overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Дело № 2-1725/2005
02 июня 2005 года. Судья Старобельского районного суда Луганской области Пелих А. А., рассмотрев материалы
гражданского дела по иску ОСОБА_1 к
ОСОБА_2 о взыскании суммы долга по договору займа, -
Истец ОСОБА_1 обратился в суд с иском к ответчику ОСОБА_2 , в котором просил суд взыскать с ответчика в его пользу сумму долга в размере 3 445 гривен.
Определением Старобельского районного суда от 28 сентября 2004 года с целью обеспечения иска ОСОБА_1 был наложен арест на имущество, принадлежащее ответчику ОСОБА_2 и расположенное по адресу: АДРЕСА_1 .
Решением АДРЕСА_1 суда от 12 ноября 2004 года иск ОСОБА_1 был удовлетворен и в его пользу с ответчика ОСОБА_2 взыскана денежная сумма в размере 3 445 (три тысячи четыреста сорок пять) грн.
В суд поступило заявление от ОСОБА_2 , в котором он просит снять арест, с принадлежащего ему, имущества, расположенного по адресу:
АДРЕСА_1 , в связи с полным погашением долга, согласно прилагаемой к заявлению расписки о получении ОСОБА_1 от ОСОБА_2 суммы долга в размере 3 445 (три тысячи четыреста сорок пять) грн.
Суд, считает возможным снять арест с имущества, принадлежащего ОСОБА_2 , расположенного по адресу:
АДРЕСА_1 , в связи с полным погашением долга и исполнением решения суда.
На основании.изложенного, руководствуясь ст.ст. 155, 232-234 ГПК Украины, суд
Снять арест с имущества, принадлежащего ОСОБА_2 , расположенного по адресу; АДРЕСА_1 , в связи с полным погашением долга и исполнением решения суда.
Копию определения направить в Старобельский ОГИС, Старобельское МРЭО, Старобельское МЕТИ, нотариусам Старобельского нотариального округа для сведения и исполнения.
На определение может быть подана апелляция в Апелляционный суд Луганской области через Старобельский районный суд в течение 15 дней со следующего дня после его постановления.
Судья А.А. Пелих
Корольовський районний суд м. Житомира
Справа № 2-4066/05
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2005 р.

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого Сингаївського О.П.,

при секретарі Демчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, та в судовому засіданні пояснила, що 08.10.1988 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося через та, що останній зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані влаштовує сварки, скандали. Тривалий час вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. На примирення не погоджувалась.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, поскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, між ними склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сім`я повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, її слід залишити на виховання матері.

Керуючий ст.ст. 104, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 15, 30, 62, 172, 203 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Шлюб, зареєстрований 08 жовтня 1988 року, міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №2120 між ОСОБА_2 , 1962 року народження та ОСОБА_1 , 1966 року народження розірвати.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на виховання з матір`ю ОСОБА_1 .

Судові витрати по отриманню в органах РАГСу свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на позивача ОСОБА_1 в розмірі 10 гривень, відповідача від таких витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі одного місяця, починаючи з наступного дня після його оголошення.

Суддя: О. П. Сингаївський
Справа № 2-1398/05
Номер рядка звіту 59
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2005 р. Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

головуючого-судді Рафальського Й.Л.

при секретарі Мишко В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенської ОДПІ про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

В позовній заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коростені померла дружина позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2частину приватизованої квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та 2% внеску до статутного фонду колективного магазину АДРЕСА_2 .

Після смерті дружини він прийняв спадщину, але своєчасно не звернувся в нотаріальну контору для належного оформлення спадщини.

Позивач просить встановити факт, що він прийняв спадщину після смерті його дружини ОСОБА_2 23 лютого 1998 року в м. Коростені та визнати його право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач позов підтримав посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явися. Від них надійшов лист про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_2 . ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_2 ..

Дані правовідносини регулюються ст. ст. 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.12 Закону України від 7 лютого 1991 року „Про власність, ст. 273 ЦПК України.

Керуючись ст..ст.15,15-1, 30, 62, 202, 202-1, 273, 275 ЦПК України, ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.12 Закону України „Про власність, суд

вирішив:

Позов задоволити

Встановити, що ОСОБА_1 прийняв спанщину після смерті його дружини ОСОБА_2 у вигляді 1/2 частини приватизованої квартири на ім`я його дружини ОСОБА_2 , яка знаходиться в АДРЕСА_1 , та на 2% внеску до статутного фонду колективного магазину АДРЕСА_2 і визнати його право власності на вищезазначене спадкове майно.

Копію рішення направити відповідачу.

На рішення може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом місяця, починаючи з 6 травня 2005 року.
Дело №2-1796 2005 год.
ОПРЕДЕЛЕНИЕ Именем. Украины
05 августа 2005 год Старобельский районный суд Луганской области в составе председательствующего судьи Ляшенко Т.С
при секретаре ТулавовойАС.,
. рассмотрев в открытом судебном заседании в г. Старобельске дело по иску Зиньковской Светланы Викторовны к Зиньковскому Юрию Анатольевичу о разделе имугцества супругов,
Истица обратилась в суд с данным иском к ответчику, ссылаясь на то, что состоит с ним в зарегистрированном браке с 06.08.94г., от брака есть сын ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 и дочь Виктория, 02.04.02 года рождения.
Супружеские отношения прекратили в апреле 2005 года, брак расторгнут 0307.05г.
В период брака приобрели магазины «Грация», «Виола», «Карапуз» по пл Базарная в г. Старобельске. добровольно разделить их не могут, в связи с чем истица просит суд установить за ней право собственности на указанные магазины, обязав ее выплачивать ссуду по кредиту.
В судебном заседании стороны просили суд утвердить их мировое соглашение, по условиям которого истица отказывается от своего иска, выплачивает ответчику 30 тыс. долларов за магазины и товар в них до 05 сентября, а за ней будет признано право собственности на магазины.
Суд разъяснил сторонам последствия утверждения их мирового соглашения и прекращения производства по делу, предусмотренные ст. 228 ГПК Украины. Мировое соглашение не противоречит закону, поэтому суд удовлетворяет требования истцов.
Руководствуясь стст. 179, п. 5 ст. 227, 228 232-234, 292 ГПК Украины, суд
Утвердить мировое соглашение, заключенное ОСОБА_2 и Зиньковским ОСОБА_3 по которому право собственности на магазины «Грация», «Виола» и «Карапуз» расположенные на пл Базарная б/н в г. Старобельске установлено за ОСОБА_2 , а она в срок до 05 сентября 2005 года обязуется выплатить ОСОБА_4 30 тысяч долларов США
Производство по делу по иску Зиньковской Светланы Викторовны к Зиньковскому Юрию Анатольевичу о разделе имущества супругов прекратить
.Определение может быть обжаловано в апелляционный суд Луганской области в течение 15 дней со следующего дня после его провозглашения
Суддя Т.СЛященко
Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 2-307/05
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Капустинського М. М.
при секретарі - Павленко Л. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овруі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в розмірі 0,04 га біля житлового будинку АДРЕСА_1 , яка рішенням Овруцької міської ради №348 від 12 листопада 1997 року була передана у приватну власність ОСОБА_3 , мотивуючи тим, шо вона являється власником земельної ділянки, на якій розташований будинок, так як ОСОБА_2 відмовляється виготовляти державний акт на землю.
В судове засідання позивачка не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справ в її відсутність.
Відповідачка та представник третьої особи в судове засідання не з`явились.
Суд, перевіривши в судовому засіданні матеріали справи , вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав:
- ОСОБА_1 придбала у власність життовий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується договом купівлі-продажу від 31 грудня 1997 року;
- рішенням виконкому Овруцької міської ради від 12 листопада1997 року № 348 ОСОБА_4 була передана земельна ділянка площею 0,04 га безкоштовно у приватну власність, проте державний акт, який відповідно до ст. 126 ЗК України посвідчує це право власності- виготовлений не був, а тому позивачка, позбавлена права користуватися земельною ділянкою, як своєю власністю;
- відповідно до ст., ст. 81, 120, 131 ЗК України позивачка має право на перехід до неї права власності на земельну ділянку в розмірі 0,04 га біля житлового будинку АДРЕСА_1 .
Від сплати держмита сторін звільнено законом.
Керуючись ст. 81, 120, 131 ЗК України, ст. ст.15, 30, 62, 202, 202-1, 203, 209 ЦПК України, суд,-
РІШИВ:
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку в розмірі 0,04 га біля житлового будинку АДРЕСА_1 , яка рішенням Овруцької міської ради №348 від 12 листопада 1997 року була передана у приватну власність ОСОБА_3 .
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький райсуд з наступного дня після його проголошення.
суддя : І. В. Білоусенко
№ провадження -
Справа № 2-387/12
У Х В А Л А

28.10.2005 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Щербань С.Г.,

При секретарі Шевелевой О.Г.,

Розглянув у судовому засіданні у м. Харкові, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

06.10.2005р. до суду поступила заява в зв,язку з тим, що відповідач виплатив позивачам сумму у розмірі 4000грн, як це зазначено у мировій угоді, позивачі по справі відмовляются від позову, та просили провадження по справі закрити.

Перевірив повноваженням сторін, суд дійшов до висновку, що ця угода підлягає затвердженню, оскільки не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси сторін чи інших осіб.

Керуючись ст. 205, 205, 175, 227 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Затвердити мирову угоду між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка надана до суду 06.10.2005р.

Провадження по спарві за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моарльної шкоди закрити.

Засоби про забезпечення позову арешт на квартиру, розташованною за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Червонозаводського районного суда г. Харкова від 18.01.2005 скасувати.

Допустити негайне виконання ухвали в частині скасування арешту на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1

Ця ухвала може бути оскаржена. Заява про апеляційне оскарження ухвали подається Апеляційному суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом п`яти днів з дня отримання особою копії ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційному суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається до Апеляційному суду Харківської області .

Ухвала суду набирає чинності після закінчення п`ятиденного строку, якщо заява про апеляційне оскарження ухвали не була подана.

Якщо після подання заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга у десятиденний строк не було подана, ухвала набирає чинності після закінчення десятиденного строку для подачі апеляційної скарги.

У випадку подачі апеляційної скарги ухвала, якщо вона не буде відмінена, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.Г. Щербань
Справа № 2-5778-05
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2005 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Самоткан Н.Г.
при секретарі Крісановій А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Західно-Донбаської ОДПІ.
Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина по закону та по заповіту на ј частку дома АДРЕСА_1 та земельної ділянки 0,15 га. Позивач звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, так як є спадкоємцем першої черги. Брат позивача ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини, про що в матеріалах справи (а.с. 23) знаходиться його заява. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має. Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу постановою державної нотаріальної контори від 19 травня 2005 року було відмовлено, в зв`язку з тим, що позивач пропустив встановлений законом строк на подачу заяви про прийняття спадщини, а також не надав фактичних доказів про прийняття спадщини.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи сповіщалися, про причини не явки суд не повідомили.
Суд вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 131 ЦПК України, суд -
Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0, 15 га.
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано в Павлоградський міськрайсуд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя:
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2005 р. Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого Процько Я.В.

при секретарі Гупаловська О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі справу за заявою ОСОБА_1 про виправлення допущеної описки в рішенні,-

Встановив:

Рішенням Тернопільського районного суду від 14.07.2003 року був проведений поділ житлового будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де останній згідно будівельної експертизи № 346 від 30.04.2003року були виділені приміщення: 1-1,1-2,1-5,1-6,1-7,1-1б лоджія ІІІ, 3-1а, 3-1б, 3-2, 3-3,3-5, літня кухня, кладовка, підвал на загальну суму 121.011 гр.

При винесені рішення суд допустив описку і не вказав приміщення 3-4, яка згідно будівельної експертизи до 50/100 ідеальних долей будинковолодіння позивачці ОСОБА_3 . Отже суд вважає, що слід виправити допущену помилку.

Керуючись ст.219 ЦПК України суд,-

Ухвалив:

Доповните резолютивну частину рішення Тернопільського районного суду від 14.07.2003р. слідуючим змістом :

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 50/100 ідеальних долей будинковолодіння в АДРЕСА_1 , що реально становить:

- приміщення 3-4 вартістю 16.352 гр.

Суддя Я.В.Процько
УХВАЛА

21 червня 2005 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.

при секретарі Забарило О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду у м.Ірпінь цивільну справу за заявою позивача ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні суду в справі за позовом ОСОБА_1 до виконкому Бучанської селищної ради Київської області, ОСОБА_2 про визнання пава власності на самочинне будівництво, визнання права власності на частину будинку і розподіл спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , виконкому Бучанської селищної ради Київської області про визнання пава власності на самочинне будівництво, визнання права власності на частину будинку і його розподіл, -

встановив:

Позивач звернулась до суду із даною заявою, в якій посилалась на те, що згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.05.2005 р. у вказаній справі будинок АДРЕСА_1 був розділений між сторонами і їй виділено в натурі 54/100 частин будинку з виділенням господарських споруд, в тому числі каналізаціного колодязя № 6. Вказувала, що при написанні номера колодязя в рішенні допущена описка, оскільки правильно необхідно вказати номер каналізаційного колодязя, який їй виділено - № 7. Просила виправити описку і вказати номер колодязя - № НОМЕР_1 .

Позивач та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримали, просили задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 проти виправлення описки не заперечував.

Суд, вислухавши учасників, дослідивши висновок технічної експертизи вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із наявних в справі документів та судового рішення будинок АДРЕСА_1 розділено між сторонами за 2 варіантом технічної експертизи і позивачу виділено в натурі 54/100 частини будинку з виділенням конкретних приміщень та господарських споруд. В тому числі позивачу виділено у власність каналізаційний колодязь № 6.

Однак в рішенні допущена описка, оскільки правильний номер каналізаційного колодязя, який виділяється позивачу не АДРЕСА_2 , що стверджується наявним в матеріалах справи висновком судово-технічної експертизи (а.с.50).

Згідно ст.213 ЦПК України суд за заявою особи може виправити допущені в рішенні описки.

Враховуючи, що суд допустив описку, вказавши неправильно номер колодязя, то суд вважає за необхідне виправити допущену в рішенні описку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 149, 151,152 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву задоволити.

Виправити допущену в рішенні Ірпінського міського суду Київської області від 23.05.2005 р. описку і встановити, що ОСОБА_1 при розподілі житлового будинку АДРЕСА_1 виділено у власність господарську споруду цього будинку - каналізаційний колодязь № 7.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд на протязі 15 діб.

Суддя С.І. Савченко
Справа №:2-178/03
У Х В А Л А

"02" червня 2005 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Антипова Л. О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.06.2001 р. з метою забезпечення виконання рішення суду по справ за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Київська універсальна біржа, 10-а Київська держнотконтора, ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі - продажу квартири недійсним та визнання права власності в порядку спадкування.

Заявник звернувся до суду з заявою про зняття арешту з квартири, посилаючись на те, що спір вирішено, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30.01.2003 р. залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 23.04.2003 р., та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19.08.2004 р.

Квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

На даний час арешт квартири не знятий, що перешкоджає йому, як власнику, нею розпорядитись.

Вивчивши заяву, матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за вказаними в заяві мотивами.

Керуючись ст.. 155 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06.06.2001 р. та зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 .

Виконання ухвали доручити 10-й Київській держнотконторі, БТІ м. Києва.

СУДДЯ
Справа № 2-5700/2005
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2005 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді - Дужича С.П.

при секретарі - Кучиній Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач позов підтримав і повідомив, що його бабусі ОСОБА_3 та його батькові ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, залишивши заповіт, відповідно до якого все майно заповіла йому. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно - 1/2 квартири АДРЕСА_1 , яка залишилась після смерті його бабусі ОСОБА_3 .

Відповідач, не заперечує проти задоволення позову, оскільки виділення часток необхідно для оформлення спадщини.

Судом встановлено, що спірна квартира належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної спільної сумісної власності частка якої складає 1/2 квартири. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки у спільній частковій власності вважаються рівними. Крім того, відповідно до ст. 1268 ЦК України він, як спадкоємець за заповітом має право на спадщину, яка залишилась після смерті бабусі, тобто на 1/2 частку квартири, як єдиний спадкоємець. А тому, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», якщо у вказаний строк позивач вступив у володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно.

На підставі ст. ст. 357, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 15, ЗО, 62, 202 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка є спадщиною померлої ОСОБА_3 .

Зобов`язати РМБТІ зареєструвати зазначену частку на квартиру за позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Рівненської області через Рівненський міський суд протягом одного місяця з наступного дня після проголошення рішення.

Суддя С.Дужич