Справа № 201/2350/26
Провадження № 3/201/556/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Мельниченко С.П., за участі прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звільнившись з посади інструктора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи згідно з п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб?єктом декларування, а також, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб?єктом правопорушення за цією статтею, несвоєчасно та без поважних причин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за типом «при звільненні» за період з 01.01.2024 по 29.05.2024, а саме - 17.03.2025 о 17 год. 12 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУПАП.

У судовому засіданні, ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та заперечив факт наявності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Надаючи пояснення по суті справи, останній зазначив, що несвоєчасне подання відповідної декларації було зумовлено наявністю поважних причин об`єктивного характеру, а саме перебуванням на лікуванні, про що надав відповідні підтвердження та долучив їх до матеріалів справи. При цьому він наголосив на відсутності у нього умислу на порушення встановлених законодавством строків подання декларації, вказавши, що діяв добросовісно та не мав на меті ухилення від виконання передбаченого законом обов`язку.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що на момент виникнення відповідних правовідносин він не був належним чином обізнаний із вимогами чинного законодавства щодо строків та порядку подання декларації, а також перебував у складних життєвих обставинах, зокрема здійснював постійний догляд за дітьми, що істотно ускладнювало можливість своєчасного виконання відповідного обов`язку.

Захисник у судовому засіданні повністю підтримала правову позицію свого підзахисного, посилаючись на відсутність у його діях як події, так і складу адміністративного правопорушення. У зв`язку з цим захисник просила суд закрити провадження у справі на підставі положень чинного законодавства, зазначивши, що несвоєчасне подання декларації було зумовлене виключно об`єктивними та поважними причинами.

Прокурор у судовому засіданні висловив позицію про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП. Свою позицію прокурор обґрунтував достатністю та належністю зібраних у справі доказів, які, на його думку, у своїй сукупності підтверджують вину останнього у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та свідчать про наявність у його діях складу інкримінованого правопорушення.

Суд, вислухавши думку учасників, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та доданих до нього письмових доказів, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 яка підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення пов`язаного з корупцією серії №179 від 19.02.2026 року (а.с.1-11);

- завіреною копією Наказу №78 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) ОСОБА_2 від 19.12.2016 року, згідно якого старшого солдата ОСОБА_1 призначеного наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 16 грудня 2016 року N?114-pс на посаду відповідального виконавця мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Сухопутних військ Збройних Сил України, зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 18 грудня 2016 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов?язків за посадою з посадовим окладом 720 (сімсот двадцять) гривень на місяць (а.с.16);

- завіреною копією Наказу №152 начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) ОСОБА_3 від 28.05.2024 року, згідно якого старшого сержанта ОСОБА_1 інструктора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 15 травня 2024 року N?38-рс (по особовому складу) звільненого з військової служби у запас за пунктом"" частини п?ятої статті 26 Закону України (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років. Вважати таким, що справи та посаду здав, і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.17-18);

- завіреною копією військово-облікового документу №5 виданого військовозобов`язаному ОСОБА_1 , посвідченого печаткою та підписом керівника ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.31-32)

- завіреною копією додатку у виді послідовності дії ОСОБА_1 , як користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування» у період часу з 01.01.2024 року по 15.02.2026 року (а.с.22-24);

- поясненнями ОСОБА_1 від 06.02.2026 року, зі змісту яких вбачається, що останній не оспорює факт несвоєчасного подання ним декларації за типом «при звільненні», однак зауважує, що не мав умислу, та не був належним чином обізнаний із вимогами чинного законодавства щодо строків та порядку подання декларації (а.с.25-27);

- рапортом оперуповноваженого УСР в Дніпропетровській області ДСР НП України від 19.02.2026 року (а.с.28);

- завіреними копіями медичної документації, якими підтверджується факт перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні (а.с.31-40);

- завіреною копією додатку у виді послідовності дії ОСОБА_1 , при поданні ним декларації за типом «про звільненні» від 17.03.2025 року (а.с.41-48).

Сукупність досліджених у судовому засіданні доказів дає достатні підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 , після звільнення з посади інструктора відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування та належить до кола осіб, на яких поширюється дія зазначеного Закону.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 , відповідно, є суб`єктом юридичної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, а відтак зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог зазначеного Закону, у тому числі положень абзацу першого частини другої статті 45 цього Закону щодо своєчасного подання декларації.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо відсутності у діях ОСОБА_1 як події, так і складу інкримінованого адміністративного правопорушення через необізнаність відповідного законодавства, суд враховує їх, однак ставиться до них критично в частині обґрунтування невинуватості останнього. Зокрема, посилання на необізнаність із вимогами чинного законодавства щодо строків та порядку подання декларації не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки така необізнаність не звільняє особу від обов`язку дотримання вимог закону. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу здійснював трудову діяльність, а також користувався Єдиним державним реєстром декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що свідчить про його обізнаність із процедурою декларування ( а.с.22-24)

Щодо доводів сторони захисту стосовно тривалого перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні, суд зазначає, що такі обставини самі по собі не свідчать про неможливість своєчасного виконання обов`язку щодо подання декларації, оскільки період лікування не охоплює повністю строк, відведений для подання відповідної декларації. Відтак, наявність зазначених обставин не виключає можливості виконання покладеного на нього обов`язку у встановлений законом строк.

З огляду на викладене, враховуючи невиконання ОСОБА_1 покладеного на нього обов`язку щодо своєчасного подання декларації типу «при звільненні», суд доходить обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

У своїй сукупності досліджені докази є належними, допустимими та достатніми і підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 всіх елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення враховую характер скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та ступінь її вини.

Обтяжуючих відповідальність обставин при розгляді справи в суді не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, однак не в максимальному розмірі, оскільки саме таке адміністративне стягнення забезпечить функцію запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 283, 284, 287 ч. 2 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Суддя С.П. Мельниченко