РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 2-118-07

27
лютого 2006 р.                            м.  Дніпродзержинськ

Заводський
районний суд м.  Дніпродзержинська у
складі: судді Гібалюк Т.Я.,  при
секретарі Івановій О.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу

встановив:

ОСОБА_1
звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Свій позов мотивує
тим,  що відповідачка позичила у нього
2000 доларів США і 300
грв. Зобов'язалася повернути 2600 доларів США
І300 грв. Але зобов'язання не виконала. Просить стягнути з відповідачки
борг в сумі 13430 грв.,  проценти річних
- 3327, 66 грв. і моральну шкоду- 10000 грв.

В судовому
засіданні позивач позов підтримав в рамках заявленого позову.

Відповідачка
позов визнала частково в сумі 13430 грв.

Вислухавши
сторони,  вивчивши матеріали справи,  суд вважає,
що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню   з наступних підстав.

Згідно
до розписки,  яка написана відповідачкою
21 травня 1998 p.,  ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 2000 доларів США строком на три
місяці і зобов'язалася повернути 2600 доларів США.( арк. спр. 8)

Згідно
до розписки,  яка написана відповідачкою
25 грудня 2005 p.,  ОСОБА_2 зобов'язалася
повернути отриману по розписці від 21 травня 1998 р. позичку в сумі 2600
доларів США в період
2006 p.,  таким чином підтвердивши свої зобов'язання перед
ОСОБА_1   по поверненню позички. (
арк.спр. 9)

Згідно
до  ст.
1047 ЦК України,  договір позики укладається в письмовій
формі,  на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Позивач
надав суду в підтвердження позики грошей відповідачці написані нею розписки
позичальника. В зв"язку з чим підлягають задоволенню вимоги позивача в
частині стягнення суми позики в розмірі 13430 грв.,  з розрахунку: 2600 дол. х на 5, 05 = 13130
грв. + 300 грв. = 13430 грв.

Згідно
до  ст.
1048 ЦК України,  позикокодавець має право на одержання від
позичальника процентів від суми позики,
якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно
умов договору позики,  які відображені в
розписці,  і підтверджені поясненнями
сторін в судовому засіданні,  ОСОБА_1
позичив ОСОБА_2  2000 доларів,  та в свою чергу зобов'язалася повернути 2600
доларів США. Таким чином згідно до умов договору ОСОБА_2 зобов'язана повернути 2600 доларів США,  що по курсу гривні до долару США станом на 27
лютого складає 13130 грв. і 300 грв.

Суд
вважає,  що вимоги позивача щодо
стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грв. не підлягають задоволенню.

Так,  моральна шкода по справах про виконання
зобов'язань по договору позики,  може
бути задоволена якщо така відповідальність для таких правовідносин передбачена
регулюючим їх законодавством або коли моральна шкода заподіяна не в зв'язку з
неналежним виконанням зобов'язань,
випливаючих з договору,  а в
зв'язку з винними діями,  на які
розповсюджуються правила  ст.  1167 ЦК України.

Суд
вважає,  що судовий збір та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення позову підлягають відшкодовуванню з
відповідачки на користь держави в розмірі 164, 30 грв.,  виходячи з розрахунку: судовий збір - 134, 30
грв.,  витрати- 30 грв.

Керуючись  ст.
10, 11, 59-61,  209-212-215, 218
ЦПК України,   ст.  1047, 1049 ЦК України,  суд,

вирішив:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 13430 грв.     В іншій частині позову відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір і витрати на інформаційно-технічне
забезпечення позову - 164,  ЗО грв.

Рішення
може бути оскаржено в Дніпропетровський апеляційний суд через районний шляхом
подачі в 10 денний термін з дня оголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і представленням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.