РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

10 серпня 2006
року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого                                                                                           Лили В. М.

секретаря                                                                                                Зурак
А.А.

розглянув
у відкритому судовому засіданні м.
Новомосковська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини
А - 1126 про стягнення грошової компенсації за продовольче пайкове
забезпечення,  -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою до відповідача,  в якій вказав на те,  що проходить військову службу і знаходиться
на фінансовому забезпеченні у відповідача. За період з 11.03.2000 року по
01.12.2006 року він не отримав остаточного розрахунку по деяким видам
забезпечення в т.ч. грошову компенсацію за продовольче пайкове забезпечення у
сумі 15354 (П'ятнадцять тисяч триста п'ятдесят чотири) гривні 67 копійок.
Позивач звертався до відповідача з приводу виплати компенсації,  але відповідач відмовився здійснити виплату
грошової компенсації,  обґрунтовуючи своє
рішення відсутністю грошових коштів. Тому позивач змушений звернутися до суду.

У
судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі,  вказавши на те що відповідач не виплатив
компенсацію за продовольче пайкове забезпечення за період з 11.03.2000 року по
01.12.2006 року у сумі 15354 (П'ятнадцять тисяч триста п'ятдесят чотири) гривні
67 копійок. Просив позов задовольнити і стягнути з відповідача грошову
компенсацію за продовольче пайкове забезпечення за період з 11.03.2000 року по
01.12.2006 року у сумі 15354 (П'ятнадцять тисяч триста п'ятдесят чотири) гривні
67 копійок.

Представник
відповідача у судове засідання не з'явився,
надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та
відмовити позивачу у позові.

Вислухавши
сторони,  вивчивши матеріали справи,  суд вважає,
що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

В
судовому засіданні встановлено,  що
позивач проходить військову службу у відповідача. З 11.03.2000 року він пайки
не отримував,  компенсацію за пайки,  що не були видані,  йому не виплатили.

Відповідно
ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімен»,  військовослужбовці мають право на одержання
за рахунок держави речового майна і продовольчих пайків або за бажанням
військовослужбовця грошової компенсації замість них.

За
період з 11.03.2000 року по 01.12.2006 року відповідач не видав позивачу
продовольчі пайки або грошову компенсацію за них,  оскільки відповідно до ЗУ «Про деякі заходи
щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 р. призупинена дія  ст. 9 ЗУ
«Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо
видачі продовольчих пайків або замість них грошової компенсації.

Конституційний
Суд України в своєму рішенні № 5-рп/2002 від 20 березня 2002 року визнав
неконституційним положення ЗУ
«Про державний бюджет на 2001 рік» про зупинення дій положень законодавчих актів
України в частині надання пільг,
компенсацій та гарантій,  які
фінансуються з бюджетів усіх рівнів. Згідно вказаного рішення Конституційного
Суду України,  позивач має право на
отримання грошової компенсації за не отриманий пайок.

Крім
того,  відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року суди при розгляді конкретних
справ мають оцінювати зміст будь-якого закону з урахуванням його відповідності
Конституції,  яка має вищу юридичну
силу,  також в постанові зазначено,  що суд безпосередньо застосовує Конституцію
України у прямій дії,  коли закон,  який був прийнятий після введення в дію
Конституції суперечить їй. Згідно
ст.  22 Конституції України,  при прийнятті нових законів або внесенні змін
до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод. ЗУ «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» звужує обсяг  прав
військовослужбовців  у  частині
отримання  продовольчих  пайків
або  грошової

компенсації
замість них,  тому при внесенні рішення
суд вважає за необхідне керуватися саме ЗУ
«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»
та Конституцією України.

Вартість
однієї добо дачі складає: з 11.03.2000 року по 18.04.2002 року - 1 грн. 77
коп.,  з 19.04.2002 року по 01.12.2006
року - 8 грн.01 коп. Тобто грошова компенсація за невиданий продовольчий пайок
позивачу складає -15354 (П'ятнадцять тисяч триста п'ятдесят чотири) гривні 67
копійок,  яку й необхідно стягнути на
користь позивача з відповідача.

Згідно з
вимог  ст.  88 ЦПК України - якщо позивача,  на користь якого ухвалено рішення,  звільнено від сплати судового збору,  він стягується з відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд приходить до
висновку,  що з відповідача слід стягнути
на користь держави судовий збір у сумі 153 грн. 00 коп. та збір на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. 00 коп.

На
підставі вищевикладеного,  керуючись  ст.  9
Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів
їх сімей»,   ст.   ст.
10,  60,  209,
212-215 ЦПК України,  суд, -

вирішив:

позов
ОСОБА_1 до військової частини А - 1126 про стягнення грошової компенсації за
продовольче пайкове забезпечення - задовольнити.

Стягнути
з розрахункового рахунку 6514,
ОКПО 22994874,  КЕКВ 1112,  МФО
805012,  КПКВ 2101020,  УДКУ у Дніпропетровській області військової
частини А - 1126,  Дніпропетровська обл.,
Новомосковський р-н,  смт.  Гвардійське,
на користь ОСОБА_1 в рахунок грошової компенсації за продовольче пайкове
забезпечення 15354 (П'ятнадцять тисяч триста п'ятдесят чотири) гривні 67
копійок.

Стягнути
з військової частини А - 1126,  яка
знаходиться в смт.  Гвардійське судовий
збір у сумі 153 грн. 00 коп. та збір на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 30 грн. 00 коп.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської обл. шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення
рішення,  та на нього може бути подано
апеляційну скаргу протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження.