Справа №515/1164/16-ц
Провадження №2/515/1634/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
05 грудня 2006 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря Коренчук О.Е.
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,
20 липня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ «Приватбанк») в особі свого представника (за довіреністю) ОСОБА_1 предявило вказа- ний позов, посилаючись на наступні обставини.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив справу ро- зглянути у відсутність представника Приватбанку, позовні вимоги підтримав, доповнивши їх ви- могою про стягнення з відповідача витрат на оголошення про судовий розгляд справи у засобах ма- сової інформації, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Згідно довідок Татарбунарського РС ГУДМС України в Одеській області та відділу адресно- до-відкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.27,29), останнє зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 - вул.Степова,1 у м.Татарбунари Одеської області, 20.11.2013 р. знятий з обліку по закінченню строку навчання, реєстрації не має.
Згідно ч.3 ст.122 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості вс- тановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізич- ної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.
Тому у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідача викликано до суду шляхом опуб- лікування оголошення в пресі на 05.12.2016 р. о 14 год. (а.с.42)
Але відповідач до суду за викликом не зявився, тому суд вважає можливим розглянути спра- ву за його відсутності та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір без номеру у вигляді заяви від 13.11.2007 р. та умов надання кредиту, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборговано- сті за кредитом. Пунктами 3.2 та 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена зміна (зменшення або збільшення) кредитного ліміту. Договором передбачено порядок та умови погашен- ня кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кре- дитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобовя- зань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі про- строченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку - п.6.6 Умов надання банківських по- слуг (а.с.13).
Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову (зворот а.с.13).
Згідно довідки АА № 241170 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій Украї- ни, ПАТ КБ «Приватбанк» пройшло останню реєстрацію у зазначеному реєстрі юридичних осіб 17. 07.2009 р. і володіє банківською ліцензією на право надання банківських послуг (а.с.18,19).
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умо- вах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити процен- ти.
За змістом ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника про- центів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одер- жання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін про- центи виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути пози- кодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином від- повідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за від- сутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичай- но ставляться.
Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобовязання.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконан- ня з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, вс- тановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої від- мови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частинами 1,3 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зо- бовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного гро- шового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не виконав зобовязання у строк, встановлений догово- ром. Відсутність своєї вини за порушення зобовязання він не довів, як це передбачено ч.2 ст.614 ЦК України.
За таких обставин, вважає суд, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором мають бути задоволені в повному обсязі.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 1378 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошень про виклик останнього до суду в сумі 160 грн. відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.58-60, 74 ч.9, 79 ч.3 п.6, 88, 208, 209, 213-215, 224- 226 ЦПК України, ст.ст.526, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, який народився 22.07.1986 р. у м.Рені Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства ко- мерційний банк Приватбанк судовий збір у розмірі 1378 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошень про виклик відповідача до суду у сумі 160 грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання ко- пії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою від- повідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Тимошенко