РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 червня 2007 року                                                                                       м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кляшторного B.C., при секретарі Горовой О.П., з участю позивачки
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у
залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності та визначення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності та
визначення порядку користування квартирою.

В позові зазначають, що відповідач у справі є колишнім
чоловіком ОСОБА_1, з яким вона
перебувала в шлюбі з 1983 року
по 23.06.2005 року.
Від шлюбу мають повнолітнього сина - ОСОБА_3

Під час подружнього життя вони приватизували трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1
на всіх членів сім"ї. Свідоцтво № 1532 про право спільної сумісної власності було видано 11.04.2005 року
квартирно-експлуатаційним відділом на
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Вказана квартира складається з трьох ізольованих кімнат:
площею 17,8 кв.м., яку займає
позивачка ОСОБА_1, площею 16,6 кв.м., яку займає відповідач ОСОБА_2 та кімнати площею 16,4 кв.м., яку займає позивач
ОСОБА_3, кухні та інших підсобних приміщень. Жила площа
квартири складає 50,8
кв.м.

Після розірвання шлюбу між сторонами стали виникати сварки з приводу
користування квартирою та оплати комунальних послуг.

Враховуючи зазначене, позивачка просить суд виділити долі
із спільної сумісної власності,
виділивши кожному із співвласників по 13 частині, визначити порядок користування спірною квартирою, а саме виділити
позиваці ОСОБА_1 кімнату площею 17,8 кв.м., позивачу ОСОБА_3 - кімнату площею 16,4 кв.м., відповідачу ОСОБА_2 -кімнату площею 16,6 кв.м.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, яка представляла
свої інтереси та інтереси свого
сина - позивача ОСОБА_3, позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, зазначені в позові, просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав,
суду заперечень не надав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що обставини, викладені в позові,
відповідають дійсності та підтверджені
документальними   доказами.

Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в
натурі частки із

майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній

сумісній власності, вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної сумісної

власності є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або

рішенням суду.

На підставі наведеного суд вважає, що кожному із
співвласників спірної квартири належить
по 13 частині, крім того суд вважає можливим виділити позивачці ОСОБА_1 кімнату площею 17,8 кв.м., позивачу ОСОБА_3 -
кімнату площею 16,4
кв.м., відповідачу ОСОБА_2 - кімнату площею 16,6 кв.м., кухню та підсобні приміщення залишити в загальному користуванні.

Керуючись ст.ст. 364, 370 ЦК України, ст.ст. 4, 48 Закону України "Про власність", ст.ст. 10,
11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_3
задовольнити.

Визначити розмір часток у праві загальної сумісною
власності в розмірі по 13 частині квартири
АДРЕСА_1
кожному із співвласників.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності за кожним на 13 частину квартири
АДРЕСА_1.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши:

ОСОБА_1 -
кімнату площею 17,8
кв.м.;

ОСОБА_3 -
кімнату площею 16,4 кв.м.;

ОСОБА_2-
кімнату площею 16,6
кв.м.

Кухню, коридор, туалет та ванну кімнату залишити в
загальному користуванні співвласників.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Запорізької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.