Справа № 22-5616/2007р.                                    Головуючий
в 1 інстанції Мальований Ю.М.
Категорія 33                                                           Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

9 липня 2006
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
Стельмах Н.С,

суддів Молчанова С.І., Маширо
О.П.,

при
секретарі Андрусь B.C., розглянув у
відкритому судовому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3-я особа - орган опіки та піклування Артемівської міської ради про
усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та її вихованні і

встановив:

в апеляційній скарзі ОСОБА_2
оспорює обгрунтованість судового рішення, яким задоволено вказаний позов, і
ставить питання про його зміну, виключення літнього відпочинку та визначення
іншого часу в суботу на спілкування позивача з дитиною і в присутності матері,
оскільки вважає, що судом не враховано вік і стан здоров'я дівчини та
матеріальний і стан здоров'я самого позивача, а також те що він з дня її
народження не опікувався нею і не має навичок догляду за дитиною.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2
підтримала доводи своєї апеляційної скарги і просила про її задоволення та
зміну судового рішення.

Судом першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні
обставини.

2 березня 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки і зазначав, що вони
знаходилися в зареєстрованому шлюбі з листопада 1999 р. до жовтня 2005 року і
мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу відповідачка стала чинити йому
перешкоди в спілкуванні і вихованні дитини.

Тому він звернувся до органу опіки та піклування з тим, щоб було
встановлено конкретний порядок його спілкування з донькою.

Рішенням органу опіки та піклування за № 1 від 15 січня 2007 року було
встановлено порядок його спілкування з дитиною за узгодженням з матір'ю в
зручний для обох сторін час на окремій території.

Відповідачка і після цього знаходить підстави, щоб
відмовити йому в спілкуванні з дитиною, відмовляє в наданні можливості
оздоровити дівчину, в її присутності вчиняє сварки і ображає його в нецензурній
формі.

Тому він просив
суд ухвалити рішення, яким визначити днями його з дитиною спілкування кожної
суботи і неділі з 12.00. до 17.00 год.,
а також визначити можливість сумісного з донькою відпочинку для її
оздоровлення впродовж 14 днів в літній період року.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня
2007 року позов задоволено.

Апеляційний суд
вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦІЖ України рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 1
постанови „Про судове рішення" № 11 від 29 грудня 1976 року, рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності
з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим вважається рішення, в якому повно
відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про
встановленні обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності
і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 159 СК України визначено підстави та порядок
судового вирішення спору про участь у вихованні дитини тим з батьків, який живе
окремо.

Такою підставою зокрема, є перешкоди з боку того з
батьків, який живе разом з дитиною, у спілкуванні та вихованні її тим з
батьків, що живе окремо.

Підставою також може бути невиконання рішення органу опіки та піклування
щодо участі у вихованні дитини того з батьків, який живе окремо від неї, якщо
таке рішення має місце, але не виконується сторонами.

Відповідачка ОСОБА_2
заперечує факт будь-яких перешкод з її боку в спілкуванні позивача з донькою.

З висновків органу опіки та піклування (а.с.24,26) вбачається, що в процесі
перевірки умов проживання батьків встановлено, що вони обидва мають всі
необхідні умови для спілкування з дитиною та її виховання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для
задоволення позову в повному обсязі.

Всупереч вказаним висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає,
що з врахуванням конкретних обставин цієї справи та вимог чинного законодавства
заперечення відповідачки заслуговують на увагу.

Зокрема, з пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що він дійсно
є інвалідом 3 групи за захворюванням на туберкульоз і знаходиться на обліку у
нарколога за неодноразовим кодуванням від алкоголізму.

Апеляційний суд вважає, що таким чином, у відповідачки є
підстави вимагати спілкування позивача з дитиною в її присутності та з
врахуванням віку та стану здоров'я дівчинки відмови на цей час у задоволенні
позову про надання можливості сумісного щорічного відпочинку впродовж 14
календарних днів в літній період року.

Крім того, ОСОБА_1 заявлялися вимоги про зобов'язання
відповідачки надати можливість вільного спілкування з дитиною, у той час як суд
зобов'язав її не чинити перешкоди в цьому, хоч доказів, що вона такі чинила
суду надано не було.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставою для зміни судового
рішення є неправильне застосування судом вимог матеріального закону, тому
рішення суду у вказаній частині підлягає зміні.

Керуючись ст.
ст. 307, 309, 314 ЦПК України, апеляційний суд,

вирішив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2007 року ЗМІНИТИ,
встановити час виховання та спілкування ОСОБА_1 з
донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в присутності матері ОСОБА_2 кожної
суботи з 15 до 19 години і кожної неділі з 12.00 до 17.00 години.

В задоволенні позову ОСОБА_1 про надання можливості щорічного сумісного
відпочинку з дитиною впродовж 14 календарних днів в літній період року
ВІДМОВИТИ.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення,
може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання
ним законної сили.