Справа № - 22 а - 2018                                                    Головуючий
2006 року                                                                              Панченко
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2006
року листопада місяця 23 дня м. Полтава Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:
судді Омельченко Л.М.

Суддів:
Триголова В.М., Бондаревської С.М.

при секретарі:
Буряк С.М.

з участю
адвоката ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області
від 10 травня 2006 року та на рішення Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 10 травня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Новосанжарського
навчально-виховного комплексу про стягнення різниці в заробітній платі та
відшкодування моральної шкоди, стягнення компенсації за комунальні послуги

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача
апеляційного суду,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2000 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до
Новосанжарського навчально-виховного комплексу про поновлення її на роботі на
посаді вчителя початкових класів та відшкодування моральної шкоди в сумі 15000
грн..

Посилалась на те, що в кінці літа 1999 року відповідач незаконно перевів її
посаду педагога-організатора, у зв'язку з чим вона отримувала меншу заробітну
плату, ніж ту, яку отримувала працюючи вчителем початкових класів.

У листопаді 2003 року позивачка уточнила свої вимоги і просила поновити їй
строк позовної давності, стягнути з відповідача на її користь різницю в
заробітній платі учителя-організатора і вчителя початкових класів, а також
моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Під час знаходження справи на розгляді у місцевому суді позивачка ОСОБА_2
неодноразово змінювала та доповнювала позовні вимоги.

У квітні 2006 року ОСОБА_2 остаточно подала додаткову
позовну заяву, в якій просила стягнути з відповідача різницю в заробітній платі
за період з 01.09.1999 року по 17.09.2000 року в сумі 414 грн. 55 коп. та
індексацію даної суми - 229 грн. 82 коп.,
а всього 644 грн. 37 коп.;

·
моральну шкоду в сумі 9450 грн.;

·
комунальні послуги в сумі 758 грн. 84 коп., з урахуванням
індексації (951 грн. 17 коп.) - 1710 грн. 01 коп.;

·
судові витрати за транспортні послуги, оплату ксерокопій
документів тощо - 166 грн. 88 коп.;

·
витрати за надання допомоги адвокатом - 795 грн., а з
урахуванням індексації цієї суми - 293 грн. 66 коп. - 1088 грн. 66 коп.;

·
витрати на проведення експертизи експертом - бухгалтером
- 352 грн. 21 коп., а з урахуванням індексації суми (58 грн. 34 коп.) - 410
грн. 55 коп.;

·
витрати за надані послуги експертом-психологом - 1318
грн. 46 коп., а з урахуванням індексації (35 грн. 60 коп.) - 1354 грн. 46 коп.

Всього просила стягнути 14823 грн.
85 коп..

Ухвалою
Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2005 року до
участі в справі у якості співвідповідача притягнуто відділ освіти
Новосанжарської районної державної адміністрації.

Згідно
ухвали вище вказаного суду від 18 квітня 2006 року в якості третьої особи на
стороні відповідача залучено Управління державного казначейства у
Новосанжарському районі.

Справа судами слухалася
неодноразово з постановлениям
рішень.

Останнім
рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 травня 2006
року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Постановлено
поновити ОСОБА_2 строк позовної давності на право звернення в суд з даним
позовом.

Стягнути
з Новосанжарського навчально-виховного комплексу Полтавської області на користь
ОСОБА_2 644 грн. 37 коп. різниці в оплаті в оплаті праці, 500 грн. моральної
шкоди, 795 грн. витрат на правову допомогу, 352 грн. 21 коп. витрат на
судово-економічну експертизу, 69 грн. 75 коп. витрат на судово-психологічну
експертизу, а всього 2361 грн. 33 коп.

В решті позову відмовлено.

Постановлено стягнути з
Новосанжарського НВК на користь держави державне мито

- 59 грн. 50 коп.

В позові до відділу освіти
Новосанжарського району - відмовити.

Стягнення
коштів проводити з рахунку Новосанжарського НВК № 1404, відкритому у
відділенні Державного Казначейства у Новосанжарському районі Полтавської
області.

Ухвалою
Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 травня 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення компенсації за комунальні послуги
виділено в окреме провадження.

Позов у
цій частині залишено без руху та надано позивачці строк для усунення виявлених
недоліків.

Ухвалу
та рішення суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу.

Апелянт
просить рішення та ухвалу скасувати, а справу направити на новий розгляд,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія
суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до
висновку про її часткове задоволення.

Згідно
ст. 309 ч.1 п.3 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Судом
першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
10.09.1984 року ОСОБА_2 була прийнята на роботу у Новосанжарську середню школу
на посаду піонервожатої, а з 1 вересня 1987 року - була переведена на посаду
вчителя початкових класів (а.с. 33).

Також правильно
з'ясовано, що в період з 01.09.1999 року по 18.09.2000 року ОСОБА_2 фактично
працювала педагогом-організатором, хоча значилася на посаді вчителя початкових
класів, а з 18.09.2000 року була переведена за її згоди на посаду вчителя
математики (а.с. 33 на звороті).

За висновком
судово-економічної експертизи в період з 01.09.1999 року по 17.09.2000 року
заробітна плата позивачки, як педагога-організатора, склала 1271 грн. 50 коп.

В цей же період заробітна плата, яку б вона могла отримати працюючи на посаді
вчителя початкових класів, із розрахунку ставки спеціаліста, склала 1686 грн.
05 коп., а з розрахунку ставки спеціаліста першої категорії- 1941 грн. 08 коп.
(а.с. 199-203).

Встановивши зазначені обставини і незаконність переведення ОСОБА_2 в період
з 01.09.1999 року по 17.09.2000 року на посаду вчителя-організатора, місцевий
суд вірно обрахував їй різницю в заробітку, яку вона недоотримала, виходячи з
посади спеціаліста, та обґрунтовано стягнув на її користь 644 грн. 37 коп.
даної різниці, в т.ч. 229 грн. 82 коп. індексації з Новосанжарського НВК.

Тому є вірним і висновок суду щодо стягнення на користь позивачки понесених
нею витрат на проведення судово-економічної експертизи в сумі 352 грн. 21 коп.
відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а також за надання правової допомоги -
795 грн..

Разом з тим, постановляючи рішення про стягнення на користь ОСОБА_2
моральної шкоди, місцевий суд не в повній мірі врахував надані нею докази щодо
ступеня понесених моральних страждань, обставин, за яких вони заподіяні, втрати
нормальних життєвих зв'язків і пов'язаних з цим додаткових зусиль для
організації нею власного життя. Тому рішення в цій частині підлягає зміненню.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з
Новосанжарського НВК на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 2000 грн. (дві
тисячі гривень 00 коп.). У зв'язку з цим на користь позивачки слід стягнути 74
грн. 53 коп. понесених нею витрат на проведення судово-психологічної
експертизи.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін, так як воно відповідає
вимогам матеріального і процесуального права.

До того ж, є вірним висновок суду про виділення в окреме провадження
позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення компенсації за комунальні послуги,
оскільки дані вимоги не підлягають одночасному розгляду з вимогами, що
виникають з трудових правовідносин.

Тому ухвала місцевого суду є законною, обґрунтовано, і колегія суддів не
знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.3, 313, 312 п.1, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 частково задовольнити.

Ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 травня
2006 року - залишити без змін.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 травня
2006 року в частині стягнення з Новосанжарського навчально-виховного комплексу
Полтавської області на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 500 грн. та
витрат в сумі 69 грн. 75 коп. на проведення судово-психологічної експертизи
змінити.

Стягнути з Новосанжарського навчально-виховного комплексу Полтавської
області на користь ОСОБА_2 2000 грн. (дві тисячі гривень) моральної шкоди та 74
грн. 53 коп. витрат на проведення судово-психологічної експертизи.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двох
місяців з дня набрання ним чинності шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.