УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2006 року                                                                м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої-судді Варвус Ю.Д.

судців: Баса О.Г., Гуменюк Н.І. при секретарі Липко А.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу №22ц-382 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського
міського суду від 10 березня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до апеляційного суду
Рівненської області про стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

В листопада 2005
року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до апеляційного суду Рівненської області
про стягнення моральної шкоди в розмірі 500000 грн. В обгрунтування позову
вказував, що відповідач при розгляді його апеляції на постанову Сарненського
районного суду від 06 травня 2004 року щодо приведення у відповідності з новим
законом вироку Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17
липня 2001 року, яким він засуджений, допустив порушення закону та залишив в
силі неправомірну постанову, чим було збільшено йому строк відбуття покарання.

Рішенням
Нетішинського міського суду від 10 березня 2006 року в позові
ОСОБА_1відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом
норма матеріального та процесуального права, на неналежну оцінку обставин
справи, які свідчать про порушення апеляційним судом Рівненської області його
прав та безпідставне збільшення йому міри покарання.

Апеляційна скарга ОСОБА_1підлягає відхиленню з наступних
мотивів.

Судом вірно
встановлені фактичні обставини справи, дана їм належна оцінка, його висновки
підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено,
що вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 липня
2001 року ОСОБА_1засуджено за ст.ст.75 ч.2, 142 ч.З КК України до восьми років
позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Постановою
Сарненського районного суду від 06 травня 2004 року означений вирок приведено у
відповідність з чинним Кримінальним кодексом України, перекваліфіковано діяння
ОСОБА_1зі ст.75 ч.2 КК України (1960р.) на ст.331 ч.2 КК України (2001р.) із
зниженням до максимальної межі покарання за новим КК України - три роки
обмеження волі, що відповідає одному року і шести місяцям позбавлення волі.
Остаточне покарання

Головуючий в першій інстанції Гаврищук Л.П.                                                  Справа №22ц-3 82

Доповідач Варвус Ю.Д.                                                                                   Категорія №

2

за сукупністю
злочинів визначено сім років і де'ять місяців позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Рівненської області від 14 вересня 2004 року
зазначена постанова суду залишена без зміни, а апеляція засудженого
ОСОБА_1- без задоволення.

Відповідно до вимог ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній
особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності ... відшкодовується державою у повному
обсязі незалежно від вини посадових або службових
осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Шкода, завдана фізичній особі внаслідок іншої
незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання,
попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду,
відшкодовується на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в своїй апеляції на постанову
Сарненського районного суду від 06 травня 2004 року доводив її незаконність та
просив змінити, з підстав неправильного обрання міри покарання у вигляді
обмеження волі, а не арешту, як альтернативу мірі покарання передбаченої
санкцією ч.2 ст.33 1 КК України. В межах доводів
даної апеляції і була розглянута постанова суду, що відповідає вимогам ч.1 ст.365 КПК України. Вирок Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 17 липня 2001 року не був предметом розгляду апеляційного
суду.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до
обґрунтованого висновку, що відповідачем, який діяв
в межах норм КПК України, права та законні інтереси позивача порушені не були, моральна шкода не заподіяна, в зв'язку
з чим обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції,
тому підстав для скасування рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та заявлених вимог не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307,308,315,317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду
від 10 березня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.