ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
І м е н е м   У к р а ї н и
“27” листопада 2007 року                       Ялтинський міський суд Автономної
у складі: головуючого, судді
представника позивача
яка не заявляє самостійних вимог
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю
Фірма „Ратон”, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог,
Директора товариства з обмеженою відповідальністю Фірма „Ратон” ОСОБА_4,
Виконавчого комітету Ялтинської міської ради, ОСОБА_3про визнання розірвання
договору незаконним за відсутністю підстав для його розірвання, визнання
бездіяльності незаконною, зобов'язання виконати обов'язок в натурі шляхом
допуску до робочого місця та видачі документів, потрібних для випуску автобусу
на лінію, стягнення суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,
Позивач звернувся  до Ялтинського
міського суду Автономної Республіки Крим із зазначеним позовом в порядку
процесуальних вимог цивільного судочинства і просить суд:
-              Визнати
розірвання контракту від 1 жовтня 2006 року незаконним за відсутністю підстав
для його розірвання;
-              Визнати
дії відповідача з невидачі шляхових листів та не випуску автобусу моделі YOUYIZGT 6710 D,
державний номер НОМЕР_1за період з 16 жовтня 2006 року по 30 січня 2007 року
-              Зобов'язати
відповідача виконати дії, спрямовані на допуск ОСОБА_1. до робочого місця  та випуск зазначеного автобусу на лінію
(видача документів, необхідних для випуск автобусу на лінію);
-              Стягнути
з відповідача на користь ОСОБА_1. суму середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу в розмірі 691 гривня 14 копійок.
вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1. уклав з відповідачем трудовий договір
на визначений строк, згідно з договором зобов'язався здійснювати транспортне
обслуговування населення, проте відповідач безпідставно розірвав трудовий
договір, з 16 жовтня 2006 року не видає йому шляхових листів, не випускає
автобус марки YOUYIZGT 6710 D, державний номерНОМЕР_1, на лінію.
та його представник стверджують, що розірвання трудового договору є
неправомірним та порушує трудові права ОСОБА_1., тому такі підлягають
відновленню, зокрема, шляхом стягнення з відповідача суми середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу.
особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3. просила суд позовні вимоги
ОСОБА_1. задовольнити, зазначивши, що вона є власницею автобусу YOUYIZGT 6710 D,
державний номерНОМЕР_1, 29 травня 2006 року уклала з ТОВ Фірма „Ратон” договір
позички, відповідно до якого зазначений транспортний засіб був переданий у
безоплатне користування відповідача.
відповідача проти позову заперечував, наполягаючи на тому, що відповідно до
договору позички ТОВ Фірма „Ратон” має право розпоряджатися на власний розсуд
майном, яке було передано йому у користування, зокрема, вирішувати питання
випуску чи допуску до обслуговування населення громадського транспорту. Не
заперечує, що з позивачем укладався договір, відповідно до якого він
зобов'язався здійснювати транспортне обслуговування населення  у встановленому законом порядку, на маршрутах
та у строки, зазначені ТОВ Фірма „Ратон” у шляхових листах, проте такий в жодному
випадку  не може вважатися трудовим
договором. Задоволення заявлених позовних вимог є також неможливим тому, що на
момент розгляду справи договір позички транспортного засобу YOUYIZGT 6710 D
Виконавчого комітету Ялтинської міської ради, директор ТОВ Фірма „Ратон” у
судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання були
повідомлені належним чином.
які беруть участь у справі, не заявили у суді, що факти, які мають значення для
справи, їм відомі особисто, тому не вирішувалось питання про їх допит в якості
свідків згідно зі ст. 184 ЦПК України.
пояснення сторін, їх представників, третьої особи, яка не заявляє самостійних
вимог, з'ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
жовтня 2006 року ОСОБА_1. і ТОВ Фірма „Ратон” уклали договір, відповідно до
якого відповідач у справі доручив ОСОБА_1., а він зобов'язався  здійснювати транспортне обслуговування  населення по маршрутах, зазначених замовником
на автомобілі YOUYIZGT 6710 D.
Суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі (стаття 11 ЦПК України).
та його представник наполягають на тому, що між сторонами за договором від 1
жовтня 2006 року виниклі трудові правовідносини, оскільки ОСОБА_1. зобов'язався
виконувати роботу, визначену угодою, а відповідач зобов'язався виплачувати
заробітну плату, забезпечувати відповідні умови правці тощо.
цим, суд дійшов протилежного висновку, встановивши, що за своєю природою
укладений договір має цивільно-правову природу і не є трудовим.
відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і
власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи
фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену
цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник
підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична
особа зобов'язується  виплачувати
працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для
виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і
укладаючи договір від 1 жовтня 2006 року, не дійшли згоди стосовно наведених
умов, не визначивши розмір заробітної плати ОСОБА_1., порядку забезпечення умов
вбачається з тексту договору, саме на ОСОБА_1., а не на ТОВ Фірма „Ратон”, був
покладений обов'язок надати автомобіль для обслуговування, обов'язок з
комплектації автомобіля, забезпечення відповідності автомобіля вимогам охорони
праці та екології, державних стандартів, оплати витрат поточного та
капітального ремонту автомобіля, оплати витрат на ПММ та поточне утримання
транспортного засобу, відповідальності за завдану внаслідок експлуатації
джерела підвищеної небезпеки третім особам шкоду та ін.
того, суд зауважує, що будь-яких доказів на підтвердження обставин укладення трудового
договору відповідно до статті 24 КЗпП України сторонами надано не було, більш
того, особи, які беруть участь у справі, визнали, що наказів чи розпоряджень
про зарахування ОСОБА_1. на роботу ТОВ Фірма „Ратон” не видавало, відповідних
записів у трудовій книжці не вчинялось, заходів, що свідчать про допуск до
роботи (інформування про умови праці, ознайомлення з правилами внутрішнього
трудового розпорядку, забезпечення необхідними для роботи засобами,
інструктування працівника з техніки безпеки, протипожежної охорони), не
висновків дійшла  колегія суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду АРК, зазначивши в ухвалі від 17
вересня 2007 року, що умови укладеного між сторонами договору не відповідають
дефініції статті 21 КЗпП України.
умови договору у сукупності суд встановив, що такому притаманні ознаки
юридичної рівності сторін, а не забезпечення гарантій, прав та інтересів
укладений договір є цивільно-правовим договором про надання послуг (стаття 901
ЦК України), і вважати, що відмова ТОВ Фірма „Ратон” допустити до  транспортного обслуговування населення
певного транспортного засобу, який визначений у договорі від 1 жовтня 2006
року, є актом розірвання трудового договору, підстав немає.
чином, у задоволенні позовних вимог про виконання умов трудового договору в
натурі шляхом допуску до робочого місця та випуску автобусу на лінію, а також
про стягнення суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу
позовних вимог про визнання фактів незаконності розірвання контракту від 1
жовтня 2006 року, а також визнання незаконними дій відповідача з невидачі
шляхових листів та не випуску на лінію автобусу, то суд зазначає, що такі
вимоги не підлягають задоволенню також й тому, що не спрямовані на захист
порушених прав, свобод чи інтересів.
позивача та його представника щодо порушення відповідачем умов укладеного
договору неспроможні, оскільки за умовами договору його предметом є лише
транспортне обслуговування на транспортному засобі виконавця послуг ОСОБА_1., а
не на автомобілі ТОВ Фірма „Ратон”. Автобус марки  YOUYIZGT 6710 D, державний номерНОМЕР_1, належав саме відповідачу на
підставі договору позички, укладеному 29 травня 2006 року з ОСОБА_3., отже ТОВ
Фірма „Ратон” як користувач транспортного засобу мало безспірне право
експлуатувати  його на власний розсуд. На
момент розгляду справи зазначений транспортний засіб повернуто власнику у
зв'язку з розірванням договору позички, причому позивачу було запропоновано
виконувати умови договору на іншому транспортному засобі, від чого він
обставини особи, які беруть участь у справі, визнали з підстав статті 61 ч. 1
ОСОБА_1. відмовився виконувати укладений з відповідачем договір транспортного
обслуговування на умовах, визначених цією угодою, ТОВ Фірма „Ратон” правомірно
в односторонньому порядку розірвало договір з підстав п. 3.4.7. Припинення
цивільно-правового зобов'язання внаслідок односторонньої відмови відповідає
вимогам статей 611, 615 ЦК України. При цьому невиконання ОСОБА_1. договору не
може бути виправдано простроченням кредитора, оскільки договір не містить умов
про надання позивачу саме конкретного транспортного засобу, а навпаки
зазначено, що транспортне обслуговування здійснюється на автомобілі, що
належить виконавцю послуг.
Таким чином, розглянувши справу в присутності сторін та їх представників,
повно і всебічно дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд
дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.
про розподіл судових витрат вирішується відповідно до статті 88 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 15, 16, 611, 615, 901 ЦК
України, ст. ст. 21, 24 КЗпП України, ст. 5, 10,
11, 15, 60, 61, 158, 179, 209, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю
Фірма „Ратон”, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог,
Директора товариства з обмеженою відповідальністю Фірма „Ратон” ОСОБА_4,
Виконавчого комітету Ялтинської міської ради, ОСОБА_3про визнання розірвання
договору незаконним за відсутністю підстав для його розірвання, визнання
бездіяльності незаконною, зобов'язання виконати обов'язок в натурі шляхом
допуску до робочого місця та видачі документів, потрібних для випуску автобусу
на лінію, стягнення суми середньої заробітної плати за час вимушеного
прогулу  - відмовити.
з ОСОБА_1в дохід держави суму судового збору в розмірі сімдесят шість гривень
Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний  строк з наступного дня після його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст. ст. 223, 294
ЦПК України.

СУДДЯ -