П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Подільського районного суду м. Києва Ковбасюк О.О. від розгляду справи про адміністративне правопорушення №758/19881/25,

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду м. Києва надійшла заява захисника Александрова Д.О. про відвід судді Подільського районного суду м. Києва Ковбасюк О.О. від розгляду справи про адміністративне правопорушення. Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 вказав, що заявляє відвід судді Ковбасюк О.О. у справі № 758/19881/25 у зв?язку з наявністю сукупності нових обставин, які об?єктивно викликають обґрунтований сумнів у неупередженості судді та свідчать про систематичне порушення процесуальних прав сторони захисту. Раніше стороною захисту неодноразово подавалися заяви та клопотання про забезпечення участі захисника у судовому засіданні в режимі відеоконференції, про надання доступу до матеріалів справи в електронному вигляді, у тому числі до відеозаписів з бодікамер працівників поліції, а також про відкладення розгляду справи до моменту реального ознайомлення з усіма доказами. Однак станом на день подання цієї заяви будь-яка процесуальна реакція саме на клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відсутня.

В матеріалах справи відсутня ухвала (постанова) про його вирішення, а стороні захисту не повідомлено жодного процесуального рішення з цього приводу. Новою істотною обставиною є те, що суд фактично не забезпечив стороні захисту реального доступу до відеодоказів.

Формально відео завантажено до системи електронного суду, однак не у форматі, придатному для перегляду, а у вигляді ZIP-архіву, який після завантаження не відкривається, не розпаковується та видає технічну помилку. Таким чином, попри зовнішню видимість надання доступу, сторона захисту об?єктивно позбавлена можливості переглянути відеозапис, дослідити його зміст, перевірити цілісність файлу, зіставити його з письмовими матеріалами та сформувати правову позицію щодо одного з ключових доказів у справі. Про зазначену технічну неможливість захист неодноразово повідомляв секретаря судового засідання. Окремо наголошувалося, що надісланий архів не відтворюється, а отже доступ до відео по суті не надано. Також захист просив забезпечити направлення відеофайлу іншим технічно придатним способом, зокрема засобами електронної пошти, оскільки головним є не формальне розміщення файлу, а реальне забезпечення можливості ознайомлення з доказом.

Попри такі повідомлення та звернення, жодних дій для усунення технічної перешкоди судом не вчинено. За таких обставин відбувається не просто затримка у вирішенні організаційного питання, а системне ненадання стороні захисту повного доступу до матеріалів справи.

Фактично захисту надано лише письмові матеріали, тоді як відеодоказ, на який потенційно може посилатися сторона обвинувачення та суд, залишається недоступним для перевірки.

Це створює ситуацію, в якій суд може перейти до розгляду справи за відсутності належної участі захисника та без попереднього повноцінного ознайомлення захисту з усіма доказами, що є несумісним із принципом рівності сторін і правом на ефективний захист. Стаття 268 КУПАП гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання та користуватися юридичною допомогою адвоката. Частина процесуальної підготовки справи, передбачена ст. 278 КУпАП, включає обов?язок суду вирішити, чи витребувано необхідні додаткові матеріали та чи підлягають задоволенню клопотання адвоката.

Ігнорування поданого клопотання про відеоконференцію та невирішення питання про фактичний доступ до відеодоказу прямо суперечать цим гарантіям.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» закріплює, що суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує кожному право на справедливий суд, а кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Порядок функціонування окремих підсистем ЄСІТ прямо передбачає існування підсистеми відеоконференцзв?язку для участі учасників справи в засіданні дистанційно. Отже, після подання відповідного клопотання суд був зобов?язаний не ігнорувати його, а вирішити у процесуальній формі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий суд. Практика ЄСПЛ виходить з того, що провадження, які національне право формально відносить до адміністративних, але які за своєю суттю мають каральний характер, підпадають під кримінальний аспект гарантій статті 6 Конвенції. Саме тому у справах про адміністративні правопорушення, де особа ризикує бути підданою істотним санкціям, право на ефективну участь захисника, доступ до доказів та реальну змагальність не може бути зведене до формальності.

Окремо наголосив, що формальне завантаження пошкодженого або непридатного для відкриття файлу не є належним наданням доступу до доказу. Процесуальне право на ознайомлення з матеріалами справи є реалізованим лише тоді, коли сторона реально може відкрити, переглянути та дослідити відповідний матеріал. Якщо ж суд після прямого повідомлення про технічну неможливість відтворення такого файлу не вчиняє жодних дій для усунення перешкоди, це свідчить уже не про технічну випадковість, а про системне ігнорування процесуальних прав захисту. Сукупність наведених обставин - відсутність будь-якої процесуальної реакції на клопотання про відеоконференцію, формальне, але неефективне «надання» доступу до відеозапису в непридатному форматі, неодноразове повідомлення суду про технічну проблему та повна відсутність дій для її усунення - об?єктивно створює враження, що суд не зацікавлений у забезпеченні реальної участі захисника та повноцінної реалізації права на захист.

Саме така сукупність обставин і породжує обґрунтований сумнів у неупередженості судді.

Оскільки КУпАП не містить детального врегулювання підстав відводу судді у такій ситуації, захист посилається також на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України за аналогією закону, відповідно до якого підставою для відводу є наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

У цій справі такі обставини наявні та підтверджуються послідовною поведінкою суду щодо процесуальних звернень сторони захисту. За таких умов подальший розгляд справи суддею Ковбасюк О.О. ставить під сумнів дотримання базових гарантій справедливого судового розгляду, підриває довіру до об?єктивності суду та створює реальний ризик розгляду справи за відсутності належної участі захисника і без відкриття захисту всіх доказів сторони обвинувачення. Посилаючись на зазначені обставини, Александров Д.О. просив його заяву задовольнити. Крім того, просив долучити до заяви про відвід докази неодноразового звернення адвоката на адресу судді з заявами та просив їх врахувати під час розгляду заяви про відвід. Крім того, просив долучити до заяви про відвід додаткові письмові пояснення в частині призначення справи №758/19881/25 до судового розгляду до прийняття рішення в провадженні за заявою про відвід, формування та направлення повістки в вищевказаному провадженні суддею, відвід, якій ще не розглянуто, неналежне фактичне повідомлення захисника та просив їх врахувати під час розгляду заяви про відвід.

Вивчивши заяву про відвід судді з заявою (вих № 79) і додатковими письмовими поясненнями (вих №84, 85), вважаю, що заява про відвід судді Ковбасюк О.О. не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно статті 129 Основного Закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Аналогічне положення міститься і у частині 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно якого кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно пункту 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, положеннями якого регламентується порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді та відповідно не визначає порядку розгляду заяви про відвід. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді вказаної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Так, Радою суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року також роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

За таких обставин клопотання про відвід судді підлягає розгляду за аналогією процесуальних норм, які містяться в КПК України.

Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, встановлений статтями 75 КПК України.

У відповідності до частини першої статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Дослідивши доводи Александрова Д.О. про відвід судді у справі, суд приходить до висновку, що наведені в заяві підстави відводу, не вказують на наявність обставин, які можуть викликати сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді Ковбасюк О.О. при розгляді даної справи.

У висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій.

При цьому беручи до уваги, що у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23) передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Заявивши відвід судді Ковбасюк О.О., Александров Д.О. мотивував його тим, що неодноразово подавалися заяви та клопотання про забезпечення участі захисника у судовому засіданні в режимі відеоконференції, про надання доступу до матеріалів справи в електронному вигляді, у тому числі до відеозаписів з бодікамер працівників поліції, а також про відкладення розгляду справи до моменту реального ознайомлення з усіма доказами, однак станом на день подання цієї заяви будь-яка процесуальна реакція саме на клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відсутня, в матеріалах справи відсутня ухвала (постанова) про його вирішення, а стороні захисту не повідомлено жодного процесуального рішення з цього приводу. Крім того, призначено справу №758/19881/25 до судового розгляду до прийняття рішення в провадженні за заявою про відвід, сформовано та направлено повістки в вищевказаному провадженні суддею, відвід, якій ще не розглянуто, неналежно фактично повідомлено захисника про наступне судове засідання.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Оскільки ОСОБА_1 заявив відвід судді з підстав, які не передбачені нормами КПК України, а лише з підстав незгоди з діями судді та зазначив лише свої суб`єктивні припущення, які нічим не підтверджуються, щодо упередженості судді, тому його заява про відвід судді Подільського районного суду м. Києва Ковбасюк О.О. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7 КУпАП, ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Подільського районного суду м. Києва Ковбасюк О.О. від розгляду справи про адміністративне правопорушення №758/19881/25, залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Денисов