодування
шкоди  повинні  становити: 289,81 : 35% * 60% = 496,82 грн.

Після квітня 1996 року по вересень 1999 року на підприємствах ВАТ
«Павлоградвугілля» хоча і підвищувались тарифні ставки і посадові оклади, однак
у цьому випа­дку суми відшкодування шкоди позивачу не повинні були змінюватися,
оскільки в ра­зі підвищення на вказані вище коефіцієнти розмір відшкодування
шкоди позивачу ОСОБА_2 в перерахунку на 100 відсотків перевищував середній
заробіток по його професії встановлений на підприємстві тому до липня 2000
року відповідач повинен був виплачувати
щомісячно 496 грн. 82 коп. позивачу в рахунок відшкодування шкоди.

Згідно до п.28 Правил відшкодування шкоди в редакції постанови Кабінету
Міні­стрів України № 1100 від 03 жовтня 1997 року перерахунок розміру
відшкодування шкоди /втраченого заробітку/ проводиться у разі зміни
ступеня втрати професійної працездатності,
підвищенні тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахунко­вих
підприємств, а також заробітної платні відповідно до колдоговору.

Перерахований
або нарахований розмір втраченого заробітку в перерахунку на 100% втрати професійної працездатності не може
бути більш від середньомісячного заробітку
відповідного працівника /після підвищення тарифних ставок /за умови йо­го
роботи протягом повного календарного місяця або в перерахунку на повний кален­дарний
місяць роботи.

Тому суд дійшов висновку, що оскільки позивач ОСОБА_2 звернувся до суду тільки у
січні 2001 року, то і позовні вимоги слід задовольнити в межах строку позовної давності, тобто слід стягнути з
відповідача на користь позивача недопла­чені суми щомісячного відшкодування шкоди за три роки до звернення до
суду, тобто за період часу з 01 січня 1998 року по 31 червня  2000 року( місяців).

Недоплата по щомісячних платежах позивачу ОСОБА_2 за період часу з 01 січня
1998 року по 30 червня 2000 року склала: 14904,60 (496,82 х 30 місяців) - 12852
грн.(фактично виплачено позивачу відповідачем за ці  30 місяців) = 2052,60 грн. яку слід стягнути
відповідача на користь позивача.

Згідно
п.21-1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкоду­вання
шкоди» із змінами і доповненнями від 8 липня і 30 вересня 1994 року серед­ній
заробіток для відшкодування шкоди визначається відповідно до Правил, а якщо
тарифною угодою або колективним договором встановлений більш пільговий порядок
його визначення, застосовується цей порядок.

Таким чином суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача
ОСОБА_2 2052 грн. 60 коп. в рахунок недоплачених щомісячних сум, та 22,00 грн. в рахунок відшкодування додаткових витрат за розгляд справи у
суді.

Іншого порядку на який посилається представник відповідача діючим на час
від­шкодування шкоди позивачу ОСОБА_2 завданої шкоди здоров'ю передбачено не було, тому ці доводи представника відповідача суд
не бере до уваги.

Позивач ОСОБА_2 заявив позовні вимоги тільки по 01 липня 2000 року пере­рахувати
йому щомісячні суми відшкодування шкоди здоров'ю, тому суд розглядає справу в
межах заявлених позивачем позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, ст. 11 Закону
України «Про охорону праці», «Правилами відшкодовування
шкоди...», суд,-

ВИРІШИВ :

Стягнути з
відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_2 в
рахунок не донарахованих та невиплачених щомісячних платежів починаючи з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року 2052
(дві тисячі п'ятдесят дві) гривни 60
коп., а також 22 (двадцять  дві) гривни в
ра­хунок витрат на додаткові витрати, а всього 2074 (дві тисячі сімдесят
чотири ) гривни 60 коп. (2052,60 грн. + 22,00 грн.).

В
задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з
ВАТ «Павлоградвугілля» судовий збір в сумі 5й (п'ятдесят одну) грн. на користь
держави.

Стягнути з
ВАТ «Павлоградвугілля» витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу в сумі 1(одна) гривня 50коп.

Рішення суду
набуває чинності після закінчення десятиденного строку подачі заяви на
апеляційне оскарження.

На рішення
може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області
через Першотравенський міський суд, для цього сторона, яка бажає подати апеляцію
зобов'язана в десятиденний термін подати Першотравенському міському суду заяву
про апеляційне оскарження, якщо після цього протягом двадцяти днів ця особа не
подасть апеляцію, рішення вступає в законну силу.

СУДДЯ :