УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня
2006 року                                                                                           м.  Хмельницький

Колегія судців
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі
толовуючої - судці Карпусь С. А.,  суддів
: Харчука В.М. ,  Кізюн О.Ю. при
секретарі Хмельницькій Ю.А. з участю: відповідача ОСОБА_1.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-2080 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 9
жовтня 2006 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача,  пояснення ОСОБА_1.,  дослідивши доводи апеляційної скарги,  перевіривши матеріали справи,  судова колегія

встановила:

В травні
2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1. про стягнення
матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог вказував,  що 16 вересня 2005 року керуючи автомобілем
ВАЗ 21213 державний НОМЕР_1,  відповідач
скоїв дорожньо-транспортну пригоду,
внаслідок якої він,  ОСОБА_2,  отримав тілесні ушкодження та пошкоджено
належний йому автомобіль ДЕУ „Сенс",
державний НОМЕР_2.  Він займається
підприємницькою діяльністю і надає населенню послуги з транспортних перевезень.
За спільною домовленістю ремонт пошкодженого автомобіля проводився
відповідачем.  Через несвоєчасне
проведення ремонту він не міг використовувати автомобіль за призначенням
протягом 45 днів. Такими діями відповідача йому завдана матеріальна та моральна
шкода,  тому просив стягнути з нього на
його користь 4500 грн. доходів,  не
отриманих ним за цей період та 5000 грн. моральної шкоди.

Під час
розгляду справи ОСОБА_2 уточнив вимоги і просив з урахуванням даних
аудиторської перевірки стягнути з відповідача на його користь 3771 грн.
втрачених доходів,  1000 грн. моральної
шкоди та 100 грн. судових витрат.

Рішенням
Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 9 жовтня 2006 року позов
задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 3771
грн. матеріальної і 500 грн. моральної шкоди,
100 грн. витрат за надання аудиторських послуг. В апеляційній скарзі
ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним,
просить його скасувати,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права,  невідповідність висновків суду
фактичним обставинам.  Суд безпідставно
стягнув кошти відповідно до аудиторського висновку від 27 червня 2006
року,  а не прийняв до уваги
довідку-рахунок аудиторської фірми „Аудитсервіс" від 9 серпня 2006
року,  хоча останній є більш
об'єктивним,  відповідає обставинам
справи та діючому законодавству.

Судова колегія
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Головуючий
у першій інстанції -Воєвідко Я.Л.                                      Справа
№ 22ц- 2080

Доповідач
- Карпусь С А.                                                                         Категорія
№ 19

Відповідно до
ч.1  ст.  308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення  без
змін,   якщо  визнає,
що  суд  першої інстанції ухвалив  рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом
правильно з'ясовані фактичні обставини справи,
дано їм належну оцінку,  а його
висновки щодо часткового задоволення вимог ОСОБА_2 узгоджуються з матеріалами
справи,  відповідають закону.

Згідно
ч.5  ст.
1187 ЦК України
особа,  яка здійснює діяльність,  що є джерелом підвищеної небезпеки,  відповідає за завдану шкоду,  якщо вона не доведе,  що шкоди було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

Відповідно
до ч.1  ст.  1188 ЦК
України шкода,  завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах,
а саме: шкода,  завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як
встановлено судом,  16 вересня 2005 року
ОСОБА_1,  керуючи автомобілем ВАЗ 21213
номерний знак НОМЕР_1 на вул.
Хмельницьке шосе в м.
Кам'янець-Подільському,  скоїв
дорожньо-транспортну пригоду,  під час
якої пошкодив належний ОСОБА_2 автомобіль ДЕУ „Сенс" державний номерний
знак НОМЕР_2,  який без проведення
ремонтних робіт не був придатний для використання за призначенням,  та заподіяв моральну шкоду.

Ці
обставини підтверджуються матеріалами справи,
постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 8 жовтня 2005
року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1.,  поясненнями сторін.

Також
судом з'ясовано,  що ремонт пошкодженого
автомобіля позивача проводився СТО „Борис-М" протягом 45 днів. І
позивач,  який займався підприємницькою
діяльністю по наданню пасажирських транспортних перевезень,  не зміг в цей час здійснювати господарську
діяльність і не отримав доходи,  у
зв'язку з чим йому заподіяні збитки (упущена вигода) в сумі 3771 грн.,  що підтверджується поясненнями свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Вирішуючи
питання про відшкодування цих збитків,
суд правильно виходив з положень чинного законодавства,  що регулюють спірні правовідносини,  та аудиторського висновку від 27 червня 2006
року,  яким визначено середньоденний
чистий дохід позивача за результатами роботи третього кварталу 2005 року,  та фактично відпрацьований час з 29.08.2005
року по 10.09.2005 року,  а тому вважає
вірними мотиви суду про відхилення довідки-розрахунку аудиторської фірми „Аудит
сервіс" від 9 серпня 2006 року.

Вимоги
про відшкодування моральної шкоди вирішені судом відповідно до  ст.
ст.  23,  1167 ЦК України і її розмір зумовлювався
характером та обсягом моральних і фізичних страждань,  заподіяних позивачу внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
ушкодження здоров'я,  тривалості
лікування,  що спростовує доводи
апеляційної скарги з цього приводу.

Не
містять посилань на докази,  які б
спростовували висновки суду першої інстанції,
і інші доводи апеляційної скарги.

Судом
правильно застосовані норми закону,  що
регулюють спірні правовідносини,  проте
помилково в ухваленому ним рішенні зазначено ЦК України (в редакції 1963 року),  що не вплинуло на його законність та
справедливість.

Рішення
суду ґрунтується на повно,  всебічно
досліджених обставинах справи,
постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального
права,  підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308, 313,  314,  315,
319 ЦПК України,  судова колегія

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 9 жовтня 2006 року залишити без
зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.