Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 2-1519/05
Овруцький районний суд Житомирської області в складі : головуючого - судді Якухно О.М
з секретарем Каленською Н.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною та визнання права власності, -
ВСТАНОВИВ :
Позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром 0,46 га для обслуговування будинку та ведення підсобного господарства між ним і відповідачем та визнати за ним право власності на вказаний будинок і земельну ділянку розміром 0,46 га мотивуючи тим, що він уклав договір купівлі-продажу з відповідачем і сплатив йому гроші за вказаний будинок та земельну ділянку в сумі 15 тис.грн., але відповідач відмовляється оформити договір нотаріально, пояснивши, що він віддав документи і щоб він (позивач) оформляв все сам.
В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позовної заяви і пояснив, що документи на
будинок знаходяться у нього на руках і він робить в будинку ремонт.
Представник відповідача та третьої особи не заперечує в задоволенні позову і пояснила, що її зять дійсно продав будинок з згоди своєї дружини і віддав документи позивачу, щоб він оформив все сам.
Суд, перевіривши в судовому засіданні докази вважає, що позовну заяву слід задовольнити з слідуючих підстав.
Відповідач має у власності житловий будинок АДРЕСА_1 , що вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.06.05, яке він отримав взамін договору дарування від 10.01.94.
Крім того, рішенням 7 сесії 22 скликання Бондарівської сільської ради від 6.06.97 ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,25 га для обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,21 га для ведення особистого підсобного господарства.
Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобов`язується передати майно ( товар) у власність другій стороні
(покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно розписки від 2.02.04 відповідач отримав гроші в сумі 15 тис.грн. від позивача за жилий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку біля будинку розміром 0,46 га, передав документи і позивач проводить в будинку ремонт, дружина відповідача не заперечує в продажу будинку та земельної ділянки, тобто між сторонами укладено договір купівлі-продажу в письмовій формі.
Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Позивач придбав жилий будинок та земельну ділянку у відповідача, а тому угода повинна бути нотаріально посвідчена.
Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Відповідач вважає достатнім передачу документів позивачу і оформлення договору останнім самостійно, що не може бути вчинено, оскільки при укладенні вказаного договору повинно дві сторони, тобто відповідач ухиляється від нотаріального оформлення договору, а тому і слід визнати дійсним.
Відповідно до ст.ст.12 і 14 Закону України "Про власність" від 7.02.91 громадянин набуває; право власності на майно, одержане внаслідок укладення угод не заборонених законом земельну ділянку - на підставі придбання за договором купівлі-продажу, а тому за позивачем слід визнати право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку біля будинку розміром 0,46 га.
Від сплати держмита позивач звільнений на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", а тому з відповідача слід стягнути державне мито в сумі 198,5 грн..
Керуючись ст.81 ЗК України, ст.ст.220, 655, 657 ЦК, ст.ст.12 та 14 Закону України " Про власність", ст.ст. 15, 30, 62, 202, 202-1, 203, 209 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ :
Позов задовольнити.
Договір купівлі-продажу від 2 лютого 2004 року домоволодіння АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром 0,46 га ( в т.ч. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,21 га), яка передана рішенням 7 сесії 22 скликання Бондарівської сільської ради від 6.06.97 ОСОБА_5 у приватну власність, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнати дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 0,46 га біля будинку АДРЕСА_1 ; т.ч. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,21 га), яка передана рішенням 7 сесії скликання Бондарівської сільської ради від 6.06.97 ОСОБА_5 приватну власність.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави державне мито в сумі 198 грн. 50 коп..
На рішення суду до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний може бути подана апеляційна скарга, апеляційне подання прокурора протягом одного місяця наступного дня після проголошення рішення.
суддя : О. М. Якухно