Справа №22ц-4573/07 р.                                         Головуючий
у 1 інстанції - Карпушова О.В.
- 27                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2 липня
2006 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді:                      Новікової Г.В.

суддів:                                            Солодовник
О.Ф. Зінов'євої А.Г.

при
секретарі:                               Проляпі
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Калінінського районного суду м. Донецька від 5 квітня 2007 р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ)
„Донецький кряж" - засновника Всеукраїнської громадсько-політичної газети
„Донецькій кряж плюс", ОСОБА_2 ОСОБА_3 про захист, честі, гідності,
ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Калінінського районного суду м. Донецька від 5 квітня 2007 р. у задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 про захист, честі, гідності, ділової репутації,
спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди було
відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду, позивач приніс апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства
та фактичним обставинам справи, яким суд дав неправильну правову оцінку. Просив
постановити нове рішення, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі.

В
обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилався на те, що у суду
першої інстанції не було підстав вважати, що відкритий лист ОСОБА_2 є
зверненням до правоохоронних органів, оскільки доказів звернення до останніх і
прийняття ними якихось рішень не надано. Також вважає, що суд, посилаючись в
своєму рішенні на Закон України „Про друковані засоби масової інформації
(пресу) в Україні", не звернув уваги на те, що негативна інформація (якою
він вважає обставини, викладені у листі ОСОБА_2), вважається недостовірною. На
думку апелянта, судом достовірно встановлено розповсюдження проти нього
недостовірної інформації і підстав для відмови у задоволенні його позову не
було.

У
судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав і просив її
задовольнити у повному обсязі.

Представники
відповідачів проти апеляційної скарги заперечували, просили її відхилити, а
рішення суду залишити без зміни.

Відповідачка
ОСОБА_3 (редактор
газети) до судового засідання не прибула, про день, час та місце слухання
справи повідомлена належним чином.

Заслухавши
доповідача, сторони, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як
вбачається з матеріалів справи, суд правильно визначив правовідносини, які
склалися між сторонами, надав їм відповідну оцінку і обґрунтовано відмовив
ОСОБА_1 у задоволенні позову.

В ході
слухання справи судом було встановлено, що на другій сторінці газети „Донецький
кряж плюс" №15 від 14-20 квітня 2006 р. опубліковано матеріал - „Відкритий
лист Генеральному

Прокурору України
Медведько Олександру Івановичу", підписаний ОСОБА_2, в якому вона
звертається до прокурора з проханням встановити істину за її судовими справами.
При цьому вона викладає суть спору, зміст судових рішень, обставини та дії
представника відповідачів за її справами (яким був ОСОБА_1), що вона вважає
привели до певних наслідків, як вона їх бачить.

Згідно
ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї та (або) ч.1енів її сім'ї недостовірної інформації,
має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно
до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 р. №7 „Про
застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової
репутації громадян та організацій" (із змінами, внесеними згідно з
Постановами Пленуму Верховного Суду України N 3 від 04.06.93 p., N 4
від 31.03.95 p., N 14 від 25.12.96 p., № 12
від 03.12.97 р.), до відомостей, що ганьблять особу, слід відносити ті з них,
які принижують честь, гідність і ділову репутацію громадянина або організації в
громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання законів,
загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі.

Як
вбачається з відкритого листа ОСОБА_2, опублікованого в газеті, воно містить
відомості щодо особистого життя відповідачки; спірних правовідносин, які
виникли між нею та її чоловіком; зміст судових рішень різних інстанцій; її
первинне звернення до цієї ж газети, в якій було надруковано статтю „Он сделал нас бомжами",
яке за нею було прийняте судове рішення і деякі обставини, які виникли при
розгляді спору. Виходячи з викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку, що
вказані відомості відповідають дійсності.

Щодо
другої частини відкритого листа, то вона більш стосується іншої людини, ніж
позивача, є висловленням своєї особистої думки та погляду на виниклі обставини
ОСОБА_2, вона не містить інформації, яка б принижувала честь, гідність та
ділову репутацію безпосередньо ОСОБА_1 і можливо є її сумлінною помилкою в
достовірності такої інформації, оскільки лист містить прохання її перевірки.

Таким
чином, суд обґрунтовано дійшов висновку, що відповідно до Конституції України
та Закону України „Про друковані засоби масової інформації (преси) в
Україні", відповідачка мала право звертатися з вимогами надрукування
відкритого листа і друкований орган мав обов'язок його друкувати.

Разом з
тим, апеляційний суд вважає висновки суду про те, що вказаний лист це звернення
до правоохоронних органів є помилковим, оскільки відповідно до ст.ст. 40, 55
Конституції України та Закону України „Про звернення громадян", визначено,
що громадяни мають право звернутися до, зокрема, органів державної влади,
місцевого самоврядування, посадових та службових осіб. Між тим, таке звернення
засобом надрукування відкритого листа в газеті міського значення не
передбачено.

За
вказаних обставин, такі висновки суду з мотивувальної частини рішення суду
першої інстанції слід виключити.

Таким
чином, рішення суду відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для його
скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 307 ч.1 п.1-308, 313, 314 ч.1
п.1, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Калінінського районного суду м. Донецька від 5 квітня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала
набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання чинності.