overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-1749-05
ИМЕНЕМ УКРАИНЫ
06 січня 2005 року Павлоградский горрайонный суд Днепропетровской области в составе:
председательствующего судьи Самоткан Н.Г.
при секретаре Крисановой А.В.
рассмотрев в открытом судебном заседании в г. Павлограде дело по иску Савенковой Татьяной Ивановной к КСП им. Б.Хмельницкого о признании права собственносты на помещение,
В обосновании свого иска ссылается на то, что 21 сентября 2004г. истица заключила договор купли-продажи с КСП им. Б.Хмельницкого, согласно котрого продавец обязан передать объект согласно Акта приема передачи и принять от покупателя осуществленную им оплату, покупатель обязан в установленный договором срок оплатить проданный продавцом объект и принять объект по Акту приема-передачи. Согласно квитанции № 12 от 21.09.2004г. истица полностью выполнила требования сделки купли-продажи и внесла оплату в сумме 3000,00 грн. Уплатив данную сумму, истица фактически является собственником помещения общей площадью АДРЕСА_1 и оно принадлежит ОСОБА_1 на праве частной собственности. Данная процедура оформления сделки не была призведена в законном порядке с выдачей соответствующих документов.
В настоящее время истица не может распоряжаться данням помещением, так как ей стало известно, что данный договор на основании ст. 220, 657 ГК Украины недействителен, так как не удостоверен нотариусом. Ответчик отказался оформить договор надлежащим образом. В святи с чем истица обратилась в суд с настояним иском.
В судебном заседании истица поддержала свои исковые требования.
Ответчик в судебное заседание не явился, хотя в надлежащей форме был уведомлен о дате и времени рассмотрения дела.
Выслушав истицу, изучив материалы дела, суд считает, что исковые требования истцов подлежат удовлетворению в соответствии со ст.220, 392, 657, 1261 ГК Украины, ст. 18, 48 Закона Украины «О собственности».
Сторонами были соблюдены все условия по данной сделки купли-продажи.
При таких обстоятельствах сделку следует признать действительной и за истицей признать право собственности на данное помещение.
На основании изложенного, руководствуясь ст.ст. 15, 30, 62 ГПК Украины, суд
Признать действительной сделку договора купли-продажи помещения общей площадью 50 м.кв., расположенного на земельном участе по ул. Центральная в с. Самарское, Павлоградского района, Днепропетровской области, заключенную между КСП им.Б.Хмельницкого и Савенковой Татьяной Ивановной.
Признать за ОСОБА_1 право собственности на помещение общей площадью 50 м.кв., расположенное по ул. Центральная в с. Самарское, Павлоградского района, Днепропетровской области.
На решение может бать подана апелляционная жалоба в апелляционный суд г. Днепропетровска через Павлоградский горрайонный суд в срок 1 месяц.
Судья: Н.Г. Самоткан
Справа № 2-7270/2005р.
У Х В А Л А

18 серпня 2005 р.Суддя Деснянського районного суду Кашпур О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття запобіжного

заходу,

ВСТАНОВИЛА:

завник звернулась до муду із заявою з проханням вжити запобіжний

захід до пред`явлення позову про стягнення боргу за борговим

документом до ОСОБА_2 у вигляді накладання

арешту на квартиру

АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

Ухвалою від 24.07.2005р. було накладено арешт на вищезазначену

квартиру для забезпечення можливості стягнути борг з ОСОБА_2 ,

в разі задоволення позову.

Враховуючи, що у встановлений законодавством строк заявник не

подала до суду відповідну позовну заяву, запобіжний захід підлягає

припиненню.

Керуючись ст.ст.62-3, 62-10 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Зняти арешт на квартиру

АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

Ухвалу для виконання направити Першій Чернігівській державній

нотаріальній конторі.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду

протягом 15 днів, але підлягає негайному виконанню.

СУДДЯ:
Барський районний суд Вінницької області
Справа № 2-54/05
11 січня 2005 року Барський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Переверзєва С.В
при секретарі Ночовка Г.В
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СВАТ ,,Подільське,. с.Комарівці про визнання угоди дійсною, визнання права власності на майно,
В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав свої позовні вимоги.
Представник відповідача в судове засідання не з,явився, разом з тим керівник СВАТ ,,Подільське,, в письмовій заяві до суду проти задоволення позову не заперечував і просив слухати справу у відсутності представника підприємства.
На підставі викладеного і керуючись ст.15, 30, 62, 202 ЦПК України, ст.316, 317, 318, 319, 321, 655, 656, 657, 662, 664 ЦК України, суд,
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом місяця.

Суддя:
Мар`їнський районний суд Донецької області
2-1289-05
РЕШЕНИЕ
ИМЕНЕМ УКРАИНЫ
3 июня 2005 года Марьинский районный суд Донецкой области
в составе председательствующего судьи Ступина И.Н.
при секретаре Готовщиковой Т.А.
рассмотрев в открытом судебном заседании в г. Марьинка дело по иску
МАЙБОРОДА ДЕНИСА АНАТОЛЬЕВИЧА к МАЙБОРОДА ВЕРЕ ФЕОКТИСТОВНЕ о признании права собственности на квартиру
УСТАНОВИЛ:
Истец обратился в суд с исковым заявлением в котором указывает, что 27 апреля 2004 года умерла ОСОБА_1 , после смерти которой осталась квартира, расположенная в АДРЕСА_1 области, принадлежащая умершей на основании свидетельства о праве собственности на жилье, выданного 21 апреля 1994 года Марьиским ККП.
Согласно завещания, удостоверенного Марьинской государственной нотариальной конторой 9 августа 1994 года по реестру № 1464, свою квартиру, расположенную в АДРЕСА_1 умершая ОСОБА_2 завещала истцу.
Получить свидетельство о праве на наследство по завещанию истец в шестимесячный срок не мог, так как находился в армии, что подтверждается справкой воинской части, просит признать причину пропуска уважительной.
Кроме истца наследницей первой очереди по закону является мать умершей, МАЙБОРОДА ВЕРА ФЕОКТИСТОВНА, ответчица по настоящему делу.
Допрошенная в судебном заседании ОСОБА_3 , суду пояснила, что она на наследство не претендует, согласна чтобы право собственности на квартиру её дочери ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , было признано за её внуком, МАЙБОРОДА ДЕНИСОМ АНАТОЛЬЕВИЧЕМ.
Выслушав пояснения сторон, исследовав материалы дела, суд приходит к убеждению, что иск обоснован и подлежит удовлетворению, так как доказан в судебном заседании.
На основании ст.ст 1220, 1233, 1234, 1268,1272 ГК Украины, руководствуясь ст.ст. 15, 30, 62, 202 ГПК Украины, суд
РЕШИЛ:
Предоставить МАЙБОРОДА ДЕНИСУ АНАТОЛЬЕВИЧУ дополнительный срок для принятия наследства с 27 октября 2004 года по июнь месяц 2005 года.
Признать за МАЙБОРОДА ДЕНИСОМ АНАТОЛЬЕВИЧЕМ право собственности на квартиру, расположенную в АДРЕСА_1 , при жизни принадлежащую КОБЗАРЬ СВЕТЛАНЕ ГЕОРГИЕВНЕ по завещанию.
Решение может быть обжаловано в апелляционный суд Донецкой области в течении 30 суток с момента его оглашения.
Судья подпись И.Н. Ступин
Ковельський міськрайонний суд Волинської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2006 року Ковельський міськрайонний суд

Волинської області

в складі: головуючого-судді ШАРУНОВИЧА В.В

при секретарі СПАСЮК К.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

встановив:

30 травня 2005 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ сумісного майна подружжя.

Ухвалою судді від 30 травня 2005 року у порядку забезпечення позову було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 , в тому числі на автомобіль ВАЗ-21013, державний номер НОМЕР_1 , та все майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12 липня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ сумісного майна подружжя, між сторонами затверджено мирову угоду. Провадження у справі закрито. Ухвала не оскаржувалась.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить скасувати захід забезпечення позову у вигляді арешту майна, посилаючись на те, що має намір продати автомобіль, однак накладений судом арешт на зазначене майно перешкоджає йому це зробити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав, просить її задовольнити.

Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо у разі задоволення позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Про те суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що при забезпеченні позову цивільне процесуальне законодавство в однаковій мірі захищає інтереси як позивача, так і відповідача, законні права якого не можуть бути порушені заходами забезпечення позову, потреба у яких відпала, керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати арешт на все майно ОСОБА_1 , в тому числі автомобіль ВАЗ-210ІЗ, державний номер НОМЕР_1 , та все майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 5 -денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 10 -десяти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: В.В. Шарунович
Барський районний суд Вінницької області
Справа № 2-961/05
I М Е Н Е М У К Р А I Н И
05 липня 2005 року. Барський районний суд Вiнницькоi областi
в складi: головуючого Панчишина А.Д.
при секретарi Золюк М.С.
розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення алiментiв.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітнього дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, яка знаходяться на утриманні матері.
Відповідач не заперчує проти позову. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.180,182,183,191 Сімейного Кодексу Украiни суд -
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Бар, Вінницької області аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку.починаючи стягнення з 22.07.05 року і продовжуючи до повноліття дитини. дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 51грн держмита на користь держави.
Рiшення підлягає негайному виконанню.
Рішення може бути оскаржене до Вiнницького апеляцiйного суду протягом мiсяця.

Суддя:
Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 2-593/05
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2005

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судці Капустинського М.М.

при секретарі - Павленко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міжрайонної податкової інспекції про визнання права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в розмірі 0,51 га, з яких 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , яка була передана у приватну власність, нині померлій, ОСОБА_2 підставі рішення виконкому Нововелідницької сільської ради Овруцького району, мотивуючи тим, що вищезгаданий будинок належить їй на праві власності, але вона не може користуватися земельною ділянкою, поскільки ОСОБА_2 при житті не виготовила державного акту на землю.

Позивачка позовні вимоги підтримала.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися.

Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав:

- ОСОБА_1 належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Нововелідницької сільської ради № 1326 від 15.02.2005 року.

Рішенням 2 сесії 22 скликання Нововелідницької сільської ради Овруцького району від 1 червня 1995 року була безплатно передана ОСОБА_2 земельна ділянка розміром 0,51 га з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства проте державний акт, який відповідно до ст. 126 ЗК України посвідчує це право власності - виготовлений не був, а тому позивачка позбавлена права користуватися земельною ділянкою, як своєю власністю;

відповідно до ст., ст. 120, 131 ЗК України позивачка має право на перехід до неї права власності на земельну ділянку біля житлового будинку та для ведення підсобного господарства.

Від сплати держмита сторін звільнено.

Керуючись ст. 120, 131 ЗК України, ст.ст.15,30, 62, 202,202-1,203,209 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною плошею 0,51 га, (з яких 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 ), яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення 2 сесії 22 скликаня Нововелідницької сільської ради від 1 червня 1995 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький райсуд протягом 1 місяця з наступного дня після його проголошення.

суддя : А. Л. Гришковець
Справа № 2-469/05
Берестинський районний суд Харківської області
8 листопада 2005 року Красноградський райсуд Харківської області в
головуючого - судді Тарасенко Л.І.
при секретарі - Деревинській Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 22.08.2000 року Наталінською сільською радою. Дошлюбне прізвище позивачки - ОСОБА_3 . Шлюб для обох сторін перший. Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю. Аліменти на утримання сина позивач виплачує.
Причина розпаду сім`ї в тому, що між подружжям втрачено взаєморозуміння, шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2004 року, позивач вже має другу сім`ю і має намір зареєструвати новий шлюб.
В судовому засіданні позивач позов підтримав та наполяягав на розірванні шлюбу з відповідачкою.
Так як відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленному порядку, але отримати судову повістку відмовилась, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставні наявних у справі доказів згідно зі ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов про розірвання шлюбу необхідно задовольнити, тому що сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного, строк для примирення їм уже надавався, але вони не помирились, позивач має другу сім`ю, тобто подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя .
Керуючись ст.ст. 104 ч.2, 105 ч. 3, 110 ч. 1, 112 СК України, ст.ст. 3, 4, 57-60 ЦПК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_1 , 1979 року народження та ОСОБА_5 , 1983 року народження, зареєстрований 22.08.2000 року в Наталінській сільській раді Красноградського району, актовий запис № 16, розірвати.
Сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 .
Стягнути при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито в державний бюджет з ОСОБА_1 в сумі 10 /десять/ грн. ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.
Копію заочного рішення направити ОСОБА_2 рекомендованим листом із повідомленням в п`ятиденний строк з дня його проголошення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красноградського райсуду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя
Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 2-79/05
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2005

Овруцький районний суд Житомирської області в складі :

головуючого - судці Кондратюка В.І.

при секретарі - Шевчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Новелідницької сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою і просить продовжити строк для прийняття спадщини та визнати за нею право власності на земельну ділянку в розмірі та 0,43 для обслуговування житлового будинку, мотивуючи тим, що вона отримала у спадщину, після смерті матері - ОСОБА_2 , житловий будинок в с. Старі Велідники, Овруцького раойну, Житомирської області, і являючись власником будинку вона не є власником земельної ділянки біля нього, так як мати при житті не виготовила державного акту на землю.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в розмірі 0.56 га ( 0,13 для обслуговування житлового будинку та 0.43 га для ведення особистого підсобного господрства).

Представник відповідач та третьої особи в суд не з`явився.

Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи , вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав:

-позивачка являється власником житлового будинку в с. Старі Велідники, Овруцького району, Житомирської області,що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВВС №431256 від 28.06.04 року ;

- рішенням 2 сесії 22 скликання Нововелідницької сільської ради від 1 червня 1995 року ОСОБА_2 передана в приватну власність земельна ділянка розміром 0,56 га ( в тому числі 0,13га для обслуговування житлового будинку та 0,43 га для ведення особистого підсобного господарства), проте державний акт, який відповідно до ст. 126 ЗК України посвідчує це право власності - виготовлений не був, а тому позивачка позбавлена права користуватися земельною ділянкою, як своєю власністю;

відповідно до ст.,ст. 120, 131 ЗК України позивач має право на перехід до нього права власності на земельну ділянку в розмірі 0,56 га.

Від держмита сторін звільнено законом.

Керуючись ст. 120. 131 ЗК України, ст.ст. 15,30. 62, 202,202-1,203,209 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 0, 56 га (0,13 га для обслуговування житлового будинку в с. Старі Велідники, Овруцького району, Житомирської області та 0,43 га для ведення особистого підсобного господарства),яка рішенням 2 сесії 22 скликання Нововелідницької сільської ради від 1 червня 1995 року була передана в приватну власність ОСОБА_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький райсуд протягом 1 місяця з наступного дня після його проголошення.

суддя : І. В. Білоусенко
Барський районний суд Вінницької області
Справа № 2-18/05
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2005 року Барський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Переверзєва С.В. при секретарі Ночовка Г.В

Розглянувши у відкритому судовому в м. Бар

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСАНОВИВ:

В заяві до суду ОСОБА_3 вказала, що в 1993 році уклала шлюб з відповідачем. Вона бажає розірвати шлюб, так як чоловік пиячить, матеріально не забезпечує сім,ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 полягала на розірванні шлюбу, миритися не бажає.

Відповідач ОСОБА_2 на розірвання шлюбу погодився, миритися також не бажає.

Суд. заслухавши пояснення сторін, вважає що шлюб слід розірвати, так як сторони спільно не проживають, миритися не бажають, а тому зберегти сім`ю неможливо.

На підставі викладеного і керуючись ст. 130, 174 ЦПК України, ст.105, 112 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , 1975 року народження та ОСОБА_2 , 1969 року народження, зареєстрований 6 лютого 1993 року, Барським райвідділом ЗАГС Вінницької області, актовий запис № 20.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути державне мито в сумі по 10 грн з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ:
Справа № 2-166/96
У Х В А Л А

"18" жовтня 2005 р. м. Дніпродзержинськ.

Дніпровський райсуд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Кір'яка А.В.,

при секретарі Киця Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та зміну договору найму жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського райсуду м. Дніпродзержинська від 23.05.1996 року на квартиру АДРЕСА_1 було накладено арешт, як захід забезпечення позову ОСОБА_1.

Ухвалою Дніпровського райсуду м. Дніпродзержинська від 16.09.1996 року провадження по даній справі було закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову, але питання про захід забезпечення позову цією ухвалою не вирішено.

Завідувач Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори просить у разі зняття вказаного арешту направити на адресу нотаріальної контори ухвалу про зняття арешту.

Дослідивши матеріали справи та клопотання Завідувача Третьої Дніпродзержинської державної нотарільної контори, суд вважає, що згідно вимогам ст. 154 ЦПК України про скасування заходів забезпечення позову по даній справі захід забезпечення позову у вигляді арешту на спірну квартиру необхідно скасувати, так як провадження по справі закрито, і необхідність у заході забезпечення позову відпала.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 154 ЦПК України, суд

УХВАЛ ИВ:

Засіб забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та зміну договору найму жилого приміщення у вигляді арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_2 ухвалою Дніпровського райсуду м. Дніпродзержинська від 23.05.1996 року, - скасувати.

Копію цієї ухвали направити до Третьої Дніпродзержинської державної нотарільної контори.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кір'як А.В.
Справа №2-3390 2005
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2005 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді: Бартко В.М.,

при секретарі: Герасик Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ДО ФАСТІВСЬКОГО МІСЬКВИКОНКОМУ про визнання права власності на спадковий будинок,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що після смерті його матері залишився будинок і він є єдиним спадкоємцем, але в передбачений законом шестимісячний термін не звернувся до нотаріальної контори і не прийняв спадщину.

Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами згодна, проти задоволення позову не заперечує.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що матері позивача ОСОБА_2 , на праві приватної власності належав будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , побудований на земельній ділянці площею 1544 кв.м. В 2002 році ОСОБА_2 померла, а позивач є її єдиним спадкоємцем, прописаний і проживає в цьому будинку. Даний факт підтверджується матеріалами справи, тому на підставі ст.ст. 1261,1268 ЦК України, суд вважає за можливе визнання за позивачем права власності на спадковий будинок.

Керуючись ст.ст.3, 10,60 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадковий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в прядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: