УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
грудня 2006 року                                                                м.  Хмельницький

колегія суддів
судової палати з цивільних справ

апеляційного
суду Хмельницької області в складі: головуючого - судді Ніколайчука М. Є.

суддів :
Пастощука М. М. ,    Самчука П.П.

при секретарі
Степчук І.В.

з участю
ОСОБА_1,

представника   ОСОБА_2-ОСОБА_3

розглянула  у відкритому судовому
засіданні цивільну справу  №22ц-2232 за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18
жовтня 2006 року,

встановила:

17 липня
2006 року в суд звернувся ОСОБА_2,  який вказував,  що
він з 29.10.1992 року по 19.4.2001 року проживав і був прописаний з батьком
ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1.

19.4.2001
року він виписався з квартири у зв"язку з навчанням у м.  Львові. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько помер. 1.7.2006
року після закінчення навчання він прибув для проживання та реєстрації в
м.  Хмельницький. В квартирі проживає
колишня дружина батька-ОСОБА_1,  яка не
дає згоди для проживання та реєстрації в квартирі,  а тому ОСОБА_2 просив суд визнати за ним
право на користування квартирою,  вселити
його та зобов'язати ОСОБА_1,  не чинити
йому перешкод в користуванні квартирою.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від 18.10.2006 року позов задоволено.
Постановлено вселити ОСОБА_2 в кв. АДРЕСА_1,
визнано за ним право на користування зазначеною квартирою.
Зобов"язано ОСОБА_1,  не чинити
перешкод в користуванні квартирою та стягнуто з ОСОБА_1 38 грн. судових витрат.

ОСОБА_1,  з таким рішенням не згідна,  подала апеляційну скаргу,  просить його скасувати,  зазначає,
що суд не правильно встановив обставини справи та не врахував,  що позивач у спірній квартирі ніколи не
проживав і не набув права там проживати.

В
апеляційному суді ОСОБА_1,  скаргу
підтримує,  визнає,  що ОСОБА_2-батько позивача не ставив питання
про визнання його таким,  що втратив
право на житло.

Представник
позивача апеляційну скаргу не визнає,
зазначає,  що ОСОБА_2 після
закінчення навчання бажає проживати в спірній квартирі.

Дослідивши
матеріали справи,  суд приходить до
висновку,  що апеляційну скаргу
ОСОБА_1,  слід залишити без
задоволення,  рішення суду без змін з
таких підстав.

Головуючий
у першій інстанції -     Фанда В.П.                                     Справа №
22ц-2232

Доповідач
- Ніколайчук М. Є.                                                                  Категорія  44

Відповідно
до  ст.  308 ЦПК
України,  суд апеляційної інстанції
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін
,  якщо він постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Суд
першої інстанції правильно встановив дійсні обставини справи,  правовідносини,  що виникли, та застосував діюче
законодавство.

Судом
встановлено,  що в користуванні ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та позивача була двокімнатна квартира в м.  Біла Церква Київської області. В 1988 р.
ОСОБА_4- мати позивача померла.

В 1992
році було проведено обмін квартири з м.
Біла Церква на кв. АДРЕСА_1 і з 29 жовтня 1992 р. позивач з батьком
ОСОБА_2 там був зареєстрований і проживав.

В 1994
році ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_5 (ОСОБА_1),
яка з 24.11.1994 року була прописана в квартирі. ОСОБА_2 часто хворів і
був інвалідом 2-ї групи. В зв"язку з тим,
що мати загинула,  батько
хворіє,  неповнолітньому ОСОБА_2 було
призначено опікуна - його діда ОСОБА_6 на підставі рішення виконавчого комітету
Вигодської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області від
20.2.1992 року №6.

Після
закінчення навчання у школі ОСОБА_2 навчався у Львівському національному
університеті ім.  І. Франка в проживав у
гуртожитку з 4 жовтня 2001 року по 26 червня 2006 року.

Відповідно
до ч.3 ст. 71 Житлового Кодексу України жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у
випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання у зв"язку з
навчанням ( учні,  студенти) - протягом
усього часу навчання,  поміщення дитини до
опікуна - протягом усього часу її перебування в опікуна,  якщо в квартирі залишилися проживати інші
члени сім'ї.

За таких
обставин,  суд правильно прийшов до
висновку,  що ОСОБА_2 не втратив права на
проживання у спірній квартирі . В зв"язку з тим,  що ОСОБА_1,
чинить ОСОБА_2 перешкоди у проживанні в квартирі також обгрунтовано
вселив його у житло і зобов'язав відповідачку не чинити перешкоди в його
користуванні.

Апеляційна
скарга не містить відомостей,  що рішення
суду є не правильним.

Керуючись  ст.  307, 308, 314,
317, 319   ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення   Хмельницького   міськрайонного суду від 18 жовтня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.