Справа №2-191/07
01 лютого 2007 року Жовтневий районний суд м.
Харкова у складі: головуючого судді Старостіна В.В., при секретарі
розглянув у відкритому судовому засідання в залі
суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поновлення порушеного права власника та виселення
з домоволодіння та зустрічний позов ОСОБА_2
до ОСОБА_1, 3-ті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, КП „Харківське МіськБТІ"
про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-
ОСОБА_1, позивач за основним позовом, звернувся до суду з вимогами про
поновлення порушеного права власника шляхом виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4 з
будинку АДРЕСА_1 без
надання їм іншого житла.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказує на те, що
12.04.05 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу 44/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1.
Виконав усі умови договору в частині розрахунків з
продавцем, відповідно до умов договору, ОСОБА_1 повинен був вселитися до
квартири в строк до 20.04.05
року. Але у встановлений продавцем термін домоволодіння залишалося зайнятим
ОСОБА_3, ОСОБА_4, які наймали вказане приміщення у ОСОБА_2, як квартиронаймачі,
без паспортної реєстрації за цією адресою, та на вимоги ОСОБА_1 про виселення з
приміщення відповідали відмовою.
Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просить
визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 12.04.05 року між ОСОБА_1
та нею, посвідчений 12.04.05 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5, зареєстрований
під НОМЕР_1, скасувати ОСОБА_1 державну реєстрацію права власності на
домоволодіння АДРЕСА_1.
В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 посилається на те, що на
підставі договору дарування, засвідченого 5-ю
ХДНК м. Харкова, 29.06.02
року за НОМЕР_2, зареєстрованого
КП „Харківське МіськБТІ", 03.12.92
належить 44/100 частин
домоволодіння по АДРЕСА_1.
за сімейними обставинами вимушена була продати належні їй частини
домоволодіння ОСОБА_3 за 3000
доларів США. Для оформлення
договору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_5, та на
прохання ОСОБА_3 була оформлена довіреність на ім'я ОСОБА_6, з правом
розпорядження, користування належним ОСОБА_2 домоволодінням, представляти її
інтереси в органах нотаріату, БТІ, отримувати необхідні документи, їх
підписання, в тому числі договір купівлі-продажу.
Як стало відомо ОСОБА_2 у ОСОБА_3 було недостатньо грошей для купівлі
будинку та оформлення документів, а ОСОБА_6 позичив необхідні кошти ОСОБА_3,
однак право власності на домоволодіння буде оформлено на ОСОБА_3 після
ОСОБА_2 передала ключі від будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, які стали мешкати в будинку, провадити ремонти, а ОСОБА_2 отримала від
ОСОБА_3 гроші за домоволодіння в сумі 3000
Весною 2005 року до ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_6,
який пояснив, що ОСОБА_3 не повертає йому кошти, які він позичив для придбання
домоволодіння, а сам будинок необхідно оформити на іншу особу.
Після вказаних подій був укладений договір купівлі-продажу згаданого
домоволодіння на ім'я ОСОБА_1, засвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5,
зареєстрований за НОМЕР_1.
Під час оформлення договору купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1, та згодом,
ніяких розрахунків ОСОБА_1
з позивачкою не проводив.
ОСОБА_2 твердить про те, що була впевнена, що новим
власником домоволодіння став ОСОБА_3, та при оформленні договору не уявляла про
наслідки договору купівлі-продажу з ОСОБА_1,
та після його оформлення не мала намір отримати прибуток від продажу квартири
на не отримала його. Всі розрахунки за домоволодіння ОСОБА_2 провадила з
ОСОБА_3, який до  теперішнього часу
мешкає в спірному будинку.
В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 пояснила суду,
що неправильне сприяння обставин спричинило невірне її волевиявлення, внаслідок
чого була укладена неправомірна угода. Продати домоволодіння ОСОБА_2 мала намір
лише ОСОБА_3, але ОСОБА_6 ввів її в оману.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 заперечували, вказували на те,
що вони набули права власності ОСОБА_2 на 44/100
частин домоволодіння, виконали всі істотні умови договору купівлі-продажу,
передали гроші ОСОБА_2 і, як власники здійснювали
істотні покращення нерухомого майна, а саме: провели газове опалення, зробили
поточні ремонти. В придбаному приміщенні вони виконують всі обов'язки
власника житла - сплачують
необхідні комунальні платежі, підтримують будинок в належному стані.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, пояснила суду, що 15.03.04 року вона як
технік КП „ХМБТІ" робила вихід для здійснення технічних замірів
домоволодіння АДРЕСА_1 на
замовлення від ОСОБА_2 по довіреності ОСОБА_6, де нею були зроблені відповідні
замирювання технічного стану домоволодіння. Після отриманих дозволів власників
домоволодіння на його переобладнання, ОСОБА_7 внесла їх до технічного паспорту
на будинок, та на замовлення ОСОБА_2 зробила витяг з реєстру на продаж будинку.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що
вона як нотаріус ХМНО, 12.04.05
року засвідчувала договір купівлі-продажу 44/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в їх присутності, та з
дотриманням встановленої процедури. При проведенні розрахунків між сторонами
ОСОБА_5 не була присутня, оскільки це не входить до її функціональних
обов'язків, засвідчив лише добровільність укладання угоди.
Позивач за основним позовом, відповідач за зустрічним, ОСОБА_1 в судові
засідання неодноразово не з'являвся, причини неявки суду не повідомляв, про час
та дату судових засідань був сповіщений належним чином судовими повістками та
оголошенням у газеті ІНФОРМАЦІЯ_1.
За згодою позивача за зустрічним позовом, суд приймає заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів у порядку передбаченим ст. 224 ЦПК України
Вислухав думку учасників судового розгляду, допитав свідків, суд дійшов до
висновку про те, що в позові ОСОБА_1 необхідно відмовити, а зустрічний позов
ОСОБА_2 задовольнити, виходячи з наступного.
України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути визнано судом не дійсним. Істотне значення
має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін.
Відповідно до ст. 216
ЦК України - недійсний
правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути
другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.
Помилка ОСОБА_2 щодо обставин укладання угоди
підтверджується проведеною по справі перевіркою прокуратурою Жовтневого району
м. Харкова на виконання ухвали суду від 01.12.05 року, за фактом
повторного продажу ОСОБА_2 частини домоволодіння АДРЕСА_1, за ознаками складу злочину шахрайства, про що 28.12.05 року винесено
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2,
внаслідок відсутності в її діях складу злочину.
Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що угода
купівлі-продажу 44/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1,
укладена 12.04.05 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, засвідчена приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_5, зареєстрована за НОМЕР_1 є недійсною, бо не відповідає
волевиявленню сторони на її укладання, та сторонами за угодою не виконані всі
істотні умови договору в частині розрахунків за предмет договору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 216, 229 ЦК України, ст.ст. 215,
216, 292, 294 ЦПК України, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про поновлення порушеного права власника та виселення з домоволодіння - ВІДМОВИТИ.
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-ті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, КП „Харківське
МіськБТІ" про визнання договору купівлі-продажу недійсним - ЗАДОВОЛЬНИТИ.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу 44/100 частин
домоволодіння АДРЕСА_1,
укладений 12.04.05 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, засвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5,
зареєстрований за НОМЕР_1.
ОСОБА_1 державну реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_1.
сторони в становище, яке існувало до укладення угоди купівлі-продажу.
Визнати право власності ОСОБА_2 на 44/100
частин домоволодіння АДРЕСА_1.
Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області. Заява про апеляційне
оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження. Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про
перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:

В.В. Старостін