РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

21
грудня 2006 року                                                         м.
Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у
цивільних справах

Апеляційного
суду Хмельницької області

у складі: Рищука
П.К.(головуючий) Заїки В.М. ,  Баса О.Г.

при секретарі:
Ващук О.В.

з участю: ОСОБА_1,  представників сторін

розглянула
у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 6 жовтня 2006 року цивільну справу №
22ц-2087 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого
незаконного володіння,  розподіл майна
подружжя,  визнання права власності на
1/2 частину квартири та вселення.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення,  ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів

встановила:

Звертаючись
в суд з позовом ОСОБА_1 зазначала,  що
під час перебування в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 ними була придбана квартира
АДРЕСА_1,  яка зареєстрована на ім'я
чоловіка,  а також ними було придбано
майно на загальну суму 14000 грн.

Позивачка
просила суд визнати за нею право власності на Уг частину квартири АДРЕСА_1 та
виділити майна на загальну суму 7000 грн.

Під час
розгляду справи ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просила суд зобов'язати
ОСОБА_2 повернути належний їй одяг,  який
знаходиться в спірній квартирі,  а саме
зимові чоботи,  вартістю 180 грн.,  туфлі лаковані - 150 грн.,  кросівки -80 грн.,  спортивні штани - 25 грн.,  костюм чорний - 350 грн.,  шаль кашемірову - 560 грн.,

шубу чорну з каракуля - 1500
грн.,  піаніно - 1000 грн.,  магнітолу - 300 грн.,  всього на суму 2845 грн.; визнати за нею
право власності на 1/2 спірної квартири; розділити спільне майно,  виділивши позивачці: холодильник вартістю 700
грн.,  музичний центр „Панасонік" -
500 грн.,  стіл комп'ютерний 300
грн.,  комп'ютер „Пентіум 4"- 3000
грн.,  принтер „Самсунг" 250
грн.,  диван - 300 грн.,  мікрохвильову піч „Самсунг - 250 грн.,  килим синьо-червоний 100 грн.,  відеокамеру - 400 грн.,  ялинку штучну - 200 грн.,  одну кришталеву вазу 50 грн.,  12 кришталевих фужерів - 50 грн.,  а всього на суму 6100 грн.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 6 жовтня 2006 року позов задоволено
частково.

Зобов'язано
ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 належне їй особисто на праві власності майно,  яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_1,  а саме: туфлі лаковані,  вартістю 150 грн.,  кросівки - 80 грн.,  спортивні штани - 25 грн.,  костюм - 350 грн.

Спільне майно
подружжя ОСОБА_1 розділено.

ОСОБА_1
виділено: холодильник,  вартістю 1000
грн.,  диван - 100 грн.,  два крісла по ціні 50 грн. кожне,  вартістю 100 грн.,  килим синьо - червоний,  розміром 2м х Зм,  вартістю 100 грн.,  пилосос - 50 грн.,  електронний годинник - 50 грн.,  фотоапарат - 50 грн.,  12 кришталевих фужерів - 50 грн.,  1 кришталеву вазу - 50 грн.,  а всього майна на загальну суму 1550 грн.

ОСОБА_2
виділено радіотелефон,  вартістю 400
грн.,  ліжко - 100 грн.,  килим голубого кольору,  розміром 2м х Зм,  вартістю 100 грн.,  килим розміром їм х 1, 5 м,  вартістю 50 грн.,  вентилятор - 50 грн.,  стіл комп'ютерний - 350 грн.,  праску - 25 грн.,  люстру - 25 грн.,  ялинку - 200 грн.,  сервіз столовий - 150 грн.,  6 кришталевих стаканів -50 грн.,  1 кришталеву вазу - 50 грн.,  а всього майна на загальну суму 1550 грн.

В решті позову
відмовлено.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 51 грн. понесених судових витрат та на користь
держави 8 грн. 50 коп. судових витрат.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь держави 81 грн. 47 коп. судових витрат.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 з рішенням суду незгідна в частині відмови в позові
про визнання права власності на 1/2частину квартири АДРЕСА_1 та вселення в
неї,  просить в цій частині рішення суду
скасувати. Зазначається,  що судом не
взяті до уваги наявні в справі документи,
які підтверджують проживання ОСОБА_1 в спірній квартирі,  не взято до уваги і те,  що відправлене в 2001 р. майно належало дочці
позивачки та їй особисто і було отримано при розподілі майна з першим
чоловіком.  Рішення суду постановлено з
порушенням норм процесуального права,  не
надано належної оцінки поясненням ОСОБА_1 та письмовим доказам,  що підтверджують проживання позивачки в
спірній квартирі до листопада 2005 року. Про те,  що позивачка проживала в М.
Хмельницькому,  а не в м. Омську свідчить
копія флюорографії Хмельницької міської лікарні,  фотокартки за 2002,  2004,
2005 роки. Тому висновок суду про те,
що ОСОБА_1 в 2001 р. виїхала на постійне місце проживання в м. Омськ є
необгрунтованим.  Судом взяті до уваги
покази свідків,  які є підлеглими
відповідача. Крім того,  судом не взято
до уваги те,  що спірна квартира була
придбана сторонами під час перебування у шлюбі за спільні кошти.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу
підтримали з викладених у ній мотивів.

Представник
відповідача апеляційну скаргу не визнав,
рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

Суд вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних мотивів.

Судом
встановлено,  що 16 жовтня 1987 року між
сторонами по справі був зареєстрований шлюб.

4        квітня 1992 році ОСОБА_2 було
придбано квартиру АДРЕСА_2. У вказаній квартирі проживали та були прописані
ОСОБА_2,

ОСОБА_1,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

5       травня 2001 року між
відповідачем по справі та ОСОБА_5 був укладений

договір купівлі-продажу,  згідно
якого ОСОБА_2 продав,  а ОСОБА_5 купила

вищезазначену квартиру за 45000 грн.

Згідно
договору купівлі-продажу від 4 квітня 2001 року ОСОБА_2 купив у ОСОБА_6
квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 11 серпня 2006 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 було розірвано.

Вказані
обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно
до  ст. 309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з
ясування обставин справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи,  порушення та неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Вирішуючи
спір по суті суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
в частині визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1виходячи із того,  що сторони
фактично припинили сімейні відносини і проживали окремо.

Такий
висновок суду є необгрунтованним,  таким
що ухвалений на неповно з ясованих обставинах справи та не відповідає
обставинам справи.

Як
вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні,  з 16 жовтня 1987 року по 11 серпня 2006 року
сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 13.01.2001 року ОСОБА_2 отримав
42000 грн. завдатку в доказ укладання договору купівлі-продажу квартири,  а 05.05.2001 року він продав за 45000 грн.
належну сторонам тьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 та 04.04.2001 року купив за
16494 грн. двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_1,  яка отримала громадянство Російської
Федерації та прописалась у м. Омську,
але як встановлено у судовому засіданні та із пояснень свідків,  фактично проживала разом з ОСОБА_2,  з яким вела спільне гоподарство,  та з внучкою ОСОБА_7,  яка навчалась у школі,  постійно проживала у квартирі АДРЕСА_1.

Згідно
вимог  ст. 60 СК України майно,  набуте подружжям за час шлюбу,  належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Відповідно  ст. 70 СК України у разі поділу майна,  що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя,  частки майна дружини
та чоловіка є рівними,  якщо інше не
визначено домовленістю між ними та шлюбним договором.

Таким чином,  судова колегія приходить
до висновку про те,  що спірна квартира АДРЕСА_1,  також як і рухоме майно,  яке було розділене між сторонами рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 06.10.2006 року,  також є їх спільною сумісною власністю,  оскільки нажите подружжям під час шлюбу.

При
таких обставинах судова колегія рахує необхідним визнати за ОСОБА_1. право
власності на 1/2 частину квартири.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309, 311, 218, 315, 319 ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 6 жовтня 2006 року в частині відмови у
визнанні права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та вселення скасувати
та постановити нове рішення.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволити.

Визнати
право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та вселити її в
квартиру.

Рішення
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий
у І інстанції - Слободян B.C.                                          Справа №
22 - 2087

Доповідач
- Рищук П.К. Категорія : 37