РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"
18 " грудня 2006 року                                                                          м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Кізюн О.Ю.

суддів: Карпусь С А.,  Харчука В.М.
при секретарі Хмельницькій Ю А.

з участю:
апелянта ОСОБА_1,

його
представників ОСОБА_2, ОСОБА_3.

розглянула
у відкритому судовому засіданні справу № 22ц-2121 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення порушень права власності на
землю та визнання незаконним Державного акту про право приватної власності на
землю; та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,  Лісогринівецької сільської ради про визнання
незаконними рішення про виділення та приватизацію земельної ділянки,  Державного акту про право приватної власності
на земельну ділянку.

Заслухавши
доповідача,  пояснення апелянта та його
представників,  перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,

встановила:

В грудні
2005 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зазначеним позовом,  вказуючи,
що рішенням дев'ятої сесії Лісогринівецької сільської ради народних
депутатів від 16.04.1992 року їй було виділено земельну ділянку площею 0, 25 га
для будівництва житлового будинку на території цієї сільської ради,  а 29.03.2002 року - видано Державний акт про
право приватної власності на дану земельну ділянку,  яка розташована АДРЕСА_1. У вересні 2005 року
їй стало відомо,  що зазначену земельну
ділянку самовільно захопив ОСОБА_1 та приступив до її обробітку. Тому просила
усунути порушення її права власності на землю з боку відповідача та зобов'язати
останнього припинити обробіток належної їй земельної ділянки.

Пізніше
доповнила свої позовні вимоги і просила також визнати незаконним та скасувати
Державний акт серії II -ХМ № 023685 на право приватної власності на земельну
ділянку,  розташовану АДРЕСА_1,  виданий на ім'я ОСОБА_1

В січні
2006 року ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_4 та
Лісогринівецької сільської ради і просив визнати незаконними та скасувати
рішення

Головуючий
у першій інстанції -Леванчук А.О.                                 Справа
№ 22ц-2121

Доповідач
- Кізюн О.Ю.                                                                        Категорія
№ 33

сесії
Лісогринівецької сільської ради №1 від 16.04.1992 року в частині виділення ОСОБА_4 земельної ділянки
розміром 0, 25 га в с Лісові
Гринівці Хмельницького району; рішення виконкому Лісогринівецької сільської
ради № 5-А від 31.01.1995 року в частині надання дозволу на приватизацію
ОСОБА_4 спірної земельної ділянки та Державний акт IV - ХМ №
007740 від 29.03.2002 року про право приватної власності ОСОБА_4 на земельну
ділянку в с Лісові Гринівці Хмельницького району. В обгрунтування заявленого
позову посилався на те,  що на підставі
рішення сесії Лісогринівецької сільської ради № 27 від 10.10.1991 року спірна
земельна ділянка була виділена ОСОБА_5 для будівництва житлового будинку. За
спільною домовленістю з ним,  позивач зі
своєю сім'єю обробляв цю земельну ділянку,
а в липні 2002 року з дозволу ОСОБА_5 ОСОБА_1 почав оформляти право
власності на неї і 04 листопада 2002 року став власником земельної ділянки
площею 0, 392 га,  про що було видано
відповідний Державний акт на право приватної власності на землю від 04.11.2002
року. Тому вважає,  що приватизація ним
спірної земельної ділянки була здійснена в установленому законом порядку.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2006 року позов ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про усунення порушень права власності на землю та визнання незаконним
Державного акту про право власності на землю задоволено частково.

Скасовано
Державний акт серії ІІ-ХМ № 023685 на право приватної власності на землю від 04
листопада 2002 року,  виданий на ім'я
ОСОБА_1 на земельну ділянку розташовану АДРЕСА_1.

Зобов'язано
ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_4 перешкод в користуванні земельною ділянкою в розмірі
0, 394 га,  яка належить їй на праві
приватної власності на підставі Державного акту серії IV -
ХМ,  3007740 від 29 березня 2002 року та
припинити обробіток вказаної земельної ділянки.

В
зустрічному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
Лісогринівецької сільської ради про визнання незаконними рішення про
виділення та приватизацію земельної ділянки,
Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку
відмовлено.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим,  таким що не відповідає фактичним обставинам
справи,  просить його скасувати і
постановити нове рішення,  яким
задоволити його позовні вимоги в повному обсязі,  а в позові ОСОБА_4 - відмовити.

Перевіривши
законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених в суді першої
інстанції колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  а рішення суду першої інстанції - зміні з
наступних мотивів.

Згідно
ч.1  ст.
11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог.

Як видно
з матеріалів справи спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу
земельної ділянки площею 0, 394 га,
розташованої на території с Лісові Гринівці Лісогринівецької сільської
ради Хмельницького району АДРЕСА_1.

Судом
встановлено,  що дана земельна ділянка на
підставі рішення сесії Лісогринівецької сільської ради № 5-А від 31.01.1995
року була передана у приватну власність ОСОБА_4,  в зв'язку з чим 29 березня 2002 року ОСОБА_4
отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії IV - ХМ №
007740.

04
листопада 2002 року Лісогринівецькою сільською радою на зазначену земельну
ділянку на ім'я ОСОБА_1 було видано Державний акт на право приватної власності
на землю серії 11 - ХМ № 023685.

З'ясувавши
повно й всебічно обставини,  на які
сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень,  суд першої інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про те,  що зазначена спірна земельна
ділянка неправомірно була передана у власність ОСОБА_1 і ці висновки суду
доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Разом з
тим,  зазначаючи в резолютивній частині
рішення про скасування в цілому Державного акта на право приватної власності,  виданого на ім'я ОСОБА_1,  на земельну

ділянку,  розташовану АДРЕСА_1,  суд першої інстанції вийшов за межі спору у
даній справі,  оскільки означеним
Державним актом посвідчено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею
0, 607 га,  яка складається з трьох
окремих земельних ділянок,  а саме:
ділянки № 1 площею 0, 165 га для обслуговування житлового будинку,  спірної ділянки № 2 та ділянки № 3 площею 0,
050 га,  які передані ОСОБА_1 для ведення
особистого селянського господарства.

Наведене
свідчить про порушення судом правил ч.1
ст.  11 ЦПК України,  що відповідно до п.4 ч.1  ст.
309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції з
викладенням його резолютивної частини в новій редакції.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  316,  317,
319 ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення
Хмельницького міськрайонного суду від 12 жовтня 2006 року змінити.

Резолютивну
частину рішення викласти в такій редакції:

Позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення порушень права власності на землю та визнання
незаконним Державного акту про право власності на землю задоволити.

Державний
акт серії ІІ-ХМ № 023685 на право приватної власності на землю,  виданий 04 листопада 2002 року на ім'я
ОСОБА_1,  визнати частково недійсним в
частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0, 392
га,  яка розташована АДРЕСА_1.

Зобов'язати
ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_4перешкод в користуванні земельною ділянкою в розмірі
0, 394 га,  яка належить їй на праві
приватної власності на підставі Державного акту серії IV -
ХМ,  3007740 від 29 березня 2002 року та
припинити обробіток вказаної земельної ділянки.

В
зустрічному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
Лісогринівецької сільської ради про визнання незаконними рішення про
виділення та приватизацію земельної ділянки,
Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку
відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  однак може бути оскаржено в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.