№2-2818/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня
2006р.      Костянтинівський
міськрайонний суд    Донецької області у
складі:

головуючої                                          Петруня
Н.В,

при
секретарі                                       Яблучанській
О.В.,

за
участю позивача                            ОСОБА_1

відповідачів                                         ОСОБА_2
ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовомОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

27
вересня 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про
визнання права власності,  вказуючи,  щоІНФОРМАЦІЯ_1 у м.  Костянтинівка Донецької області помер її
батько ОСОБА_4 ,  після смерті якого
залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинкуАДРЕСА_1,  де ОСОБА_4
мешкав разом з матір*ю позивачки ОСОБА_5.,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 Після звернення позивачки
до нотіальної контори з*ясувалося,  що на
ім*я спадкодавця ОСОБА_4  був виданий
договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для
будівництва жилого будинку на праві особистої власності,  розташованої за вказаною адресою,  однак правовстановлюючі документи на будинок
належним чином не були оформлені в БТІ. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4  крім позивачки являються онуки померлого -
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3 які не мають наміру
приймати спадщину. Позивачка просила визнати за померлим ОСОБА_4 ,  а також за нею право власності на зазначений
будинок.

В
судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги,  посилаючись на обставини,  викладені в позовній заяві; відповідачі
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3 позов визнали,  вказавши,
що не заперечують проти визнання права власності за померлим
ОСОБА_4  та позивачкою ОСОБА_1

Заслухавши
пояснення сторін і дослідивши матеріали справи,
суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим
розглядом встановлено,  що згідно
договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 3 лютого
1958 року (а.с.  6-7),  посвідченого Костянтинівською ДНК 10 березня 1958
року р/№506,  ОСОБА_4 у встановленому
законом порядку була відведена земельна

ділянка для
будівлі особистого жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 419, 65
кв.м; виділення проведено на підставі рішення виконкому Костянтинівською
міської ради від 13 листопада 1957 року (а.с.
8). Будинок був побудований за вказаною адресою,  але правовстановлюючі документи належним
чином не були оформлені в БТІ,  як це
вбачається з довідки від 17 вересня 2007 року (а.с.  9).

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 помер у м.  Костянтинівка
Донецької області,  мати позивачки -
ОСОБА_5,  померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.  10-11). Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4  є позивачка ОСОБА_1 (а.с.  12-13),
та відповідачі ОСОБА_2.,  ОСОБА_3
(а.с.  26-33),  які не мають наміру приймати спадщину,  що підтверджується витягом зі спадкового
реєстру,  сформованим Костянтинівською ДНК 11 вересня 2007
року (а.с.  24-25).

Відповідно
до  ст. 331 ч.2 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення
будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації право власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно  ст.
346 ЦК України
однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Крім
того,  відповідно до  ст. 25 ЦК
України здатність мати права та обов*язки (цивільна правоздатність) мають
всі фізичні особи,  і виникає вона з моменту
народження,  та припиняється у момент
смерті.

В
силу  ст. 30 ЦК України цивільну
дієздатність має фізична особа,  яка
усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю
фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і
самостійно їх здійснювати,  а також,  здатність своїми діями створювати для себе
цивільні обов*язки,  самостійно їх виконувати
на нести відповідальність у разі їх невиконання.

Приймаючи
до уваги викладене,  у випадку смерті
власника нерухомого майна,  первинна
реєстрація права власності,  яка не була
проведена і правовстановлюючий документ відсутній,  питання визначення належності цього майна
попередньому власнику і послідуючого його власнику вирішується у содовому
порядку.

Враховуючи
вищезазначене,  суд вважає,  що в судовому засіданні знайшло своє
підтвердження право власності ОСОБА_4  на
житловий будинок,  розташований по
АДРЕСА_1. Тому суд вважає за необхідне визнати його право власності на об*єкт
власності.

Крім
того,  враховуючи,  що спадкоємцем померлого ОСОБА_4  є позивачка ОСОБА_1 інші спадкоємці не
заперечують проти визнання права власності на будинок за позивачкою,  суд вважає за можливе визнати ОСОБА_1
власником вказаного будинку.

Керуючись  ст.
ст.    25,  30,
331 ч.2,  346,  1261 ЦК
України,     ст.  ст. 10,
11,  209,  212,
214-215 ЦПК України ,  -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
право власності на жилий будинок,
розташований по АДРЕСА_1,
заОСОБА_4,  який
померІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати
право власності на будинок,  розташований
по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_3у
м.  Костянтинівка Донецької області.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК
України.