АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
- 22 а - 2370                                Головуючий
року                                                      Винниченко
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2006 року
вересня місяця 21 дня м.  Полтава

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області
в складі:

Головуючого-судді
- Бондаревської СМ.
,  Суддів: Триголова В.М. ,  Карнауха
П.М. ,  при секретарі:
Зеленській О.І.,  з участю відповідача
-ОСОБА_1представника відповідача - ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1на рішення
Хорольського районного суду Полтавської області від 21 червня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_3 в
інтересах неповнолітньогоОСОБА_4 доОСОБА_1про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,  завданої злочином.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду;

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка
ОСОБА_3 звернулась до суду в інтересах неповнолітньогоОСОБА_4 до
відповідачаОСОБА_1про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  заподіяної злочином.

Рішенням
Хорольського районного суду Полтавської області від 21 червня 2006 року позов
ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньогоОСОБА_3 доОСОБА_1в частині відшкодування
моральної (немайнової) шкоди,  заподіяної
злочином,  задоволено частково,  в частині відшкодування матеріальної шкоди
відмовлено повністю.

Ухвалено
стягнути зОСОБА_1на користьОСОБА_4 у відшкодування моральної (немайнової)
шкоди,   заподіяної злочином,   кошти
в сумі  7000  грн.,
у  відшкодуванні

2

матеріальної     шкоди,
завданої     злочином,      відмовити     повністю     за безпідставністю.

Стягнути
зОСОБА_1держмито на користь держави в сумі 8 грн.50 коп.,  на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті правової допомоги в сумі 500 грн.

З даним
судовим рішенням частково не погодився відповідач ОСОБА_1,  оскарживши його в апеляційному порядку.

В
апеляційній скарзі,  посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права,  просив постановити рішення,  яким зменшити розмір відшкодування моральної
шкоди на користьОСОБА_4 до 2000 грн.

В
судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідачОСОБА_1та його
представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали,  посилаючись на викладені в ній обставини.

Судом
першої інстанції встановлено,  що вироком
Хорольського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2004
рокуОСОБА_1засуджено за  ст. 122 ч.1 КК
України до двох років обмеження волі та у відповідності з п. Б  ст. 1 Закону України „Про амністію" від
11 липня 2003 року звільнено від призначеного покарання. Згідно даного вироку
встановлено,  що 03.05.2002 року близько
19 годин в селищі Семенівка Полтавської області,  біля озера Крива РудкаОСОБА_1на грунті
особистих неприязних стосунків в ході сварки з неповнолітнім ОСОБА_4 умисно,  усвідомлюючи небезпечний характер свого
діяння та,  передбачаючи його
наслідки,  і бажаючи їх настання,  з метою спричинення тілесних ушкоджень,  лівою рукою стиснув шию ОСОБА_4,  а правою наніс удар по голові в скроневу -
лобну частину правої сторони,  після чого
наніс декілька ударів кулаками обох рук в різні частини голови. Коли
потерпілийОСОБА_4 впав на землю,
підсуднийОСОБА_1наніс декілька ударів ногами в різні частини тіла,  заподіявши таким чином тілесні ушкодження у
вигляді черепно мозкової травми,  струс
головного мозку,  синців обличчя,  саден по боковій поверхні шиї справа,  що відносяться до середнього ступеня
тяжкості.

В
результаті злочину потерпілому неповнолітньому ОСОБА_4,  який є інвалідом 2 групи з дитинства,  хворіє на тяжку форму цукрового діабету,  завдана значна моральна (немайнова)
шкода,  що виразилась у його
моральних,  психологічних та фізичних
стражданнях.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідача,  перевіривши матеріали справи,  мотиви апеляційної скарги,  приходить до висновку,  що скарга задоволенню не підлягає,  виходячи з наступного.

Згідно
ч.1  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом
першої інстанції вірно встановлено,  що в
результаті злочину потерпілому ОСОБА_4 в інтересах якого заявлено позов,  неповнолітньому,  маючому інвалідність другої групи з дитинства
та хворію­чого на тяжку форму цукрового діабету,  завдана значна моральна шкода,  що

з

виразилась
у його моральних,  психологічних та
фізичних стражданнях від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді
черепно-мозкової травми,  струсу
головного мозку,  синців обличчя,  саден по боковій шиї справа,  що відносяться до середнього ступеня тяжкості
тілесних ушкоджень.

ВинаОСОБА_1у
заподіянні ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень встановлена вироком
Хорольського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2004 року,  який набрав законної сили,  а тому додатковому доказуванню не підлягає.

Встановивши
такі обставини,  місцевий суд дійшов
вірного висновку про те,  що
неповнолітнійОСОБА_4
має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок винної особи,  яка її завдала,  тобто відповідача по справі - ОСОБА_1

При
визначенні розміру відшкодування моральної шкоди,  судом враховано характер і обсяг
страждань,  яких зазнав
неповнолітнійОСОБА_4 внаслідок неправомірних дій відповідача,  також враховано характер немайнових втрат та
інші обставини,  що мають значення для
справи,  в тому числі,  і поведінку потерпілого,  що в деякій мірі спровокувала відповідача на
скоєння злочину стосовно нього.

При
цьому суд обґрунтовано виходив із засад розумності,  виваженості та справедливості,  задовольняючи позов в частині відшкодування
завданої ОСОБА_4 моральної шкоди частково,
у розмірі 7000 грн.

Враховуючи,  що позивачкою не надано доказів в
підтвердження розміру матеріальної шкоди,
завданої злочином,  суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні її позовних вимог в частині
відшкодування матеріальної шкоди.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції,  рішення Хорольського районного суду
Полтавської області від 21 червня 2006 року постановлено з дотриманням норм
матеріального права,  тому підстав для
його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  308,
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1відхилити.

Рішення
Хорольського районного суду Полтавської області від 21 червня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Верховного Суду
України шляхом подачі касаційної скарги.