Справа №   22-1692 2007 р.
Рішення ухвалено під головуванням

Аліменка
В.О.

Доповідач  Пащенко
Л.В.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Медяного
В.М., Іващука В.А.

При секретарі
Яблонській І.Л.

Розглянувши
у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньоїОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні
2001 рокуОСОБА_3і звернулись в суд з вищевказаним позовом.

В заяві
зазначали, що 19.05.2001 року біля 24 год.
в с. Гордіївка Тростянецького району вони з неповнолітньою дочкою спали в
автомобілі Фольксваген - Гольф,
який стояв на узбіччі дороги. В цей час ОСОБА_1., керуючи автомобілем КАЗз-685
ВИ, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5., в стані алкогольного
сп'яніння скоїв наїзд на автомобіль Фольксваген
- Гольф і з місця пригоди зник.

Внаслідок
ДТПОСОБА_3у В.Г. було
завдано тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості,ОСОБА_3 іОСОБА_4. -
легкі тілесні ушкодження, а також пошкоджено автомобіль Фольксваген-Гольф, який
належавОСОБА_6

Через
два дні після ДТП, тобто
22.05.2001 року, ОСОБА_1. передавОСОБА_6 на відшкодування збитків у зв'язку з
пошкодженням автомобіля 12.000 грн., про що було складено нотаріально
посвідчену угоду, в якій було зазначено. ЩоОСОБА_6. будь-яких матеріальних
вимог у зв'язку з ДТП
доОСОБА_1. не має. Пошкоджений автомобіль було передано ОСОБА_1

2

Проте,
матеріальні збитки через ДТП виявилися більшими ніж на момент підписання
вказаної угоди і крім того, цією угодою не було жодним чином вирішено питання
про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди, пов'язаної з тривалим
лікуванням, позивачам. Тому останні просили стягнути з відповідачаОСОБА_1. на
їх користь матеріальні і моральні збитки.

Справа судами
розглядалась неодноразово.

Останнім
заочним рішення Хмільницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2006 року позов
задоволено частково, стягнуто зОСОБА_1. на користьОСОБА_2. 1532,66 грн.
матеріальної шкоди і 2000 грн. моральної шкоди, на користьОСОБА_5 391 грн. 90
коп. матеріальної шкоди, 950 грн. моральної шкоди та 200 грн. витрат за
юрдопомогу, на користь неповнолітньої ОСОБА_4. 104,70 грн. матеріальної шкоди і
1000 грн. моральної шкоди.

В решті позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати, оскільки висновки
суду не відповідають фактичним обставинам справи, а саме: не взято до уваги, що
всі витрати ним позивачам виплачено.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Судом
встановлено, що 19.05.2001 року близько 24 год. ОСОБА_1.,
керуючи автомобілем КАЗз - 685 і перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, скоїв наїзд на автомобіль, в якому знаходились позивачі. Останні
отримали, внаслідок ДТП, тілесні ушкодження:ОСОБА_2. - середньої важкості, а
інші - легкі з короткочасним розладом здоров'я, що підтверджується комісійним
судово-медичним експертним висновком.

Позивачі,
після скоєння відповідачем ДТП, позов про стягнення з останнього витрат на
лікування і моральної шкоди не пред'являли, хоча винними діямиОСОБА_1. такі
збитки позивачам були заподіяні.

Вирішуючи
спір, суд виходив з реальних витрат, а тому обгрунтовано задоволив позов
частково.

Суд
перевірив посилання відповідача на те, що позивачі отримали від нього грошову
компенсацію і тому не вправі пред'являти до нього ці вимоги і правильно виходив
з того, що вони є безпідставними, оскільки угода від 22.05.2001 року свідчить
лише про те, що 12.000 грн. відповідач виплатив сину позивачів за його
пошкоджений автомобіль, а в розписках позивачів від

3

22.05.2001
року вказано лише, що станом на 22.05.2001 року вони претензій до відповідача
не мають, але не зазначено, що позивачі отримували від відповідача певні кошти.
При цьому, суд вірно врахував, що позовні вимоги позивачів стосуються їх витрат
на лікування і моральних страждань внаслідок ДТП за період часу після
22.05.2001 року.

Таким
чином, суд повно з'ясував обставини справи, права і обов'язки сторін, перевірив
їх доводи і заперечення, дав належну оцінку доказам і постановив рішення, яке
відповідає матеріалам справи і вимогам закону.

Доводи
апеляційної скарги безпідставні, необгрунтовані і висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Хмільницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку у Верховний Суд України протягом двох
місяців з дня її проголошення.