Голосіївський районний суд міста Києва
Справа № 2-769/8
Р І Ш Е Н НЯ

Іменем України

18- січня 2005 року Голосїївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

при секретарі Ладогубець Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Голосїївському районі Києва та ОСОБА_2 , треті особи - Друга Кгіївська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макаренко Валерій Михайлович, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири, поновлення строку прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з вищевказаним позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що квартира АДРЕСА_1 була приватизована та належала на праві власності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за життя залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідала позивачці.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд

задовольнити їх у повному обсязі, зазначивши, що після смерті ОСОБА_3 вона прийняла спадщину, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, , оскільки проживала у вищевказаній квартирі та оплачувала квартплату та комунальні послуги

Представник відповідача ДПІ у Голосїївському районі м. Києва в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що після смерті ОСОБА_3 на ім`я держави в особі ДПІ Друга Київська держнотконтора у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців у померлої видала свідоцтво про, право на спадщину за законом, після чого вищевказана квартира на підставі договору купівлі - продажу була продана ОСОБА_2 , яка і є на сьогоднішній день єдиною законною власницею спірної квартири.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом.

Третя особа - Друга Київська державша нотаріальна контора в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надіславши в адресу суду лист з проханням розглянути справу у відсутності їх представника.

Третя особа - приватний нотаріус київського міського нотаріального округу Макаренко В.М. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Квартира АДРЕСА_1 , приватизована і належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого сектором приватизації Московської районної в м. Києві державної адміністрації 17.05.1993 р., згідно з розпорядженням від 17.05.1993 р. за № 1492, зареєстрованого в Київському міському БТІ 30.09.2003 р.

Вказана квартира складається з двох жилих кімнат, загальною площею 46,10 кв.м., житловою площею 27,80 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві 05.07.2002 р., ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина , яка складається з квартири АДРЕСА_1 .

05.11.2003 р. Друга Київська державна нотаріальна контора видала на ім`я держави в особі ДІП у Голосіївському районі м. Києва свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкове майно, на яке видано дане свідоцтво, складається з квартири АДРЕСА_1 .

28.11.2003 р. між ДІП у Голосіївському районі м. Києва та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі - продажу , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М., відповідно до якого остання придбала спірну квартиру. Продаж здійснено за 106000 грн. згідно біржової угоди, зареєстрованої Київською Універсальною Біржею 28.11.2003 р. за № Н- 381/03.

Проте, в судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 , знаходячись у с. Паланочка Маньківського району Черкаської області, 11.12.2001 р. склала заповіт, що був посвідчений ОСОБА_4 , секретарем виконкому Паланоцької сільської ради, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачці - ОСОБА_1 .

Даний заповіт не скасовувався та не змінювався. Крім того, дійсність вищевказаного заповіту стверджується зібраними у справі доказами, зокрема копією екземпляру заповіту, що зберігався у справах виконкому Паланоцької сільради (а.с. 198), витягом з реєстру нотаріальних дій та витягом з алфавітної книжки нотаріальних дій Паланоцької сільської ради (а.с. 199 - 201). Також, свідок ОСОБА_4 , допитана Маньківським районним судом Черкаської області на підставі окремого доручення Голосіївського райсуду м. Києва, підтвердила обставини посвідчення нею заповіту від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2ч ст. 524 ЦК України спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких підстав, суд вважає необхідним визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 05 листопада 2003 року, видане Другою Київською державною нотаріальною конторою на ім`я держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м, Києва, на квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі ст. 48 ЦК України суд вважає необхідним визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 28.11.2003 р. між Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі м. Києва та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М., як такий, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка за життя ОСОБА_3 доглядала за останньою, на час відкриття спадщини постійно проживала у спірній квартирі, несла витрати пов`язані з утриманням вказаної квартири, тобто прийняла спадщину у порядку ст. 549 ч. 1 ЦК України - шляхом фактичного прийняття спадщини в управління та водіння спадковим майном.

Як встановлено, ст. 548 ЦК України для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв.

У зв`язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом судом визнано недійсним, а також договір купівлі - продажу спірної квартири також визнано недійсним, за позивачкою необхідно, згідно заповіту, визнати право власності на квартиру.

Відповідно до ст. 550 ЦК України суд також вважає необхідним поновити ОСОБА_1 строк прийняття спадщини, встановлений ст. 549 ЦК України, оскільки судом визнано причини пропуску строку поважними.

Таким чином вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі ст. 75 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивачки сплачене нею держмито у розмірі 74,92 грн.

Керуючись ст.ст. 48, 524, 548, 549 та 550 ЦК України, ст. ст. 15, ЗО, 62, 202, 203 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 05 листопада 2003 року, видане Другою Київською державною нотаріальною конторою на ім`я держави в особі Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва, на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 28.11.2003 р. між Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі м. Києва та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М.

Поновити ОСОБА_1 строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно з Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 74,92. грн. державного мита.

Рішення може бути оскарженим до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом місяця.

Суддя