Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 2-175/05
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2005

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Якухно О.М.,

із секретарем Каленською Н.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить визнати за ним право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що він знаходився з відповідачкою по справі - ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 1996 року по 2002 рік під час якого і було куплено зазначену квартиру. Квартира купувалася за їх спільні кошти, хоча договір купівлі-продажу був оформлений на відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і пояснив, що квартира придбана за їх спільні кошти. Просить стягнути половину витрат понесених ним при проведенні експертизи.

Відповідач заперечує в задоволенні позову мотивуючи тим, що квартира була придбана її батьком за позичені кошти і позивач ніякого відношення до квартири не має.

Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 1996 року по 5 грудня 2002 року, що підтверджується їх показами, оглянутим свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 05.12.2002 року.

Ч. 1 ст. 22 КпШС України передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Копія договору купівлі-продажу квартири серії АВР №460792, посвідченого приватним нотаріусом Шагою A.M., свідчить про те, що ОСОБА_2 було придбано у власність квартиру АДРЕСА_2 23.03.2001 року, тобто в період шлюбу.

Той факт, що на час придбання спірної квартири сторони проживали разом підтверджується, показами свідків: ОСОБА_3 , який показав, що на час придбання квартири сторони проживали разом, та ОСОБА_4 , яка є сусідкою сторін і, яка також підтвердила, що позивач проживав з відповідачкою на час купівлі квартири і продовжував проживати в зазначеній квартирі ще місяців 5-6 після її придбання. Оскільки позивач працював вахтовим методом, то по дві неділі вона його не бачила. Коли приїзджав, то бачила як гуляв з дитиною у дворі, ходив в магазин. Свідок ОСОБА_5 показала, що сторони по справі в 1999 році розійшлись, а потім в 2000 році знову почали проживати разом, купили квартиру і розійшлись остаточно восені 2001 року. Весною чи влітку 2001 року вона була у спірній квартирі і там був позивач, який їх запросив.

Копія довідки Народицького РЕМ №70 від 22.04.2005 року підтверджує факт роботи позивача вахтовим методом та те, що він постійно не міг проживати в спірній квартирі.

В позовній заяві ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яка надійшла до Овруцького районного суду Житомирської області 13.11.2001 року і оглянута в судовому засіданні, відповідач сама зазначала, що вона з ОСОБА_1 припинила спільне проживання з 13 серпня 2001 року. Зазначену дату вона зазначала і в зустрічній позовній заяві до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні, в якій визнавала і те, що квартира АДРЕСА_2 є їх спільною сумісною власністю.

Зазначена дата припинення спільного проживання відповідає і показам вищевказаних свідків, яким у суду немає підстав не довіряти, а тому суд вважає факт придбання квартири АДРЕСА_2 в періс шлюбу та спільного проживання сторін доведеним. Таким чином, спірна квартира є спільно- сумісною власністю подружжя.

Згідно ст.28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власність подружжя, їх частки визнаються рівними, а тому суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2

Відповідно до ст.224 ЦК України 1963 року за договором купівлі-продажу продавег зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За таких обставин, суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_7 га ОСОБА_8 , а також позивача, надані розписки, в яких не зазначена мета отримання позик; . щодо позичання коштів на придбання квартири батьком позивача, оскільки є договір купів продажу зазначеної квартири серії АВР №460792, який посвідчений приватним нотаріус м Шагою A.M. і з якого вбачається, що покупцем квартири є ОСОБА_2 .. Зазначений договір ма юридичну силу, оскільки ніким не оскаржувався і питання про визнання даної угоди недійсною не ставиться, тобто їх покази та розписки не стосуються предмету спору.

Враховуючи те, що спір стосується спільно нажитого подружжям майна, витрати і проведення експертизи по оцінці спірної квартири та можливості її розподілу в натурі, слід покласти на сторін в рівних частках, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягну 175 грн..

Позивач та відповідач від сплати державного мита звільнені на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито".

Керуючись ст.ст. 22, 28 КпШС України та ст. ст. 15, 30, 62, 75, 202, 202-1, 203 і 209 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину кварти і АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 175 грн..

Сторони від сплати державного мита звільнені.

На рішення суду до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний с і може бути подана апеляційна скарга протягом одного місяця з наступного дня після його проголошення.

суддя : О. М. Якухно