Справа № 2-130 2006 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2006 року Харківський районний суд Харківської області у

складі:

головуючого - судді Козиревї Г.М.

при секретарі Лисенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.Покотилівка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання право власності на самовільні будівлі, перерозподіл ідеальних часток у праві власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання право власності на самовільні будівлі, перерозподіл ідеальних часток у праві власності, посилаючись на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 в 1/3 частині належить їй на праві особистої власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 1-ю Харківського району держнотконторою. Інша частина будинку в 1/3 частині належить ОСОБА_2 та по 1/6 частині кожному - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Фактично вона займала у будинку кімнати 1-5 площею 18,8 кв.м та 1- б площею 7,2 кв.м. Іншу частину будинку займала ОСОБА_2 .

В звязку з тим, що у вказаній частині будинку не було самостійного виходу та опалення, вона змушена була прибудувати до будинку прибудову літ.А1-1, переобладнавши таким чином житлову кімнату 1-6 в кімнату 2-2 площею 10 кв.м. і кухню 2-1 площею'8,20 кв.м, на що була отримана усна згода всіх співвласників будинку. В наслідок чого будинок став складатися з двох квартир: 1 і 2.

Крім того, нею був збудований тамбур літ. а1, сараї літ.літ. Л, Ж, душ літ. Д, вбиральня літ.И, гараж літ.3. Всі переобладнання були початі самочинно, однак, в наступному їй було видано дозвіл Липецької сільської ради, затверджений рішенням № 59 від 18 травня 2005 року, на збереження вищеперерахованих будівель та переобладнань, оскільки це не порушує прав інших осіб й будівлі відповідають будівельним нормам та стандартам. Нею підготовлена необхідна технічна документація по будинку.

Всі ці переобладнання та забудови вчинені нею особисто, за особисті кошти. Тому просить визнати на них за нею право , власності, а також перерозподілити частки у спільній власності з урахуванням переобладнань, добудов та надвірних будівель.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечують проти задоволення заявлених позовних вимог, пояснивши, що ОСОБА_1 з усного

дозволу всіх співвласників зробила прибудову до будинку, а також збудувала надвірні будівлі, які нікому не заважають.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала у повному обсязі, посилаючись на те, що вказані прибудови та надвірні будівлі були виконані без її згоди і заважають їй у користуванні двором та будинком. Тому вона не згодна на їх збереження, а також на перерозподіл ідеальних часток.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.376 ЦК України, суд може визнати право власності на самочинні забудови, якщо це не порушує прав інших осіб.

Як встановлено у судовому засіданні, після отримання спадщини відповідачка ОСОБА_2 зайняла частину спадкового будинку АДРЕСА_1 з виходом, а спадкоємцю ОСОБА_1 дісталася частина спадкового будинку без окремого виходу, в звязку з чим, з відома усіх інших співвласників нею були зроблені переобладнання у будинку, пристроєні прибудова літ. А1-1, тамбур літ.а 1 зокремим виходом, а також побудовані надвірні будівлі: сараї літ.літ.Л та Ж, душ літ.Д, вбиральня літ.И, гараж літ. З. Назване будівництво було розпочате ОСОБА_1 ще у 1992 року. Ніхто з співвласників не заперечував проти цього, про свідчать не лише пояснення відповідача ОСОБА_3 у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , а й той факт, що до пред`явлення позову про виділ частки з спільної власності ніхто з співвласників не вимагав припинення будівництва та зносу самовільно побудованих приміщень, не оскаржував дій ОСОБА_1 та не звертався з цього приводу у різні інстанції. Факт закінченого самовільного будівництва зафіксовано у технічному паспорті на будинок станом на 27.09.2003 року (а.с.7-8). І з цього часу від співвласників також ніяких заперечень не надходило. Викладене свідчить про те, що назване вище будівництво проводилося з усної згоди співвласників, а заперечення проти визнання права власності на них ОСОБА_1 викликані неприязними стосунками, що склалися в останній час між співвласниками будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Є рішення виконавчого комітету Липецької сільської ради Харківського району Харківської області про збереження самочинно побудованих прибудови А 1-1, тамбура літ. а, сараю літ. ЛЖ, душа літ. Д, вбиральні літ. И, гаражу літ. З в домоволодінні по АДРЕСА_1 (а.с.14), що свідчить про те, що назване будівництво відповідає технічним нормам та правилам. Як пояснює інший співвласник, ОСОБА_3 , названі побудови не перешкоджають іншим співвласникам користуватися будинком та спільним двором, тобто не порушують прав інших співвласників. Збудовані вони на земельній частці, яка виділена співвласникам будинку, в тому числі й ОСОБА_1 , відповідно до рішення виконкому Липецької сільської ради № 229 від 16.10.1990 року (а.с. 15).

При таких обставинах можливо зберігти названі вище побудови, оскільки вони покращують користування спадковим будинком, роблять його ізольованим між співвласниками. А також можливо визнати за ОСОБА_1 право власності на них, так як вони були побудовані нею особисто, за її особисті кошти, що не було ніким спростовано у судовому засіданні.

Однак, відповідно до вимог ч.4 ст.357 ЦК України, ці прибудови та надвірні будівлі є власністю співвласника, який їх зробив, і не змінюють розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності. Тому в задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 про перерозподіл ідеальних часток у спільній частковій власності в звязку з їх побудовою, повинно бути відмовлено.

Також повинно бути відмовлено ОСОБА_1 у стягненні з відповідачів її судових витрат, оскільки узаконення самочинного будівництва за законом передбачає звернення особи, яка його збудувала, до суду, що тягне за собою певні витрати. Іншого порядку узаконення самочинного будівництва ст. 376 ЦК України не передбачено. Й це звернення має місце в інтересах особи, яка просить зберегти самочинне будівництво та визнати на нього право власності. Тому вона повинна самостійно нести витрати, повязані з цим зверненням до суду.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 331, 376, 357 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно побудовані прибудову А-1-1, тамбур літ. а 1 до житлового будинку АДРЕСА_1 , а також самочинно побудовані господарчі будівлі: сарай літ.Л, сарай літ.Ж, душ літ. Д, вбиральню літ.И, гараж літ.3, розташовані за цією ж адресою.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подано заяву про оскарження, після чого протягом 20 днів може бути подано апеляційну скаргу через Харківський районний суд до Апеляційного суду Харківської області, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: