Справа № 2-1582/06
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 грудня 2006 р. Самарський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя                                    Сухоруков
А.О.,

при секретарі                                             Ніколайчук
Ю.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - КВ ЖРЕП Самарського району
м.Дніпропетровська про визнання особи такою, що втратила право на користування
житловим приміщенням

В С Т А
Н О В И В:

21 вересня 2006 р. ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа -
КВ ЖРЕП Самарського району м.Дніпропетровська, про визнання особи такою,
що втратила право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1, у зв'язку
із переїздом на інше постійне місце проживання.

Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що за рішенням Виконавчого комітету
Самарської районної Ради депутатів м. Дніпропетровська від 30.01.1979 р. № 2,
на підставі ордеру від 16 березня 1979 р. № 159 йому і його сім'ї (ОСОБА_3 -
дружина, ОСОБА_4 - син) була надана однокімнатна квартира АДРЕСА_1 житловою
площею 17 м. кв., загальною площею -  31,
1 кв. м., де він мешкає із 1979 р. Квартира не приватизована.

На даний час у спірній квартирі
зареєстровані: позивач ОСОБА_1, 1939 р.н., та відповідач по справі, його
колишня дружина (після ОСОБА_3) - ОСОБА_2, 1967 р.н..

22 жовня 2005 року пщивач одружився з ОСОБА_2, яка у листопаді 2005 року
зареєструвалася у спірній вартирі в якості дружини. До одруження відповідач мешкала
і була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2.

З грудня 2005 року шлюбні стосунки між позивачем і відповідачем
припинилися, ОСОБА_2 повернулася на попереднє постійне місце проживання,
забравши свої речі, ключі від спірної квартири залишалися в неї.

07.06.2006 року за позовною заявою ОСОБА_1 шлюб між ним та ОСОБА_2 було
розірвано в судовому порядку.

З часу вибутя із спірної квартири відповідач в ній не проживала, у
витратах, пов'язаних з оплатою комунальних послуг за цю квартиру, участі не
брала.

Позивач, людина похилого віку та
пенсіонер, не має достатніх коштів сплачувати додаткові витрати з комунальних
платежів за квартиру.

Позивач просив визнати відповідача такою, що втратила право на користування
квартирою АДРЕСА_1, у зв'язку із переїздом на інше постійне місце
проживання.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали свої позовні
вимоги, просили визнати відповідача втратившою право на житло у спірній
квартирі.

Відповідач проти позову заперечувала, посилаючись на те, що на її думку
вона має право на житло у спірній квартирі, оскільки деякий час проживала з
позивачем, проводила ремонт у квартирі, під час проживання сплачувала за
комунальні послуги.

Представник КВ ЖРЕП Самарського району підтримала позов, посилаючись на те,
що відповідач втратила право на житло.

Заслухавши сторони, представників позивача та третьої особи, дослідивши
матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов за таких підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що за рішенням Виконавчого комітету Самарської районної Ради
депутатів м. Дніпропетровська від 30.01.1979 р. № 2, на підставі ордеру від 16
березня 1979 р. № 159 йому і його сім'ї (ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_4 - син) була
надана однокімнатна квартира АДРЕСА_1 житловою площею 17 м. кв., загальною
площею -  31, 1 кв. м., де він мешкає із
1979 р.  (а.с. 4). Квартира не
приватизована.

На даний час у спірній квартирі
зареєстровані: позивач та відповідач по справі (а.с. 5). Відповідач ОСОБА_2 -
це колишня дружина позивача, шюб між ними зареєстровано 22 жовтня 2005 року і
розірвано рішенням Самарського районного суду від 07.06.2006 р. (а.с. 9). Після
розірвання шлюбу відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 і не зверталася із
пропозицією повернутися для проживання за місцем реєстрації. Вона переїхала на
постійне місце проживання за своєю попередньою адресою АДРЕСА_2.

Згідно ч.2 ст.107 ЖК України, у разі вибуття члена сім”ї наймача на
постійне  проживання в інше жиле
приміщення, член сім'ї, який вибув, втрачає право користування жилим приміщенням
із дня вибуття.

В судовому засіданні встановлено, що із грудня 2005 р. відповідач у
квартирі АДРЕСА_1 не проживає. Позивач не позбавляв відповідача права
користування квартирою: не змінював двері та вхідні замки.

Ці обставини підтверджені показами свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, та письмовими доказами: ордером від 16 березня 1979 р. № 159
на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 4), довідкою про осіб, зареєстрований у спірній квартирі
від 20.03.06 р. № 1122 (а.с. 5), особовим рахунком на ім'я ОСОБА_1 № 196 (а.с.
6), та актами від 21.12.2005 р, 30.03.2006 р. про те, що ОСОБА_2 не проживає по
АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Позивач пояснив, що дійсно нетривалий час перебував у шлюбі з відповідачем,
віддавав їй свою пенсію. ОСОБА_2 з ним майже не жила, про нього не дбала,
хотіла забрати квартиру. До нього приходили знайомі відповідача, влаштовували у
нього вдома притон, він був не в змозі їх позбутися.

Із пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що
відповідач не мешкає у спірній квартирі фактично рік. Коли позивач і відповідач
були одружені, у відповідача був співмешканець, він приходив до них та
відповідач із ним та влаштовували притон. Там були наркомани, алкоголіки,
побиті та у стані алкогольного сп'яніння. Усі вони приходили у квартиру
ОСОБА_1. У теперішній час ОСОБА_2 фактично мешкає в іншій квартирі по вул.
Таманській, 1.

Свідок ОСОБА_6 вона бачила, що ОСОБА_2
весною 2005р. робила ремонт АДРЕСА_1, приходила туди. Щоб відповідач мешкала
АДРЕСА_1, вона не бачила.

Позовні вимоги позивача   підтверджені показами свідків, поясненнями
самої позивача та її представника, а також письмовими доказами.

Суд вважає за необхідне задовольнити
позовну заяву ОСОБА_1 та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на
користування квартирою АДРЕСА_1, у зв'язку із переїздом на
інше постійне місце проживання.

Керуючись ч.2 ст.107 ЖК України, ст.ст. 57-64, 209, 214, 215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою
АДРЕСА_1, у зв'язку із переїздом на інше постійне місце
проживання.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може
бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський
районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя             (підпис)          А.О. Сухоруков

Згідно з оригіналом.

Суддя                                                    А.О.
Сухоруков

Рішення набрало законної сили 21 грудня 2006 року.

Суддя                                                    А.О.
Сухоруков