Справа № 2-217/2006
Провадж.№ -
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

11.04.2006 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Остапенкова В. Я.

секретаря Кузьміної Н. П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору міни жилого будинку дійсним та права власності на цей будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору міни жилого будинку дійсним та права власності на цей будинок, вказавши, що 28.05.1999 року вона обміняла з відповідачкою жилу квартиру АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві приватної власності на жилий будинок АДРЕСА_2 , який належав відповідачці.

Договір в нотаріальній конторі не посвідчили, а уклали його через Вознесенську універсальну товарно-сировинну біржу. Відповідачка від нотаріального посвідчення договору ухиляється. Просила суд визнати договір міни жилого будинку дійсним та права власності на цей будинок за нею.

В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов і просила його задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, але до суду надійшла її письмова заява в якій вона просить суд справу розглянути у її відсутність, позов вона визнає повністю.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174,цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що згідно договору № 366 від 28.05.1999 року, укладеного через Вознесенську універсальну товорно-сировинну біржу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 остання обміняла свій жилий будинок АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_1 . яка належала ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.716 ЦК України до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу жилого будинку, а відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріатьно посвідчений, так як невиконання цієї умови потягне за собою недійсність угоди.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, яка вимагає нотаріального посвідчення угоди, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, така угода може бути визнана судом дійсною.

Разом з тим, відповідно до ст.328 ЦК України за ОСОБА_1 можливо визнати право власності на придбаний нею, шляхом міни, жилий будинок.

Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.716, 657 ч.2 ст.220 ЦК України, ст.ст.130, 174 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір міни жилого будинку АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28.05.1999 року дійсним.

Визнати право власності на жилий будинок АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя