справа № 2-3556/05
№ провадження -
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2005 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська у складі:

головуючого судді Стребіж Н.М.

при секретарі - Іванової О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпродзержинської міської ради Фонду комунальної власності Про визнання права власності в порядку спадкоємства за законом, визнання права власності в порядку спадкоємства за заповітом, суд -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом Про визнання права власності в порядку спадкоємства за законом, визнання права власності в порядку спадкоємства за заповітом.

У обґрунтування свого позову, позивач посилається на те, що його батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно з Законом України Про приватизацію державного житлового фонду 07.06.1993 року приватизували квартиру АДРЕСА_1, та з указаного часу були власниками цієї квартири.

02.08.1999 року помер його - батько ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 дружина покійного і мати позивача - ОСОБА_4, як спадкоємець ОСОБА_3 отримала посвідчене державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори свідоцтво про спадщину за законом, яке складалося з однієї другої частини квартири АДРЕСА_2, став тим самим власником вище вказаної квартири.

06 лютого 2002 року померла мати позивача - ОСОБА_4.

04.08.2005 року ОСОБА_2 звернувся до державного нотаріуса Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, яка залишилися після смерті матері. Постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори від 04.08.2005 року, йому було відмовлено в видачі свідоцтва. Підставою для відмови у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на всю квартиру явилося те, що в справах Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори знаходиться заповіт від імені ОСОБА_4, посвідчений 19 серпня 1993 року за реєстровим №1-3475, по якому належну їй квартиру номер 37, що знаходиться в будинку номер 26 розташованому по вулиці Москворецькій в м.Дніпродзержинську вона заповіла в рівних долях ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

У зв'язку з чим він і звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкоємства за законом, та визнання права власності в порядку спадкоємства за заповітом.

У судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив суд визнати за ним - ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4 на одну другу частину квартири АДРЕСА_3, та визнати за ним - ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_2 на одну другу частину квартири АДРЕСА_3,.

При цьому позивач пояснив суду, що ще 19.08.1993 року, його мати - ОСОБА_2 склала заповіт по якому належну їй квартиру номер 37, що знаходиться в будинку номер 26 розташованому по вулиці Москворецькій в м.Дніпродзержинську вона заповіла в рівних долях його братові - ОСОБА_5 та йому - ОСОБА_1.

Після смерті матері він - ОСОБА_2 звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщині по заповіту, його ж брат ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса не звертався, на момент відкриття спадщини не проживав постійно з матірю.

У судове засідання представники відповідача, та Першої державної нотаріальної контори м. Дніпродзержинська, притягнутої по справі я кості третьої особи не з'явилися, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши позивача, свідків, вивчивши письмові доказані, які надані суду, вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав:

Позивач по справі - ОСОБА_1, народився 11 вересня 1958 року. Батьками - позивача по справі є - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (копія Свідоцтва про народження є в матеріалах справи на аркуші 6).

07.06.1993 року батьки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно з Законом України Про приватизацію державного житлового фонду приватизували квартиру АДРЕСА_4 в підтверджені чого Дніпродзержинським коксохімічним заводом им.Орджонікідзе їм було видане Свідоцтво Про право власності на житло (кв.№37 буд.№26 по вул..Москворецька в м.Дніпродзержинську (копія свідоцтва про власність є в матеріалах справи на а. 6).

28.05.1993 року Бюро технічної інвентаризації м.Дніпродзержинська видало технічний паспорт на кв.№37 в будинку №26 по вул.Москворецька в м.Дніпродзержинську де власниками даної квартири вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, (записано в реєстровій книзі за №21633 кн 130).

19 серпня 1993 року, мати позивача ОСОБА_4, склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори міста Дніпродзержинська, та внесений за реєстровим №1-3475, по якому належну їй квартиру номер 37, що знаходиться в будинку номер 26 розташованому по вулиці Москворецькій в м.Дніпродзержинську вона заповіла в рівних долях ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

02 серпня 1999 року - помер ОСОБА_3 - батько позивача по справі.

22 лютого 2000 року ОСОБА_4 як спадкоємець ОСОБА_3 отримала посвідчене державним нотаріусом Першої дніпродзержинської нотаріальної контори ОСОБА_6 Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з однієї другої частини квартири під номером тридцять сім будинку №26 по вул..Москворецькій в м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області, став тим самим єдиним власником зазначеної квартири.

06 лютого 2002 року померла ОСОБА_4 - мати позивача по справі, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Заводського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області (копія свідоцтва є в матеріалах справи на а. 11).

19.02.2002 року , а також 04 серпня 2005 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до державного нотаріуса Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 06.02.2002 року, але в вчинені даної нотаріальної дії йому було відмовлено, про що нотаріусом була складена Постанова про відмову вчинені нотаріальної дії.( копія постанови державного нотаріуса є в матеріалах справи на а. 12)

Із змісту постанови вбачається, що нотаріусом було відмовлено ОСОБА_2 у видачі йому свідоцтва про право власності за заповітом з наступних підстав:

В справах Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори знаходиться заповіт від імені ОСОБА_4, посвідчений 19 серпня 1993 року за реєстровим №1-3475, по якому належну їй квартиру номер 37, що знаходиться в будинку номер 26 розташованому по вулиці Москворецькій в м.Дніпродзержинську заповіла в рівних долях ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Після смерті гр..ОСОБА_4, померлої 06. лютого 2002 року в Першій дніпродзержинській державній нотаріальній конторі на підставі заяви №415 від 19 квітня 2002 року поданої гр..ОСОБА_1 була заведена спадкова справа №334/2002. Спадкоємець за заповітом гр..ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини до Першої дніпродзержинської держнотконтори не звертався. Визначити гр..ОСОБА_5 спадкоємцем, який не прийняв спадщини, не є можливим, тому як існує можливість прийняття їм спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, фактично.

Як зазначено в ст.1223 ЦК України 2004 року - право на спадщину мають особи, визначені в заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У відповідності зі ст..1261 Цивільного Кодексу України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця...

Виходячи зі змісту ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заяви про відмову від неї.

Згідно зі ст.. 1269 ЦК України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Виходячи з зазначеного якщо після смерті спадкодавця залишається заповіт, то особи які зазначені в заповіті повинні подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або прийняти його фактично, якщо особа в зазначений законом строк не подає заяву про прийняття спадщини і не приймає її фактично спадщина спадкується спадкоємцями за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 брат позивача по справі, на момент відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем - матір'ю ОСОБА_4 та не подав в встановлений законом строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини, тим самим не прийняв спадщину в установлений законом строк.

Між тим у судовому засіданні встановлено, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_1 проживав зі спадкодавцем - ОСОБА_8 та подав в установленому законом строк заяву нотаріусу.

Дані підстави підтверджується наступними фактами.

1. Факт не прийняття ОСОБА_5 як фактично так і шляхом подачі заяви нотаріусу підтверджується:

а) Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії - де вказано, що ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини до Першої дніпродзержинської держнотконтори не звертався.

б) актом обстеження квартири за адресою: вул..Москворецька 26-37, складеного комісією Д.П."Сфера" від 12.08.2005 року, дана квартира 2-кімнатна, приватизована (св. №932/419 від 07.06.1993 року), при обстеженні встановлено: квартиронаймач ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла 06.02.2002 року залишив після себе заповіт на двох синів: ОСОБА_1 та ОСОБА_5, на момент перевірки зясувалося, що в квартирі проживає без прописки ОСОБА_1, про що підтвердили сусіди (копія даного є в матеріалах справи на а. 14).

в)адресною довідкою Управління МВС України Дніпропетровської області м.Дніпродзержинська від 11.08.2005р.де вказано, що гр.-н ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 по ОАБ не значиться по прописки та виписки (копія даної справи є в матеріалах справи на а. 15).

г) особовим рахунком №1190137 на квартиру АДРЕСА_5 в графі зареєстровані громадяни ніхто не значиться, (копія особового рахунку є в матеріалах справи на а. 17).

2.Факт прийняття ОСОБА_1 спадщині від його матері ОСОБА_4 підтверджується:

а) Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії - де вказано, що він в установлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4.

Крім того, той факт, що ОСОБА_2, проживав разом з матірю за адресою вул.. Москворецька б. 26 кв. 37 , як на день відкриття спадщини, так і продовжує проживати по теперішній час, тобто фактично прийняв спадщину від його матері , підтвердили у судовому засіданні ОСОБА_9 та ОСОБА_10, допитані в якості свідків, а також копіями квитанцій про сплату ОСОБА_2 комунальних платежів.

На підставі вищевказаного і керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст..ст.. 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд -

ВИРІВШИВ :

1.Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6.

2.Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6.

Зобов'язати Бюро технічної інвентаризації зареєструвати м. Дніпродзержинська зареєструвати право власності ОСОБА_1 на вище вказаний обєкт нерухомості.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Стребіж Н. М.