АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21
грудня 2006 року                                                                    м.
Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М. М.

Самчука П.П.,  Ніколайчука М. Є.

при секретарі Степчук І.В.

з участю:
Кирилюк Л.А.

розглянула
у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Старокостянтинівського районного суду від 26 вересня 2006 року цивільну справу
№ 22ц-2168 за позовом ЗАТ комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення 2932 грн. 87 коп. та розірвання кредитного договору,  за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ЗАТ
комерційний банк „ПриватБанк" про визнання недійсним кредитного договору.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення Кирилюк
Л.А.,  ознайомившись з доводами
апеляційної скарги,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів

установила:

Звертаючись
в суд з позовом до ОСОБА_1. ,  ЗАТ
комерційний банк „ПриватБанк" зазначав,
що згідно кредитного договору № HMSWRK03761873 від 29 вересня
2004 р. банк надав відповідачу кредит на придбання телевізора LG
Flatron 21 Q66KF
в сумі 1440 грн. з терміном погашення до 28.09.2006р. Проте відповідачем
були порушені умови кредитного договору щодо своєчасної сплати суми
кредиту,  процентів та комісії.

Тому
позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1.
заборгованість в розмірі 2932 грн. 8/ коп.3а договором кредиту та
розірвати кредитний договір № HMSWRK03761873
від 29 вересня 2004 р.

ОСОБА_1
звернувся із зустрічним позовом до ЗАТ комерційний банк „Приватбанк" в якому
просив суд визнати недійсним кредитний договір № HMSWRK03761873 від 29 вересня
2004 р. В обґрунтування
вказував,  що кредитний договір ним був
укладений під психічним тиском з боку
ОСОБА_2

2

. та ОСОБА_3  телевізор за кредитним договором він не
отримував. Недійсність кредитного договору підтверджується і тим,  що банк,
перераховуючи кошти на рахунок ОСОБА_2
за ніби-то придбаний телевізор,
не витребував документ про отримання Захаровичем товару та не виконано
п.1.3 договору щодо застави товару.

Рішенням
Старокостянтинівського районного суду від 26 вересня 2006 року позов ЗАТ
комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1.
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1.
на користь ЗАТ комерційний банк „Приватбанк" 2932 грн. 87
коп.3аборгованості за кредитним договором,
81 грн. сплачених судових витрат. Розірвано кредитний договір № HMSWRK03761873 укладений між
ОСОБА_1.  та ЗАТ комерційний банк
„ГІриватБанк" 29 вересня 2004 р.

В
задоволенні позову ОСОБА_1.  до ЗАТ
комерційний банк „ГІриватБанк" про визнання недійсним кредитного договору
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 з рішенням суду незгідний,  просить його скасувати,  а справу направити на новий розгляд.
Зазначається,  що рішення суду
постановлено з порушенням вимог  ст.  ст.
10,  60,  61,
212,  213 ЦПЇС України,  висновки суду не відповідають обставинам
справи. Не взято до уваги,  що кредитний
договір є недійсним,  оскільки був
укладений під психічним тиском та не на придбання телевізора,  як в ньому зазначено.

В судове
засідання ОСОБА_1 не з'явився,  про час
та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник
ЗАТ комерційний банк „ГІриватБанк" апеляційну скаргу не визнав,  рішення суду вважає законним та
обгрунтованим.

Суд
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних мотивів.

Судом
встановлено,  що 29 вересня 2004 року між
ЗАТ комерційний банк „ГІриватБанк" та ОСОБА_1.  був укладений кредитний договір № HMSWRK03761873,  згідно якого банком відповідачу надано кредит
для придбання телевізора LG Flatron 21 Q66KF в сумі 1440 грн. з терміном погашення до 28.09.2006 р. (
а.с.  7-8).

Станом
на 5 вересня 2006 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1.  за кредитним договором становить 2932 грн. 87
коп.(а.с. 50).

Пунктом
2.2.7 кредитного договору від 28.09.2006р. передбачено,  що позичальник зобов'язується погасити
заборгованість по кредиту в повній сумі,
сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки,  комісію й неустойку (штраф,  пеню) не пізніше дати,  зазначеної в повідомленні банку,  передбаченого п.п. 2.З.1.,  2.3.2. даного договору.

Таким
чином,  давши належну оцінку зібраним по
справі доказам,  суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про неналежне виконання ОСОБА_1.  умов кредитного договору № HMSWRK03761873 від 29 вересня
2004 р. і обґрунтовано розірвав кредитний договір та відмовив у задоволенні
зустрічного позову.

Постановления рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права є підставою,  згідно
ст.  308 ЦПК України,  для відхилення апеляційної скарги.

Доводи
апеляційної скарги спростовуються копіями кредитного договору № HMSWRK03761873
від 29 вересня 2004 р. (а.с. 7-8),  договору
купівлі-продажу № 4/09 від 20.09.2004 р. (а.с.
33),  акту прийому-передачі товару
від 20.09.2004 р. (а.с.  34),  договору застави рухомого майна від
20.09.2004 р (а.с.  35-36).

з

Крім
того,  ОСОБА_1.  не надано суду доказів вчинення правочину під
впливом психічного тиску.

Інші
підстави,  в межах доводів апеляційної
скарги,  для скасування рішення суду
відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313,  314,  315,
319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Старокостянтинівського районного суду від 26 вересня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.