Справа № 22ц- 1513-07                                                                              Головуючий
Категорія - 21                                                                                   Ковальчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
червня 2006р.            Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного

суду Луганської області у складі:

Головуючого Лісіциної А.І. суддів:
Парі нової І.К., Іванової І.П., при секретарі Михайлової О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Луганську цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Красно луцького міського суду    від 30 січня   2007 р за позовом ОСОБА_1      до відділення    виконавчої дирекції Фонду страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у м. Красний Луч
та ДП " Донбасантрацит" в особі шахти " Новопавловська"
про  перерахунок розміру відшкодування
шкоди , -

встановила:

Зазначеним вище
рішенням суду у позові   відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт вважає рішення суду незаконним, посилаючись на
те, що суд безпідставно відмовив йому в застосуванні коефіцієнтів при
розрахунках суми відшкодування шкоди, просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове . яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справа, перевірив законність та
обгрунтованість рішення суду , колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає    задоволенню.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив надані сторонами докази та
обгрунтовано дійшов висновку про відмову у позові, оскільки згідно вимог
постанови KM України № 1100 від 3 жовтня 1997 року при перерахунку
втраченого заробітку на 100% втрати професійної працездатності він не може
перевищувати середній заробіток за професією по підприємству.

Судом
встановлено, що перерахунок втраченого заробітку проводився позивачці ДП "
Донбасантрацит"   своєчасно і    відповідно до вимог п. 28 Правил    відшкодування шкоди., Доказів, що даний
перерахунок проводився невірно позивачкою суду не надано.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не
взяв до уваги того, що відповідачі не застосували коефіцієнт 2,38 є
безпідставним, оскільки згідно до наказу № 72 від 04.03. 1996 року п.1.6
Міністра вугільної промисловості „Про додаткові заходи матеріального
стимулювання працівників вугільної промисловості'" передбачалося, що у
зв"язку з проведенням змін структури заробітної плати за рахунок збільшення
тарифів у середньомісячній заробітній платі без її збільшення, не слід
провадити перерахунок на проведений зріст тарифних ставок і окладів сум, раніше
нарахованих одноразової допомоги потерпілому у зв"язку з пошкодженням
здоров"я, пов"язаного з виконанням трудових обов'язків; відпускних,
держобов"язків і інших виплат, що розраховуються, виходячи з середнього
заробітку.

юридичній особі, відшкодовується в повному розмірі особою, що заподіяла
шкоду. Позивачкою суду надані документи, які підтверджують, що в зв'язку з
отриманими тілесними ушкодженнями вона проходила лікування та придбала ліки за
свої кошти. На придбання ліків позивачкою було затрачено 141 грн. 44 коп., інші
вимоги позивачки у стягненні витрат на лікування документально не підтверджені
і задоволенню не підлягають. На користування транспортними засобами позивачкою
були затрачені кошти в сумі 40 грн., що підтверджується доданими до справи
квитками (а.с.16), а також витрати на правову допомогу (а.с.17)- 165 грн.

Судова колегія вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції в
частині розміру моральної шкоди, яка стягнута з відповідача на користь
позивачки.

Погоджуючись з рішенням суду в частині висновків, що відповідачка
спричинила окрім майнової шкоди також і моральну, що дає позивачці підстави для
стягнення з відповідача, у відповідності до ст. 1167 ЦК України
моральної шкоди, судова колегія вважає, що стягнуті суми моральної шкоди є
завищеними та визначеними судом без достатнього врахування обставин справи, а
тому вважає необхідним зменшити розмір моральної шкоди до 1000 грн., яка
підлягає стягненню з відповідача.

У той же час суд вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції у
частині стягнення з відповідача судового збору на користь держави, згідно ст.88
ЦПК України.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Слов'яносербського районного суду Луганської області від 10 січня
2007 року змінити в частині стягнення моральної шкоди і ухвалити нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 1000
грн., а також витрати по сплаті державного мита 51 грн.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржене
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців після його проголошення.