Справа № 2-138/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» грудня 2006
р.                                         Тернівський
районний суд м.Кривого Рогу

у складі:

головуючого,
судді -                                    Демиденко
Ю.Ю.

при
секретарі -                               Шворак
Т.В.

за участю
представника

відповідача                                                  ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна, встановлення
факту прийняття спадщини, визнання права власності на частину домоволодіння і
грошового вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2006 р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна,
встановлення факту прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, визнання
права власності на 1/12 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, та 1/3 частину
грошового вкладу в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги, подавши позов 30.11.2006 p., яким просить
визнати за ним право власності на 1/6
частину домоволодіння АДРЕСА_1, в
іншій частині позовні вимоги залишив без змін. В обгунтування вказує, що разом
з батьком він є співвласником домоволодіння АДРЕСА_1, йому належить 1/6
частка, а батькові 1/3
частка вказаного домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько
ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину спірного
домоволодіння, грошовий вклад у Криворізькій філії Ощадбанку №7714/2 на суму 4233,25 грн. Також
спадщина відкрилася на предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку, а
саме: гардероб трьох дверний, диван-ліжко, тумбу, стіл, стільці 4 шт., люстру,
телевізор, 4 килимові доріжки довжиною 5
метрів, килимову доріжку довжиною 3
метри, шовкове покривало, холодильник „Саратов", кожух на загальну
суму 5013 грн.

При житті батько склав заповіт на відповідача ОСОБА_2, але вона спадщину не
прийняла, до нотаріальної контори з заявою не звернулася. Він же фактично
прийняв спадщину, оскільки проживав з батьком однією родиною до його смерті,
досяг пенсійного віку, тому відповідно до ст.ст.533,535,549 ЦК України 1963 p.,
прийняв спадщину і має право на обов"язкову частку у спадщині. Таким чином
має право на 2/3 частки,
що належала б йому при спадкуванні за Законом, дорівнює: 1/6 частині
домоволодіння вартістю 3788
грн., 1/3 частині
заощадження на суму 1412,08
грн., на які просить визнати за ним право власності. Також просить
витребувати у відповідача предмети звичайної домашньої обстановки і вжитку, які
в грудні 2003 р. після смерті батька ОСОБА_2 самовільно вивезла з
домоволодіння, при відсутності вказаних предметів стягнути з відповідача їх
вартість в сумі 5013 грн. Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечувала, вказує що
її брат ОСОБА_1 з батьком мав неприязні стосунки, після смерті матері поділив з
батьком спірне домоволодіння і не міг з ним проживати однією сім"єю.
Позивач вселився в спірне домоволодіння як співвласник тільки після смерті
батька, де проживає до теперішнього часу. До 1996 р. в спірному домоволодінні проживала вона з чоловіком, та
переїхала разом з батьком на вул. Чукотську в м.Кривому Розі, де доглядала
батька до смерті, разом з чоловіком, та своєю дочкою. При переїзді вона забрала
диван, на якому спав батько. Позивач на час

2

відкриття спадщини
пенсійного віку не досяг, права на обов'язкову частку у спадщині і права на
спадщину взагалі не має. Вона, як спадкоємиця за заповітом, своєчасно подала
заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, тому просить в
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає що в
задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено поясненнями сторін, свідоцтвом про
смерть, свідоцтвом про народження ОСОБА_1, заповітом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько
позивача ОСОБА_3, який 07.08.1986
р. посвідчив заповіт, яким все своє майно заповідав відповідачу ОСОБА_2,
а.с.8,12,20.

Після смерті ОСОБА_3 спадщина відкрилася на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1, грошовий вклад НОМЕР_1
в філії №7714/013 м.Кривого
Рогу, ВАТ „Державний ощадний банк України", на якому також мається
заповідальне розпорядження на ім"я ОСОБА_2, що підтверджується
довідкою-характеристикою КП „КБТІ", особовим рахунком у банку, копією рішення
суду про розподіл спірного домоволодіння від 11.06.1997 р. а.с.9-10,24,36.

Після смерті ОСОБА_3 згідно довідки нотаріальної контори
а.с.26, спадщину прийняла шляхом подання заяви ОСОБА_2

Спірні правовідносини між сторонами регулюються ЦК України 1963 р. згідно п.5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України 2004 p., оскільки
спадщина прийнята до набрання чинності вказаним кодексом.

Відповідно до ст.533, 534,
535 ЦК України -
право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, мають
неповнолітні, або непрацездатні діти померлого. Предмети домашньої обстановки
та вжитку переходять до спадкоємців за законом, незалежно від черги у
спадкуванні, які проживали спільно зі спадкодавцем не менш одного року до
смерті. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно, не
виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку особам які
входять, або не входять до кола спадкоємців за законом.

На час відкриття спадщини, -
день смерті спадкодавця -
ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач ОСОБА_1, 1941
р. народження був працездатним, пенсійного віку не досяг, вийшов на пенсію
за віком 31.01.2001 p., згідно трудової
книжки, - права на
обов'язкову частку у спадщині не має. Тому безпідставні позовні вимоги ОСОБА_1
про визнання права власності на 1/6 частину спірного домоволодіння, 1/3 частину
грошового вкладу, витребування майна які відносяться до предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку; оскільки відповідно до ст.534 ЦК України
ОСОБА_2, як видно із змісту заповіту, успадковує все майно яке належало
померлому ОСОБА_3

Крім того, згідно вище зазначено рішення Тернівського районного суду від
11.06.1997 р. - після смерті матері, ОСОБА_1 поділив домоволодіння зі своїм
батьком ОСОБА_3, суд визнав за позивачем право власності на 1/6 частину
спірного домоволодіння, поділив будинок і надвірні забудови в натурі. Позивач
як зазначено в рішенні вказував, що у нього з батьком існують неприязні
стосунки, вказані обставини беззаперечно встановлені і не потребують
доказуванню, відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України.

Факт того, що позивач не проживав спільно з батьком підтверджується також
поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, актом
затвердженим квартальним комітетом а.с.34, де зазначено, що ОСОБА_1 став
проживати в спірному домоволодіння з 2000 року, тільки після смерті батька.

Таким чином реєстрація позивача в спірному домоволодінні
згідно довідок а.с.27,28, не свідчить про спільне проживання позивача та
померлого ОСОБА_3 і прийняття позивачем спадщини відповідно до ст.549 п.2 ЦК
України. Встановлення факту прийняття спадщини, відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК
України не має правового значення для позивача, оскільки ОСОБА_1 не є
спадкоємцем, не має право на спадщину при наявності заповіту.

3

На підставі
ст.534,535, 533,549 п.1 ЦК України 1963 p., керуючись ст. 10,27,31,60,79,81,88,209 ч.3,212-215, ЦПК України,
суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна,
встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на частину
домоволодіння і грошового вкладу -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через Тернівский районний суд м. Кривого Рогу, шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.