У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши 3 травня      2007 року
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської
області від 4 грудня 2006 року та Апеляційного суду Харківської області від 12
лютого  2007 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Вовчанського
районного нотаріального округу ОСОБА_4 - про визнання недійсним договору
купівлі-продажу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, під час якого до будинку
було добудовано кухню, побудовано сарай і підвал, добудовано і перебудовано
будинок.

У червні 2006 року їй стало відомо, що відповідач  продав ½
частину
будинку.

У зв'язку з тим, що під час шлюбу вартість будинку  значно збільшилася за рахунок трудових і
грошових затрат обох подружжів, вважає будинок спільною сумісною власністю.
Оскільки власність було відчужено без її згоди, просила її позов задовольнити.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області
від 4 грудня 2006 року в задоволенні позову відмовлено; визнано дійсним договір
купівлі-продажу ½ частини жилого будинку
з надвірними спорудами.

Рішенням
Апеляційного суду Харківської області від 12 лютого  2007 року вказане рішення суду першої
інстанції змінено, застосовано до спірних правовідносин ст. ст. 23, 24, 29 КпШС
України, в іншій частині рішення залишено без змін.

У обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1
посилається на нез'ясування обставин, які мають значення для вирішення
справи, невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального
права  та ставить питання про скасування
судових рішень і ухвалення нового рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні
позову,  суд першої інстанції та
апеляційний суд, погоджуючись з ним по суті, виходили з того, що спірний
будинок було придбано відповідачем до укладення шлюбу з позивачкою, на час
продажу ½ частини будинку позивачка з відповідачем майже 8 років в
шлюбі не перебувала, а тому її згоди на укладення відповідачем зазначеного
договору законодавством не передбачено.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив з того, що до спірних правовідносин
необхідно застосувати положення КпШС України.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Вовчанського районного нотаріального округу ОСОБА_4 -
про визнання недійсним договору купівлі-продажу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 4 грудня
2006 року та Апеляційного суду Харківської області від 12 лютого  2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема