Справа № 22-1688-2008                                   Головуючий
Категорія -  34 -                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2006 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючої судді - Кривохижі В.І.

суддів            Голованя A.M.

Черниш Т.В.

при секретарі         Салабай М.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Олександрійського міськрайонного суду
від 9 червня 2008 року і

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2007 року  ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_3про стягнення матеріальної шкоди.

В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що 12 лютого 2007 року   ОСОБА_2., перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння та керуючи автомобілем КАМАЗ, не дотримав безпечної дистанції,
внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Мерседес Бенц власником якого є
він.

В зв'язку з
пошкодженням автомобіля Мерседес Бенц, йому була завдана матеріальна шкода
розмір якої має визначити експерт.

У подальшому
позивач уточнив позовні вимоги. Посилаючись на те, що автомобіль марки КАМАЗ,
яким при здійсненні ДТП керував, без відповідної правової підстави, ОСОБА_2.
вибув з володіння   ОСОБА_3. з його вини,
просив стягнути з ОСОБА_3. та ОСОБА_2. 45959, 24 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди  в солідарному
порядку.

Рішенням
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 9 червня 2008 року з ОСОБА_2.   на користь ОСОБА_1. у відшкодування
матеріальної шкоди стягнуто 45959, 24 грн., 514,15 грн. витрат на проведення
експертизи, та в дохід держави 459,59 грн. судового збору та 30 грн. витрат за
ІТЗ.

В задоволенні
інших вимог відмовлено.

Суд
дійшов висновку, що належним відповідачем в справі є ОСОБА_2, який скоїв ДТП, що стало причиною заподіяння позивачу
матеріальної   шкоди, тому саме
він повинен нести відповідальність перед позивачем.

В апеляційній
скарзі позивач просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог. Посилається на те, що суд неправильно застосував норми
матеріального права, зокрема ст. 1187  ЦК
України, щодо відповідальності володільця джерела підвищеної небезпеки, недбалість якого сприяла протиправному
заволодінню автомобіля КАМАЗ. На думку позивача, відповідати за позовом в
солідарному порядку повинні як ОСОБА_2., що керував автомобілем при ДТП, так  і ОСОБА_3., як володілець автомобіля.

Заслухавши
доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_5., яка підтримала доводи
апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2., який частково визнав свою вину,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню.

Стягуючи
матеріальну шкоду з ОСОБА_2. суд
виходив з того, що цей відповідач повинен її відшкодувати відповідно з ч.3 ст.
1187 ЦК України, як особа, яка неправомірно
заволоділа транспортним засобом і завдала шкоди його діяльністю.

Проте з таким
висновком суду погодитися не можна, оскільки він суперечить фактичним
обставинам справи і нормам матеріального права.

Так, відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК
України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом,
іншим об»єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або
утримання, зобов»язана відшкодувати її на загальних підставах.

Якщо
неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим
об»єктом сприяла недбалість її власника (володільця) шкода,  завдана діяльністю щодо його  використання, зберігання або утримання,  відшкодовується ними спільно, у частці,

яка визначається
за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають

істотне значення
(ч. 4 ст.1187 ЦК України).

Із матеріалів
справи вбачається, що 12 лютого 2007 року в
вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, ОСОБА_2. прибув на
територію подвір»я будинків АДРЕСА_1, де знаходився автомобіль марки «Камаз»
реєстраційний номер НОМЕР_1переданий йому володільцем транспортного засобу
ОСОБА_3. для проведення  ремонту.

Шляхом вільного доступу,
скориставшись ключем від системи запалювання, що знаходився в салоні,
самовільно взяв автомобіль і рухаючись ним по вул. Діброви в м. Олександрія,
ОСОБА_2. порушив вимоги п. 2.9, 11.2, 13.11 Правил дорожнього руху України, не
дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив  зіткнення з автомобілем марки «Мерседес-
Бенц» реєстраційний номер  НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_1., після чого виїхав на смугу зустрічного руху де здійснив
наїзд на автобус марки «Ікарус» реєстраційний номер  НОМЕР_3.

Дані обставини підтверджується вироком суду від 21 листопада 2007 року, що
набрав законної сили та постановою у справі про адміністративне правопорушення
від 14 березня 2007 року.

Враховуючи
зазначене, колегія суддів вважає, що в судовому засіданні безспірно
встановлено, що ОСОБА_2. самовільно
використав автомобіль, володільцем якого є ОСОБА_3.

Також суд
правильно, відповідно до висновків авто-товарознавчої експертизи № 645/26 від
1.06.2007 року, розмір відшкодування матеріальної шкоди, що підлягає стягненню
на користь позивача визначив у сумі 45959,24 грн.

Разом з тим,
колегія суддів вважає, що неправомірному заволодінню автомобіля марки
«Камаз» сприяла недбалість її володільця ОСОБА_3., який передаючи засіб
підвищеної небезпеки для ремонтування не спеціалізованому суб»єкту
підприємницької діяльності (СТО тощо), а по суті незнайомій людині, не впевнився
в особі ОСОБА_2. Також, недбалість ОСОБА_3. полягає і в тому, що він залишив
ОСОБА_2. автомобіль з ключем від системи запалювання, чим полегшив доступ до
нього, хоча повинен був вжити, але не вжив заходів направлених на перешкоджання
можливому неправомірному використанню цього транспортного засобу.

В порушення вимог ст. 212 ЦПК
України суд не врахував, що вказані обставини мають істотне значення для вирішення
справи і не вірно застосував норми матеріального права, а тому дійшов
помилкового висновку про те, що
відшкодування майнової шкоди має здійснюватися лише за рахунок ОСОБА_2.

Неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права є, відповідно до ст. 309 п.4 ЦПК України,
підставою для скасування рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку і
ухвалення нового рішення.

Отже, оскільки неправомірному
заволодінню ОСОБА_2. автомобіля марки «Камаз»
сприяла недбалість його володільця ОСОБА_3., то шкода ОСОБА_1., що була
завдана діяльністю щодо використання зазначеного транспортного засобу, має
відшкодуватися ними спільно у рівних частках (по 50%), а саме у розмірі  по 22979, 62 грн., з кожного.

За наведених обставин у задоволенні позову до
ОСОБА_4слід відмовити..

Відповідно до ст.88 ЦПК України та п/п «а»,
«д» п.1 ст. З Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» з
відповідачів на користь позивача та дохід держави підлягають стягненню судові
витрати. На користь ОСОБА_1. з ОСОБА_2. та ОСОБА_3. по - 257,08 грн.,  витрат на проведення авто-товарознавчої
експертизи та в дохід держави по - 229, 80 грн. судового збору; по - 15 грн.
витрат пов»язаних  з
інформаційно-технічним забезпеченням, з кожного.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Кіровоградської області, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду  Кіровоградської області від 9 червня 2008
року скасувати.

Позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1: -  із ОСОБА_2 22979 гривні 62 коп.; -  із ОСОБА_3 22979 гривні 62 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди та  по
257 грн. 8 коп., з кожного, витрати на проведення експертизи.

В дохід
держави стягнути з ОСОБА_2. та ОСОБА_3
по 229 грн. 80 коп.  судового збору та по 15 грн. витрат на ІТЗ, з кожного.

В
задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуюча

Судді

Кінець
форми