АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
грудня 2006 року                                                                                    м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді Заїки В.М. ,

суддів : Самчука
П.П.,  Ніколової Б.Ю.,  при секретарі: Ващук О.В.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-2263 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ізяславського районного суду від 10 листопада 2006 року за позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства "Ощадний банк України" про повернення
проіндексованого вкладу.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
справи,  ознайомившись з доводами
апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1,  звертаючись в суд з позовом,  вказував,
що у 1987-1988 роках вніс до відділення Ощадного банку СРСР № 2890 кошти
в сумі 11823 руб. 60 коп. Після розпаду
СРСР грошові заощадження були знецінені. Тому просив стягнути з ВАТ
"Ощадний банк України" проіндексований вклад в розмірі 35000 грн.

Рішенням
Ізяславського районного суду від 10 листопада 2006 року в позові відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним,  просить його скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення його позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Оскільки
Конституцією та Законами України передбачені державні гарантії відновлення
заощаджень,  вважає,  що суд необгрунтовано відмовив йому в позові
про стягнення з відповідача проіндексовану суму його вкладу.

Апеляційну скаргу
слід відхилити з таких мотивів.

Судом
вірно встановлені фактичні обставини справи,
дана їм належна оцінка,  його
висновки підтверджуються матеріалами справи,
відповідають нормам чинного законодавства.

Головуючий
у першій інстанції -Демчук П.В.                                       Справа
№ 22ц-2263

Доповідач
- Заїка В.М.                                                                             Категорія
№ 42

Законом України
"Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України"
встановлені зобов'язання держави перед громадянами України,  які внаслідок знецінення втратили грошові
заощадження,  поміщені в період до 2
січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування
СРСР,  що діяли на території України.
4.1  ст.
7 цього Закону передбачено,  що
заощадження повертаються поетапно,
залежно від віку вкладника,  суми
вкладу,  інших обставин,  у межах коштів,  передбачених для цього Державним бюджетом
України на поточний рік.

Судом
встановлено,  що у 1987-1988 роках
ОСОБА_1 вніс до відділення Ощадного банку СРСР № 2890 кошти в сумі 11823 руб. 60 коп. В Ізяславському
відділенні ВАТ "Ощадний банк України" на ім'я позивача на залишок
коштів в сумі 11260 руб.
57 коп. по рахунку
НОМЕР_1 нарахована компенсація в сумі 11823 грн. 60 коп. та відкрито
позабалансовий компенсаційний рахунок НОМЕР_2.

15
травня 2002 року із зазначеного компенсаційного рахунку ОСОБА_1 було виплачено
50 грн. у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня
2002 року № 471 "Про виплату у 2002 році грошових заощаджень громадян
України,  вкладених до 2 січня 1992 року
в установи Ощадного банку колишнього СРСР,
що діяли на території України".

Вказані
обставини підтверджуються матеріалами справи,
в тому числі ощадною книжкою ОСОБА_1.

При
таких обставинах,  давши належну оцінку
зібраним по справі доказам в їх сукупності,
суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 в позові.

Доводи
апеляційної скарги не містять посилань на докази,  які б спростовували висновки суду першої
інстанції.

Рішення
суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального
права,  підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги та вимог позивача не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313,  314,  315,
319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ізяславського районного суду від 10 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.