АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2006 року                                                                               м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої-судді Варвус Ю.Д. суддів: Баса О.Г.,
Гуменюк Н.І. при секретарі Липко А.Ю. з участю: позивачки ОСОБА_2. та її
представника,  відповідача ОСОБА_1 та його
представника розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу
№22ц-2146 за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 13 жовтня 2006 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про визнання
недійсним договору дарування квартири та визнання права власності на квартиру.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін та їх
представників,  перевіривши матеріали
справи,  ознайомившись з доводами
апеляційної скарги,  колегія судців

встановила:

В лютому
2006 року ОСОБА_2.3вернулася в суд з позовом до ОСОБА_1. про визнання недійсним
договору дарування квартири від 23 серпня 1995 року та визнання за нею права
власності на квартиру АДРЕСА_1 В обґрунтування позову вказувала,  що зазначений договір був укладений її
чоловіком ОСОБА_3 всупереч його і її дійсним намірам,  внаслідок істотної помилки щодо природи
договору,  прав та обов'язків сторін за
договором.  Волевиявлення щодо відчуження
житла на користь відповідача не відповідало їх справжнім намірам - не дарування
житла,  а забезпечення піклуванням та
матеріальною підтримкою в зв'язку з станом здоров'я та віком. . Внаслідок даної
помилки просила визнати договір недійсним та визнати за нею право власності на
спірну квартиру,  з урахуванням спадкової
частки після смерті ОСОБА_3.,  так як
вона є його єдиним спадкоємцем.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду позов ОСОБА_2.3адоволено.

Визнано
недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
посвідчений 23 серпня 1995 року нотаріусом Першої Хмельницької державної
нотаріальної контори.

Визнано
за ОСОБА_2. право власності на квартиру АДРЕСА_1

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати,  посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права,  на
невідповідність висновку суду про укладення договору внаслідок помилки та
позбавлення позивачки єдиного житла фактичним обставинам справи. Судом не
враховано,  що зазначеним договором не
обумовлювався його обов'язок вчиняти певні дії,
зокрема утримувати дарувальника та його дружину. Крім того,  позивачкою пропущено строк звернення до суду
за захистом порушеного права.

Апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з наступних мотивів.

Судом
вірно встановлені фактичні обставини справи,
дана їм належна оцінка,  його
висновки підтверджуються матеріалами справи,
ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

У
відповідності до вимог  ст. 56 Цивільного
кодексу України (в редакції 1963 року),
що діяла на момент виникнення спірних правовідносин,  угода укладена внаслідок помилки,  що

Головуючий
у першій інстанції -Романішин В.Л.                          Справа
№22ц- 2146

Доповідач
- Варвус Ю.Д.                                                                    Категорія
13

має істотне значення,  може бути
визнана недійсною за позовом сторони,
яка діяла під впливом помилки.

Встановлено,  що з 16 лютого 1951 року ОСОБА_2. та
ОСОБА_3,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час
шлюбу ними була придбана спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1,  загальною площею 49, 7 кв.метрів. 23 лютого
1995 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладений договір дарування спірної квартири.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2. про визнання договору дарування квартири,  суд виходив з того,  що зазначений договір дарування зроблений внаслідок
помилки,  що має істотне значення,  оскільки подружжя-дарувальники,  будучи непрацездатними,  пенсіонерами,
людьми похилого віку мали намір укласти договір найціннішого і єдиного
майна - квартири не безоплатно,  а з
метою забезпечення матеріальної підтримки зі сторони відповідача та переходу
обдарованому майна лише після їх смерті.

Даний висновок
суду є обґрунтованим,  підтверджується
матеріалами справи.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив,  що
він після укладення договору дарування квартири в ній не реєструвався,  не проживав,
спроб щодо користування чи розпорядження нею не робив,  комунальні платежі не сплачував і не
зареєстрував право власності на квартиру в бюро технічної інвентаризації
виконкому Хмельницької міської ради,  а
лише в серпні 2005 року звернувся до позивачки з вимогою щодо розпорядження
квартирою.

З
пояснень свідків ОСОБА_4. ,  ОСОБА_5.
вбачається,  що подружжя ОСОБА_1не мало
наміру відчужувати своє житло безоплатно,
а з метою надання їм матеріальної допомоги родичем,  тобто відповідачем.

За таких
обставин у суду були підстави для визнання договору дарування квартири
недійсним та визнання права власності на спірну квартиру за ОСОБА_2,  при цьому суд обґрунтовано виходив і з вимог  ст.
ст. 1261,  1268 Цивільного кодексу
України щодо прийняття позивачкою,  як
пережившим подружжям і єдиною спадкоємицею,
спадщини після смерті ОСОБА_3.,  в
яку входить 1/2 частина спірної квартири.

Не
знайшло підтвердження в судовому засіданні посилання відповідача на сплив
строку позовної давності,  як на підставу
відмови позивачці в позові.

Відповідно
до  ст. 261 Цивільного кодексу України
перебіг строку позовної давності починається від дня,  коли особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Як встановлено
в судовому засіданні про порушення свого права ОСОБА_2. стало відомо в серпні
2005 року,  коли відповідач реально
заявив про права на квартиру,  яку вона
вважала своєю власністю.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Підстав
для скасування рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог позову
не вбачається.

Керуючись  ст.
ст. 307, 308, 315, 317 ЦПК України

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 13 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуюча/підпис/ Судді :/підписи/