АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
грудня 2006 року                                                                                         м.  Хмельницький

Колегія судців
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Ніколової Б.Ю.,

суддів :
Ніколаєвої В.М. ,  Матковської Л.О.

при секретарі
Коник О.М.

з участю :

позивачки
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-2233 за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від З листопада
2006 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  представника відповідача ОСОБА_3,  перевіривши матеріали справи,  ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  колегія судців

встановила:

В жовтні
2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі 300 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх вимог
вказувала,  що син навчається у
Хмельницькому національному університеті на денній формі навчання,  а тому потребує матеріальної допомоги,  яку відповідач добровільно не надає,  хоча спроможний таку надавати.

Судом
залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_4.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 3 листопада 2006 року позов задоволено
частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4.  аліменти на його утримання на період навчання
в розмірі 150 грн. щомісячно,  починаючи
з 2.10.2006 р. і до досягнення ним двадцяти трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_2.
Утримання аліментів припиняється у разі припинення ОСОБА_4  навчання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в сумі 51 грн. та 3 грн. 75 коп. витрат на інформаційно
технічне забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним,  просить його скасувати. Посилається на
порушення судом норм матеріального та процесуального права,  невідповідність висновків суду фактичним
обставинам.  Зазначає,  що суд не врахував його матеріальний
стан,  зокрема те,  що він має ряд хронічних захворювань і
потребує постійного лікування. Його середньомісячний дохід складає 363 грн. 74
коп. і він неспроможний надавати допомогу повнолітньому сину,  який навчається на бюджетній формі навчання
та отримує стипендію.

Апеляційну
скаргу слід відхилити з наступних мотивів.

Головуючий
у першій інстанції - Ярмолюк О.І.                                      Справа
№ 22ц- 2233

Доповідач
- Ніколова Б.Ю.                                                                        Категорія
№ 36

Судом вірно встановлені
дійсні обставини,  дано їм належну
оцінку,  а його висновки про часткове
задоволення вимог позивачки узгоджуються з матеріалами справи,  відповідають закону.

Статтею
198 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних
дочку,  сина,  які потребують матеріальної допомоги,  якщо вони можуть таку матеріальну допомогу
надавати.

Відповідно
до ч.1  ст.  199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка,  син продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,  батьки
зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,  що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно  ст.
200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку,  сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин,  зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Судом
встановлено,  що з 6 лютого 1988 р. по 21
січня 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі.ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народився син ОСОБА_4,  батьком якого є
відповідач.

ОСОБА_4 є студентом
1-го курсу Хмельницького національного університету денної форми навчання,  постійно проживає з позивачкою в квартирі
АДРЕСА_1,  часто хворіє. ОСОБА_2 створив
нову сім'ю і мешкає з дружиною та тещею в квартирі АДРЕСА_2.

Відповідач
працює і має постійний заробіток,  але не
надає матеріальної допомоги на утримання сина. Його дружина ОСОБА_5 не
працює,  проте є працездатною особою,  а теща ОСОБА_6 отримує пенсію за віком.

Ці обставини
підтверджуються матеріалами справи.

Оцінивши
докази в їх сукупності,  керуючись
нормами наведеного чинного законодавства,
суд правильно дійшов висновку про те,
що повнолітній син сторін ОСОБА_4
потребує матеріальної допомоги і відповідач ОСОБА_2 спроможний надавати таку у
розмірі 150 грн. щомісячно,  тому
обґрунтовано задовольнив частково вимоги позивачки.

При
визначенні розміру аліментів суд підставно врахував стан здоров'я та
матеріальне становище дитини і батька - відповідача ОСОБА_2,
а також можливість надання утримання сину позивачкою.

Доводи
апеляційної скарги не містять посилань на докази,  які б спростовували висновки суду першої
інстанції.

Рішення
суду узгоджується з матеріалами справи,
постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і
підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
315,  319 ЦПК України,   колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 3 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України.