Справа №2-7242/2006
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2006 року місцевий Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Буран О.М.,

при секретарі Бекмурадовій Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації, третя особа: КП ОМБТІ та РОН про визнання права власності, суд

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006 року позивачка звернулася до суду з позовом до Малиновської районної адміністрації, третя особа: КП ОМБТІ та РОН з вимогою про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 20,6 кв.м.

Свої вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що власною працею із залученням спеціалістів та з дотриманням основних будівельних норм і правил нею було реконструйовано дане володіння для покращення житлових умов. До теперішнього часу вона несе тягар усіх витрат, пов"язаних з утриманням квартири, володіє та користується зазначеним нерухомим майном відповідно до його функціонального призначення.

Крім того, свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з питання набуття нею права власності на реконструйовану квартиру, вона зверталася до Малиновської районної адміністрації, однак до цього часу дане питання не вирішено з причин, які від позивачки не залежать.

Посилаючись, зокрема, на ч.2 ст.325, ст.328, ч.ч. 1, 2 ст.331 ЦК України, ч.1 ст.12, ст.49 Закону України "Про власність", позивач просить суд задовольнити позов.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі й просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача - Малиновської районної адміністрації - Кузінов О.В. у судовому засіданні проти позову не заперечував. На його думку, позов має вирішуватись судом відповідно до закону.

Представник третьої особи - КП „ОМБТІ та РОН" у судове засідання не з*явився, про час, місце, дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи й оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини у галузі конституційного права щодо реалізації органом місцевого самоврядування владних повноважень, та цивільні правовідносини, що випливають з відносин права власності.

Судом встановлено, що згідно матеріалів технічної інвентаризації, складених Комунальним підприємством „Одеське МБТІ та РОН", загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 20,6 кв.м.

Судом також встановлено, що згідно технічного висновку складеного Приватним підприємством „Відкриття" квартира відповідає вимогам ДБН 79-92 „Жилые здания, Основние положения". Згідно зазначеного висновку основні конструкції, інженерні мережі та обладнання знаходяться у задовільному стані; квартира може бути прийнята до експлуатації відповідно до її функціонального призначення.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що реконструйована позивачкою квартира не має негативного впливу на планіровку, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо, тобто дотримано вимоги ч.5 ст.319 ЦК України та ч.5 ст.4 Закону України "Про власність" від 07.02.1991р. №697-ХІІ (далі - Закон).

При вирішенні позовних вимог судом взято до уваги, що за змістом ч.ч.1, 3 ст.13 Закону та ч.2 ст.325 ЦК України об`єктами права приватної власності можуть бути, зокрема, жилі будинки, а склад, кількість і вартість нерухомого майна, що може бути у власності громадян, не обмежується, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст.49 Закону володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 12 Закону встановлено, що праця громадян є основою створення і примноження їх власності. До теперішнього часу позивачка, яка своєю працею створила зазначене майно, несе тягар усіх витрат, пов"язаних з утриманням домоволодіння, володіє та користується ним відповідно до функціонального призначення, що свідчить про дотримання вимог ст.322 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Судом встановлено, що з питання набуття права власності на домоволодіння позивачка зверталася до Малиновської районної адміністрації, з огляду на те, що домоволодіння розміщується на території Малиновського району м.Одеси. Оскільки до цього часу дане питання не вирішено, суд дійшов висновку, що у даному разі має місце факт невиправданого зволікання з прийняттям новоствореного нерухомого майна до експлуатації.

Відповідно до підпункту 1 ч.2 ст.16 ЦК України способами судового захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Суд вважає, що обставини, встановлені у судовому засіданні, дають підстави для визнання за позивачем права власності на реконструйоване нерухоме майно.

Як зазначено в підпункті „а" п.2 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991р. №7 „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", судам підвідомчі спори, пов`язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема, про визнання права власності на будинок.

Відповідно до ст.ст.30, 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997р. №280/97-ВР до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження в галузі житлово-комунального господарства та будівництва, зокрема, сприяння розширенню житлового будівництва, контроль за спорудженням індивідуальних жилих будинків, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством. Реалізацію зазначених повноважень в галузі житлово- комунального господарства та будівництва на території Малиновського району м.Одеси, де розміщується домоволодіння, віднесено до компетенції Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради. Суд дійшов висновку, що за вказаних обставин остання є належним відповідачем по даній цивільній справі.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.16, ч.2 ст.325, ст.328, ч.ч.1, 2 ст.331 ЦК України від 2003р., ч.5 ст.4, ч.1 ст.12, ч.ч.1, 3 ст. 13, ч.ч.3, 5 ст.48, ст.49 Закону України "Про власність" від 07.02.1991р. №697-ХІІ, п.2 постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991р. №7 „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", ст.ст.4-8, 11, 15, 88, ч.3 ст.208, ст.ст.209, 212- 215, 218,223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 20,6 кв.м.

Зобов*язати КП „ОМБТІ та РОН" зареєструвати рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Буран