Барський районний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-41/05

15 лютого 2005 року Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Білоуса О.В.

при секретарі Мельник Л.Я.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві позивачка вказала, що 30.07.1989 року у виконкомі Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області вона уклала шлюб із ОСОБА_3. Це підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Шлюб між ними було розірвано відділом РАГСу Барського РУЮ Вінницької області 30.05.2000 року актовий запис № 90. Під час перебування в шлюбі в них 6.08.1990 року народилася дочка ОСОБА_4, яка на даний час проживає разом із позивачкою.

На час укладення шлюбу відповідачу належала ? частина жилого будинку в с. Барські Чемериси Барського району вул. Леніна 1- а. Інша ? частина даного жилого будинку належала колишній дружині відповідача ОСОБА_5, яку згідно договору купівлі продажу від 19.05.1990 року, посвідченого виконкомом Балківської сільської ради за реєстром 64, купив ОСОБА_3 за 5000 рублів ( грошова одиниця СРСР). Не дивлячись на те, що в договорі купівлі продажу вказана продажна ціна 5000 рублів, фактично половина будинку продана ОСОБА_5 за 7500 рублів, з яких 2500 рублів на придбання згаданої частини будинку дали батьки позивачки, 5000 рублів були особистою власністю ОСОБА_3 і 500 рублів були сплачено державного мита ними із спільних коштів подружжя за посвідчення даного договору.

В подальшому сторони провели перепланування жилого будинку та добудови, а саме: прибудували ванну кімнату, кухню, коридор, веранду, збудували нову літню кухню, криницю, туалет.

В раніше збудованій частині будинку провели значну реконструкцію, а саме: перенесли та поставили нові коробки з дверима, перенесли вікна, провели парове опалення, обклали плиткою ванну, кухню, літню кухню, туалет, встановили ринви і 2 котли - під газ та електроопалення, встановили камін, провели 3-х фазну електролінію, зробили повністю у всьому будинку внутрішню та зовнішню штукатурку, встановили у ванній кімнаті 2 ванни, раковину, провели каналізацію, зробили доріжку до хати та літньої кухні, зробили огорожу всієї присадибної ділянки, провели телефон.

В звязку із вказаними вище перебудовами і добудовами, що здійснені під час перебування в шлюбі за рахунок спільних коштів подружжя, а також 2500 рублів, які були надані позивачці її батьками, все домоволодіння у відповідності до ст. 25 КпШС України (1969 року), п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 10.04.1991 року „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок позивачка вважає спільною власністю подружжя. Поскільки відповідач добровільно не бажає розділити жилий будинок, який розташований в с. Барські Чемериси вул. Леніна 1-а, як спільне майно подружжя, тому позивачка вирішила звернутися із позовом до суду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 пояснила, що 30.07.1989 року у виконкомі Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області вона уклала шлюб із ОСОБА_3, це підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Шлюб між ними було розірвано відділом РАГСу Барського РУЮ Вінницької області 30.05.2000 року актовий запис № 90. Під час перебування в шлюбі в них 6.08.1990 року народилася дочка ОСОБА_4, яка на даний час проживає разом із нею.

На час укладення шлюбу відповідачу належала ? частина жилого будинку в с. Барські Чемериси Барського району вул. Леніна 1- а. Інша ? частина даного жилого будинку належала колишній дружині відповідача ОСОБА_5, яку згідно договору купівлі продажу від 19.05.1990 року, посвідченого виконкомом Балківської сільської ради за реєстром 64, купив ОСОБА_3 за 5000 рублів ( грошові одиниці СРСР). Не дивлячись на те, що в договорі купівлі продажу вказана продажна ціна 5000 рублів, фактично половина будинку продана ОСОБА_5 за 7500 рублів, з яких 2500 рублів на придбання згаданої частини будинку дали її батьки, а 5000 рублів були особистою власністю ОСОБА_3 і 500 рублів були сплачено ними із спільних коштів подружжя за посвідчення даного договору.

В подальшому сторони провели перепланування жилого будинку та добудови, а саме: прибудували ванну кімнату, кухню, коридор, веранду, збудували нову літню кухню, криницю, туалет.

В раніше збудованій частині будинку провели значну реконструкцію, а саме: перенесли та поставили нові коробки з дверима, перенесли вікна, провели парове опалення, обклали плиткою ванну, кухню, літню кухню, туалет, встановили ринви і 2 котли - під газ та електроопалення, встановили камін, провели 3-х фазну електролінію, зробили повністю у всьому будинку внутрішню та зовнішню штукатурку, встановили у ванній кімнаті 2 ванни, раковину, провели каналізацію, зробили доріжку до хати та літньої кухні, зробили огорожу всієї присадибної ділянки, провели телефон.

В звязку із вказаними вище перебудовами і добудовами, що здійснені під час перебування в шлюбі за рахунок спільних коштів подружжя, а також 2500 рублів, які були надані позивачці її батьками, все домоволодіння у відповідності до ст. 25 КпШС України (1969 року), п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 10.04.1991 року „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок позивачка вважає спільною власністю подружжя. Тому вона просить суд визнати жилий будинок, який розташований в с. Барські Чемириси вул. Леніна 1-а Барського району, спільним майном подружжя та провести поділ цього жилого будинку, визнавши за нею право власності на ? частину жилого будинку.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_6 повністю підтримав позовні вимоги ОСОБА_2.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 суду пояснив, що він позов не визнає з таких підстав: що дійсно на момент укладення шлюбу з позивачкою по справі йому на праві особистої власності належала ? частина спірного будинку. Його колишня дружина ОСОБА_5, якій належала інша ? частина даного жилого будинку, вирішила продати свою частку будинку ОСОБА_3. Для сплати вартості ? будинку мати ОСОБА_3 подарувала йому гроші в сумі 5500 рублів, що підтверджується договором дарування від 22.03.1990 року, посвідченого виконкомом Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі № 5-а (а.с.76).

Також відповідач пояснив, що він сам особисто, без позивачки ОСОБА_2 провів в будинку такі роботи, як:

-внутрішні роботи, які він зробив ще до їх спільного подружнього життя і даний факт підтверджується рішенням Барського районного суду Вінницької області від 2.12.1986 року(а.с.230-231);

-зробив сам газифікацію житла, що підтверджується договором № 148-2001 р. на газифікацію житлових будинків по замовленню населення від 29.08.2001 року (а.с.53);

-доріжки він робив теж сам, що підтверджується накладною № 20/08 від 25.09.2000 року (а.с.232);

-огорожу кругом будинку, що підтверджується розпискою ОСОБА_7 від 12.06.2003 року (а.с.233);

-встановив сам браму, що підтверджується рішенням Барського районного суду Вінницької області від 2.12.1986 року (а.с.230-231);

-прибудував сам ванну кімнату, так як вона була зроблена ще до шлюбу, що підтверджується поетапним планом від 16.03.1990 року (а.с.56);

-кафельну плитку він купив в ОСОБА_8, що підтверджується розпискою ОСОБА_8 (а.с.234).

Також пояснив, що він визнає такі роботи, які проводилися спільно із позивачкою:

-провели парове опалення;

-зробили зовнішню штукатурку всього будинку;

-обклали плиткою ванну кімнату, кухню, літню кухню;

-прибудували коридор, кухню;

-встановили дві ванни, раковину;

-провели телефон;

-побудували криницю;

-провели в будинок трьохфазну лінію;

-побудували туалет в дворі;

-прибудували ґанок;

-побудували фундамент;

-поштукатурили в коридорі;

-в кімнатах будинку побілили;

-встановили газовий та електричний котел.

А те, що стверджує позивачка, що вони разом викупили будинок, а також в будинку разом провели такі роботи, як: переносили в будинку коробки дверей та вікон, зробили внутрішню штукатурку, заасфальтували доріжку кругом будинку, встановили газову плиту ОСОБА_3 не визнає.

Також в суді ОСОБА_3 пояснив, що він ніколи не звертався до сільської ради з питанням про узаконення добудов, які самочинно побудовані.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_9 суду пояснив, що згідно висновку експертизи будинок розподілу не підлягає, так як реконструкція будинку та побудова літньої кухні „Б, веранди „а-„а1, вбиральні „г самозабудовані (а.с.60-69).

Будинок разом із добудовами на час проведення експертизи коштує 36128 гривень.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити. До такого висновку суд дійшов із слідуючого: дійсно, як встановлено в судовому засіданні, що 30.07.1989 року у виконкомі Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області вона уклала шлюб із ОСОБА_3. Це підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.23). Шлюб між ними було розірвано відділом РАГСу Барського РУЮ Вінницької області 30.05.2000 року актовий запис № 90 (а.с.12). Під час перебування в шлюбі в них 6.08.1990 року народилася дочка ОСОБА_4 (а.с.24), яка на даний час проживає разом із позивачкою, що в судовому засіданні підтвердили сторони.

На час укладення шлюбу відповідачу належала ? частина жилого будинку в с. Барські Чемериси Барського району вул. Леніна 1- а, що підтверджується рішенням Барського районного суду від 2.12.1986 року (а.с.230-231). Інша ? частина даного жилого будинку належала колишній дружині відповідача ОСОБА_5, яку згідно договору купівлі продажу від 19.05.1990 року, посвідченого виконкомом Балківської сільської ради за реєстром 64, купив ОСОБА_3 за 5000 рублів ( грошова одиниця СРСР) (а.с.57). Ця ? частина жилого будинку придбана відповідачем за гроші, які в сумі 5500 рублів( грошова одиниця СРСР) подаровані йому його матірю - ОСОБА_10, згідно договору посвідченого виконкомом Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району 22.03.1990 року за реєстром 5-а, тобто перед укладенням договору купівлі-продажу ? жилого будинку, розташованого в с. Чемериси- Барські по вул. Леніна 1-б Барського району Вінницької області посвідченого 19.05.1990 року виконкомом Балківської сільської ради Барського району за реєстром 64.

В звязку з тим, що вищезгадана ? частина жилого будинку придбана ОСОБА_3 у ОСОБА_5 за гроші які подарувала йому його мати, то ця ? частина жилого будинку є його особистою власністю згідно ст. 24 КпШС України (в редакції 1969 року), де вказано, що майно яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Суд не приймає до уваги пояснення позивачки в тому, що ? частина будинку спільно придбана у Костюхиної за 7500 рублів (грошова одиниця СРСР), так як це спростовується договором купівлі - продажу посвідченого 19.05.1990 року за реєстром 64 виконкомом Балківської сільської ради, де у п.3 вказано, що продаж здійснено за 5000 рублів (грошова одиниця СРСР), які покупець, яким є ОСОБА_3, сплатив повністю продавцю ОСОБА_5 при підписанні договору (а.с.57). Доказів, які б підтвердили позовні вимоги в цій частині ОСОБА_2 як позивач та її представник ОСОБА_6 суду не надали.

Крім того, згідно висновку судово-інженерно-технічної експертизи № 6/02 від 28.10.2003 року (а.с.60-75), яка була призначена за клопотанням позивачки ухвалою Барського районного суду від 26.05.2003 року (а.с.33-34), вбачається, що розподілу жилий будинок „А, літня кухня „Б, веранда „а-„а1, вбиральня „Г як самозабудовані розподілу не підлягають і до уваги не приймаються, що в судовому засіданні 30.06.2004 року підтвердив сам експерт ОСОБА_9, який проводив вказану експертизу (а.с.69).

Згідно повідомлення виконкому Балківської сільської ради від 19.11.2004 року ОСОБА_3 із заявою про виділення земельної ділянки під будівництво літньої кухні, ґанку, вбиральні, паркану, криниці не звертався. Будівництво проведено самочинно. ОСОБА_3 також не звертався про надання дозволу на проведення будь-яких ремонтних робіт в будинку, який розташований в с. Чемериси Барські Барського району.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 19 вересня 1975 року № 9 (зі змінами внесеними постановами від 30.03.1984 р. № 3, від 11.10.1985 р. № 10, від 26.12.1986 р. № 14, від 25.12.1992 р. № 13 та від 25.05.1998 р. № 15) суди вирішуючи позови про право власності на самовільно споруджені жилі будинки або прибудови, в тому числі повязані з купівлею-продажем міною, даруванням, спадкуванням останніх, а також вимоги про поділ цих будівель між учасниками будівництва і визначення порядку користування приміщеннями в них про відшкодування витрат понесених на самовільне будівництво, суди повинні враховувати, що щодо таких жилих будинків і прибудов не виникає прав і обовязків власника ні в осіб, які їх спорудили, ні в осіб, які уклали щодо них угоди.

На підставі ст. 76 ЦПК України, суд вважає, що на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 необхідно стягнути витрати по оплаті допомоги адвоката згідно квитанції від 5.02.2004 року (а.с.97) в сумі 300 гривень.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 76, 202, 203 ЦПК України, п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 19 вересня 1975 року № 9 (зі змінами внесеними постановами від 30.03.1984 р. № 3, від 11.10.1985 р. № 10, від 26.12.1986 р. № 14, від 25.12.1992 р. № 13 та від 25.05.1998 р. № 15), ст.ст. 24, 25 КпШС України (в редакції 1969 року), суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 300 гривень витрат по оплаті допомоги адвоката.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом одного місяця.

Суддя: