АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20"
грудня 2006 року                                                                            м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Гуменюк Н.І

суддів: Баса
О.Г.,  Варвус Ю.Д.

при секретарі
Липко А.Ю. з участю: сторін та їх представників

розглянула
у відкритому судовому засіданні справу № 22ц-2262 за апеляційними скаргами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ізяславського районного суду від 12 вересня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  їх представників,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

В червні
2006 року позивачка звернулась до суду і просила стягнути з відповідачки 14500
гр. за допущену недостачу матеріальних цінностей та 5500 гр. моральної шкоди.

Рішенням
Ізяславського районного суду від 12 вересня 2006 року позов задоволено
частково.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8350 гр.69 коп.матеріальної шкоди,  235 шр.02 коп. судових витрат та 30 гр.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_1 рішення суду вважає невірним,  просить його скасувати,  оскільки суд безпідставно відмовив в
задоволенні її позову в повному об"ємі. Посилається на те,  що між нею та ОСОБА_2 було укладено договір
про повну матеріальну відповідальність,
однак суд цього не врахував і лише частково стягнув з останньої
заподіяну її безвідповідальними діями шкоду.На думку апелянта,  не досліджено з достатньою повнотою висновок
спеціаліста щодо розміру недостачі,  не
дано оцінки висновкам експертиз ,  не
враховано матеріали кримінальної справи та не дотримано вимог закону щодо
відшкодування моральної шкоди.

Головуючий
у першій інстанції - Янішевська О.С.                           Справа
№ 22ц-2262

Доповідач
- Гуменюк Н.І.                                                                    Категорія
№ 44

ОСОБА_2
також не погоджується з постановленим рішенням ,  просить врахувати,  що суд безпідставно відмовив в задоволенні її
клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи,  і прийняв до уваги висновки актів
ревізій,  які з'явились під кінець
слухання справи. Впевнена в тому,  що
вони виготовлені безпосередньо позивачкою і не відображають реальної ситуації.

Апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню,  а
ОСОБА_2 -частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_2 згідно трудової
угоди від 01 липня 2003 року перебувала в трудових відносинах з приватним
підприємцем ОСОБА_1 і протягом 2002-2003 років виконувала обов"язки
продавця в магазині в с. Христівка Ізяславського району Хмельницької області.
30 червня 2002 року та 10 серпня 2003 року власником та продавцем магазину були
проведені ревізії,  за результатами яких
виявлені нестачі,  з сумою яких вони
погодились,  посвідчивши це своїми
підписами. За проханням відповідачки Христівським сільським головою була
створена спеціальна комісія,  яка 25
вересня 2003 року при передачі магазину встановила нестачу товаро-матеріальних
цінностей на суму 14621 гр.67 коп. Обидві сторони погодились з тим,  що вона утворилась в основному за рахунок
того ,  що продавець з дозволу власника
давала односельцям товари в борг ,  а
також не належним чином виконувала свої посадові обов"язки щодо обліку і
зберігання товарів. Залучений судом до участі у справі спеціаліст Ізяславського
районного споживчого товариства провів документальну ревізію і з врахуванням
матеріалів справи,  звітів продавця,  актів порчі товарів прийшов до висновку,  що станом на 26 січня 2006 року сума нестачі
складає 9562 гр.49 коп.

Вірно
встановивши ці обставини,  суд правильно
визначив суму нестачі,  однак збільшив
відшкодування до 15305 гр.49 коп.3а рахунок коштів списаних на зарплату і
присуджених відповідачці за іншим рішенням суду. З такою позицією апеляційний
суд не може погодитись ,  оскільки по
стягненню зарплати між сторонами виникли правовідносини,  які регулюються іншими нормами права і проведення
будь-яких зарахувань можливе в стадії виконання рішення суду. Не можна визнати
обгрунтованою позицію суду 1 інстанції про необхідність зменшення присудженої
суми на користь позивачки на 6774 гр.80 коп.,
так як ця сума нестачі сталась з вини останньої. Тому,  через невідповідність висновків суду
обставинам справи рішення суду слід змінити.

З
матеріалів справи і показів сторін вбачається,
що при прийнятті на роботу ОСОБА_2 товаро-матеріальні цінності їй по
акту не передавались,  належний облік
надходження і руху товарів в магазині не вівся,
звіти здавались нерегулярно,  передача
виручки не документувалась,  товари з
дозволу власника магазину відпускались в борг безобліково. Позивачка знала про
це вже після проведення ревізій в 2002 та 2003 роках ,  однак не приймала жодних мір по налагодженню
ведення документації і організації належної роботи магазину. Звідси слідує
висновок,  що нестача виникла з вини обох
сторін і вони повинні нести відповідальність у співвідношені 50% на 50%,  а тому на користь ОСОБА_1 слід стягнути 4781
гр.24 коп.(12 від 9562 гр.49 коп.)

У
вирішенні позову в частині відшкодуваня моральної шкоди та стягнення судових та
інших витрат рішення суду відповідає вимогам закону і підстав для його зміни
або скасування в межах доводів апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
313, 314,  316,  317,
319 ЦПК України,  колегія суддів

рішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.
Рішення Ізяславського районного суду від 12 вересня 2006 року змінити. Зменшити
відшкодування матеріальної шкоди   з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 до 4781 гр.24 коп. В решті означене рішення залишити
без змін

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.