АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
грудня 2006 року                                                                                  м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Ніколаєвої В.М. ,

суддів :
Ніколової Б.Ю.,  Матковської Л.О.,  при секретарі: Доробалюк Л.В. розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-2255 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Білогірського районного суду від 3 листопада 2006 року за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про
виселення.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
справи,  ознайомившись з доводами
апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1,  звертаючись до суду з позовом,  вказував,
що він є власником будинку АДРЕСА_1. Кілька років тому за його
відсутності без дозволу в цей будинок вселилась його дочка ОСОБА_3 разом з
чоловіком ОСОБА_2 Відповідачі систематично порушують громадський порядок,  руйнують його будинок,  викрадають речі. Тому просив
виселитиОСОБА_2,  ОСОБА_3 з вказаного
будинку без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням
Білогірського районного суду від 3 листопада 2006 року в позові відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним,  просить його скасувати,  а справу направити на новий розгляд,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального права. Оскільки відповідачі незаконно вселились в належний йому
будинок,  руйнують його,  вони,
на його думку,  підлягають
виселенню на підставі  ст.  116 ЖК України.

Апеляційну
скаргу слід відхилити з таких мотивів.

Судом
вірно встановлені фактичні обставини справи,
дана їм належна оцінка,  а його
висновки узгоджуються з матеріалами справи,
відповідають діючому законодавству.

Відповідно
до ч.1  ст.  116 ЖК України якщо наймач,  члени його сім'ї або інші особи,  які проживають разом з ним,  систематично руйнують чи псують жиле
приміщення,  або використовують його не
за призначенням,  або систематичним
порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в
одній квартирі чи в одному будинку,  а
заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними,  виселення винних на вимогу наймодавця   або інших

Головуючий
у першій інстанції -Ніколайчук 3.1.                                     Справа
№ 22ц-2255

Доповідач
- Ніколаєва В.М.                                                                      Категорія
№ 27,  28

заінтересованих осіб провадиться без надання іншого
жилого приміщення.

Згідно
ч. 1  ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Встановлено,  що ОСОБА_1 являється власником будинку
АДРЕСА_1. В цьому будинку також проживають ОСОБА_4,  дружина позивача,  інвалід І групи,  ОСОБА_3,
його дочка, ОСОБА_2,  його
зять,  та онук ОСОБА_5,  2001 року народження. Відповідачі,  які поселилися в спірному будинку з дозволу
позивача,  проводять ремонтні роботи для
підтримання будинку та господарських будівель,
утримують худобу. Відповідачка ОСОБА_3 здійснює догляд за хворою матір'ю
- ОСОБА_4

Звертаючись
до суду з позовом про виселення відповідачів,
ОСОБА_1 вказував,  що вони
систематично порушують правила співжиття,
руйнують будинок,  викрадають його
речі. Проте доказів в підтвердження цього позивач не надав . Не знайдені такі і
судом.  Як вбачаєтеся з копій листів
правоохоронних органів на звернення позивача,
в порушенні кримінальних справ щодо ОСОБА_3,  ОСОБА_2 відмовлено на підставі п. 2  ст.  6
КПК України (за відсутністю складу злочину),
а факти крадіжки металобрухту ОСОБА_2 в ході перевірки не підтвердились.

Вказані
обставини підтверджуються матеріалами справи,
в тому числі свідоцтвом про право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно -
домоволодіння ,  розташоване
АДРЕСА_1,  від 29 липня 2003 року,  довідкою Ямпільської селищної ради від 14
вересня 2006 року,  листами Управління
громадської безпеки УМВСУ в Хмельницькій області від 7 серпня 2006 року,  Білогірського районного відділу УМВСУ в
Хмельницькій області від 24 липня 2006 року,
УМВСУ в Хмельницькій області від 29 червня 2006 року,  довідкою Ямпільської районної лікарні № 2 від
29 серпня 2006 року,  показаннями свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та інших.

При
таких обставинах,  давши належну оцінку
зібраним по справі доказам в їх сукупності,
суд прийшов до правильного висновку,
що факти руйнування відповідачами будинку чи господарських будівель
позивача,  знищення його майна,  систематичного порушення правил співжиття не
знайшли свого підтвердження,  а тому
обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Доводи
апеляційної скарги не містять посилань на докази,  які б спростовували висновки суду першої
інстанції .

Рішення
суду постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  підстав для його скасування в межах доводів
апеляційної скарги та вимог позивача не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
315,  319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Білогірського районного суду від 3 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.