ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 р. Справа № 597/456/26

Суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Тренич А.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Нововолинськ Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, командира автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів батальйону матеріального забезпечення,

за частиною 3 статті 172-20 КУпАП,

встановив:

До Заліщицького районного суду Тернопільської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення ЛВТ/Ч №129 від 23.03.2026р., сержант ОСОБА_1 ., будучи військовослужбовцем призваним по мобілізації, займаючи посаду командира автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої розвідки Збройних Сил України, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, 23.03.2026 року о 11 год. 00 хв. на території розташування військової частини НОМЕР_1 , під час виконання обов`язків військової служби на території військової частини перебував в нетверезому стані. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився. Скерував на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнає.

Суд, дослідивши протокол про військове адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, виходячи з такого.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 255 КУпАП, командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів), мають право складати протоколи про військові адміністративні правопорушення, на основі суворого додержання вимог законодавства, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», з моменту введення в дію Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 в Україні діє особливий період.

Статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільну-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до диспозиції частини 3 статті 172-20 КУпАП, адміністративним правопорушенням є дії, передбачені частинами першою цієї статті (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння) або другою цієї статті (участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів), вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно з ч.10 ст.1 Закону України Про оборону України, ст.1, ч.8 ст.4 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №130 від 20.12.2025р., сержант ОСОБА_1 , з 20 грудня 2025 року приступив до виконання службових обов`язків командира автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , відтак перебуває на військовій службі, а отже є суб`єктом адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, доведена:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення ЛВТ/Ч №129 від 23.03.2026 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 23.03.2026 року №1;

-результатом тесту Алконт-М прилад № 00241 від 23.03.2026 року до протоколу ЛВТ/Ч №129, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння результат 0,96 проміле;

- протоколом про адміністративне затримання ЛВТ/Ч №135 від 23.03.2026 року;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 130 від 20.12.2025 року;

-військовим квитком серії НОМЕР_2 від 23.05.2005р., виданим ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки він, виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про військове адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини події та додані до адміністративних матеріалів документи, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння, тому його дії правильно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 3 статті 172-20 КУпАП, яка доведена повністю та вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 3 статті 172-20 КУпАП, у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 172-20, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. судового збору в дохід держави на розрахунковий рахунок: UA0026001 ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; - витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.Г. ТРЕНИЧ