Справа №
Головуючий у 1 -й інстанції - Вовк С.В.
Доповідач - Заришняк Г.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного   суду
міста Києва в складі:

Головуючого   - Заришняк Г.М.

Суддів
-Шиманського В.Й., Столбун В.І.,

При секретарі
-   Ліліцькому Р.В.

Розглянула у
відкритому судовому засідані в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м.Києва від
06 липня 2007 р. в справі
за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний
банк України" про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2007
року ОСОБА_2 звернувся
в суд з позовом до відповідача, про поновлення на роботі та стягнення заробітку
за час вимушеного прогулу. Зазначав, що 23.04.2003 року його було призначено
першим заступником голови правління ВАТ „Державний ощадний банк України".
На засіданні наглядової ради ВАТ „Ощадбанк", яке відбулось 19.03.2007
року, було прийнято рішення про його звільнення із займаної посади з 19.03.2007
року за одноразове грубе порушення посадових обов'язків по п.1 ст. 41 КЗпП
України, а саме: за вчинення одноразового грубого порушення посадових
обов'язків у вигляді ненадання документів перевіряючим, що є по суті протидією
перевірці, призначеної на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від
01.03.2007 року №70-р.

Вважав таке
звільнення незаконним і просив поновити його на посаді першого заступника
голови правління ВАТ „Державний ощадний банк України" та стягнути з
відповідача на його користь заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 62538
грн.05 коп.

Під час розгляду
справи позивачем збільшено розмір заробітку за час вимушеного прогулу, який
підлягає стягненню з відповідача на його користь, до 305 808 грн.06 коп.

Рішенням
Печерського районного суду м.Києва від 06 липня 2007 р. в позові
відмовлено.

В апеляційній
скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове
про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що суд неповно з»ясував
обставини справи, а зібраним доказам не дав належної оцінки та ухвалив рішення,
що суперечить вимогам матеріального й процесуального закону.

В суді апеляційної
інстанції позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав та
доводів, приведених в ній.

Представники
відповідача проти апеляційної скарги заперечували, вважаючи рішення районного
суду законними.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і
обгрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає    задоволенню з наступних
підстав.

2

Судом
встановлено, що наказом ВАТ „Державний ощадний банк України" від
05.05.2003 року на підставі рішення Наглядової ради ВАТ „Ощадбанк" від
23.04.2003 року №1 ОСОБА_2 був призначений на посаду першого заступника голови
правління ВАТ „Ощадбанк" з 05.05.2003 року з посадовим окладом 1700 грн.
на місяць.

На засіданні
наглядової ради ВАТ „Державний ощадний банк України" від 16.03.2007 року -
19.03.2007 року прийнято рішення про звільнення з роботи першого заступника
голови правління ВАТ „Ощадбанк"ОСОБА_2 за п.1 ст.41
КЗпП України за одноразове грубе порушення посадових обов'язків у вигляді
ненадання документів перевіряючим, що є протидією перевірці, призначеної згідно
розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року №70-р з 19.03.2007
року

На підставі
цього рішення наказом ВАТ „Державний ощадний банк України" від 19.03.2007
року за №186-к було звільнено позивача з роботи з 19.03.2007 року за одноразове
грубе порушення трудових обов'язків за п.1 ст.41 КЗпП України.

Відмовляючи в
задоволенні позовуОСОБА_2
про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,
суд виходив з того, що звільнення позивача було проведено з дотриманням вимог
чинного трудового законодавства. Проте з такими висновками суду погодитися не
можна.

Відповідно до
п.1 ст. 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу,
трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можу бути
розірваний також у випадках: одноразового грубого порушення трудових обов'язків
керівником підприємства, установи, організації, його заступниками, головним
бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також
службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким
присвоєно персональні звання, і службовими особами державної
контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами.

З матеріалів
справи вбачається, що згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від
01.03.2007 року № 70-р здійснювалася перевірка фінансово-господарської
діяльності ВАТ „Ощадбанк» за період 2005 - 2006 p.p., строки
проведення якої були визначені наказом Міністерства фінансів України від
02.03.2007 року №298   до 30.03.2007
року.

В рамках
вказаної перевірки до ВАТ „Ощадбанк" надійшов запит Міністерства фінансів
України від 03.03.2007 року за №31-24010-03-2-16/436 про надання робочій групі
з перевірки Товариства в термін до 12 год.
05.03.2007 р. ряд документів
та інформації.

Як видно з
журналу реєстрації вхідної кореспонденції, отриманої відповідачем по пошті,
Головою Правління ВАТ «Ощадбанк» виконання даного запиту позивачу не
доручалося, а було адресовано іншому першому заступнику голови правління
Пишному А.Г. та деяким працівникам банку.

Першим
заступником голови правління ВАТ «Ощадбанк» Пишним А.Г. вчинено резолюцію щодо
вказаного запиту, відповідно до якої позивача ОСОБА_2 зазначено
виконавцем п»ятого пункту запиту.

Представниками
відповідача не надано суду доказів у підтвердження того, що позивач, як перший
заступник голови правління, в силу своїх посадових обов»язків або наказу голови
правління банку про розподіл повноважень між заступниками голови правління зобов»язаний був виконувати
вказівки іншого першого заступника голови правління.

3

В подальшому
Міністерством фінансів України неодноразово: 06.03.2007р. та 07.03.2007р.
направлялися відповідачеві нагадування щодо необхідності виконання запиту від
03.03.2007 р. та встановлювалися нові строки для цього. Виконання даних листів
Головою Правління ВАТ позивачеві також не доручалося.

Будучи допитаним
як свідок, ОСОБА_2
пояснив, що запит Міністерства фінансів України від 03.03.2007 р. разом з резолюцією
щодо виконання він не одержував, а з 11.03.2007 р. по 16.03.2007 р. знаходився
у відрядженні, повернувшись з якого був запрошений на засідання Наглядової ради
ВАТ «.Ощадбанк», яка прийняла рішення про його звільнення.

Показаннями
свідка ОСОБА_4, яка була помічником позивача, підтверджується, що запит
Міністерства фінансів України від 03.03.2007 року за №31-24010-03-2-16/436
разом з резолюцією про виконання позивачем пункту 5 запиту вона отримала лише
07.03.2007 р. в кінці
робочого дні. Оскільки цього дня ОСОБА_2 уже був відсутнім на робочому місці, вона не мала
можливості передати йому запит. Наступні дні були вихідними, після чого позивач
знаходився у відрядженні, з якого повернувся в день, на який було призначено
засідання наглядової ради.

Колегія суддів
вважає зазначені показання свідків переконливими, оскільки вони узгоджуються
між собою та підтверджуються сукупністю інших зібраних по справі доказів.

Представниками
відповідача не надано суду письмових доказів про одержання ОСОБА_4 або ОСОБА_2 зазначеного
запиту не 07.03.2007 p.,
а 03.03.2007р.

Посилання
представників відповідача на службові записки начальника відділу діловодства
Зіміної Т.В. та провідного спеціаліста цього відділу Лук"янець Н.М. про
вручення ОСОБА_4 запиту та резолюції до нього саме 03.03.2007 р. не можуть бути
покладеними в основу судового рішення, оскільки резолюція щодо запиту не
містить даних про вручення зазначеним в ній виконавцям, зокрема, ОСОБА_2 чи його
помічникові.

Окрім того,
вказані особи є працівниками ВАТ «Ощадбанк», й свої службові записки складали в
період розгляду даного спору в суді.

За таких
обставин, висновок суду про те, що в діях позивача був склад дисциплінарного
проступку у вигляді ненадання документів робочій групі, що призвело до
неефективного використання робочого часу цієї групи, є помилковим. З огляду на
викладене, колегія суддів вважає
звільнення ОСОБА_2
з роботи на підставі п.1ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення
посадових обов»язків незаконним, а тому позивач підлягає поновленню на посаді
першого заступника голови правління Відкритого акціонерного товариства
„Державний ощадний банк України" з 19.03.2007 р. з виплатою середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Оскільки
висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно довідки
ВАТ «Ощадбанк» середній заробіток ОСОБА_2,
виходячи із останніх двох місяців перед звільненням, становить 69 121 грн.

Середньоденна
заробітна плата складає   3291 грн. 48
коп. (138 242 ;42) Таким чином,    з ВАТ
«Ощадбанк» на користь позивача   підлягає
стягненню заробітна плата за час вимушеного прогулу  з 19.03.2007 р. по 15.10.2007 p., тобто за 6
місяців 21 день, що становить 483 865 грн.08 коп.

Разом з тим, зі
справи вбачається, що ОСОБА_2
в період вимушеного прогулу працює за місцем нової роботи - у ТОВ «Тройка
Діалог Україна» з 09 липня 2007 р. по

4

даний час і за цей період отримав заробітну плату на
загальну суму 213 772 грн.11 коп., тому розмір оплати за час вимушеного прогулу
підлягає зменшенню на одержану суму заробітної плати за новим місцем роботи.

Відповідно до
вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню
судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду судової справи в сумі 15 грн.

Керуючись п.1
ст.41, 235 КЗпП України, ст.ст.303, 307, 309, 316, 88 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Печерського районного суду м.Києва від 06 липня 2007 р. скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2
на посаді першого заступника голови правління Відкритого акціонерного
товариства „Державний ощадний банк України" з 19.03.2007 р.

Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 483 865
грн.08 коп.

Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" в
дохід держави судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 15 грн.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги