Справа № 503/375/26
Провадження № 3/503/240/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сердюк Б.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

14 березня 2026 року о 19 год 20 хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на південній околиці с. Семенівка Подільського району Одеської області, на відстані до 2000 м від лінії державного кордону України в районі проміжного знаку № 0286/06, виявлено ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути державний кордон України на вихід з України, з документами, що посвідчують його особу, на напрямку с. Семенівка (Україна) - с. Іванівка (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Також, 17 березня 2026 року о 20 год 10 хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на західній околиці с. Сергіївка Подільського району Одеської області, на відстані до 3500 м від лінії державного кордону України в районі проміжного знаку № 0265, виявлено ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути державний кордон України на вихід з України, з документами, що посвідчують його особу, на напрямку с. Сергіївка (Україна) - с. Василівка (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений шляхом направлення судової повістки у додаток «Viber» на номер його телефону зазначений у заяві на отримання судових повісток в електронній формі, що підтверджує відповідна довідка про доставку. Крім того в матеріалах справи містяться заяви, в яких ОСОБА_1 зазначив, що свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП повністю визнає та просив розглядати справу про адміністративне правопорушення без його участі. Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. За змістом ст. 268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 204-1 КУпАП України, не є обов`язковою. За таких обставин суд вважає, що дану справу може бути розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Диспозиція статті має бланкетний характер, у зв`язку з чим встановлення складу адміністративного правопорушення регулюється спеціальним нормативним актом, що регулює порядок перетинання державного кордону України, яким є Закон України «Про державний кордон України».

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст. 9 вказаного Закону визначено, що пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2023 р. № 1292 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1147 «Про прикордонний режим», відповідно до якої, прикордонна смуга - ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм, завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

Пункт 7 вищезазначеної постанови визначає, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу.

Враховуючи вище викладене, суддя вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаних правопорушень повністю доведена, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколами про адміністративні правопорушення ПдРУ № 002327Е від 14.03.2026 та ПдРУ № 002416Е від 17.03.2026; рапортами службових осіб прикордонної служби; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; схемами затримання.

Так, зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення встановлено, що 14 березня 2026 року о 19 год 20 хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на південній околиці с. Семенівка Подільського району Одеської області, на відстані до 2000 м від лінії державного кордону України в районі проміжного знаку № 0286/06, виявлено ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути державний кордон України на вихід з України, з документами, що посвідчують його особу, на напрямку с. Семенівка (Україна) - с. Іванівка (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Також, 17 березня 2026 року о 20 год 10 хв прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на західній околиці с. Сергіївка Подільського району Одеської області, на відстані до 3500 м від лінії державного кордону України в районі проміжного знаку № 0265, виявлено ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути державний кордон України на вихід з України, з документами, що посвідчують його особу, на напрямку с. Сергіївка (Україна) - с. Василівка (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Вищевказані протоколи про адміністративні правопорушення складено уповноваженою особою, права та обов`язки ОСОБА_1 роз`яснено, зі змістом протоколів він ознайомлений на зрозумілій йому мові, письмові пояснення надав на окремих аркушах, послуг захисника та перекладача не потребує, про що і розписався у даних протоколах.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , які були долучені до вказаних протоколів, вбачається, що останній намагався незаконно перетнути кордон в Республіку Молдова, але був затриманий прикордонниками. Свою вину визнає.

З доданих до протоколу схем затримання встановлено напрямок руху ОСОБА_1 в бік державного кордону, а також місця де він був затриманий, які знаходиться у безпосередній близькості від лінії державного кордону.

Аналіз досліджених доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України», тобто вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Під час розгляду справи не встановлено яких-небудь даних, які б давали підстави вважати, що уповноважені особи прикордонної служби, які виявили ОСОБА_1 були упередженими при складанні щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення за ознаками правопорушень передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Крім того, суддя не знаходить іншого пояснення, аніж спроба незаконного перетину державного кордону поза пунктами пропуску, для перебування мешканця с. Цигани Борщівського району Тернопільської області у прикордонній смузі поблизу с. Сергіївка та с. Семенівка Подільського району Одеської області, в безпосередній близькості від лінії державного кордону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Ураховуючи вимоги ст. 36 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення №503/375/26 та №503/378/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід об`єднати в одне провадження і вважати їх однією справою про адміністративне правопорушення.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду за кордон чоловіків віком від 23 до 60 років.

Отже, ураховуючи характер вчинених правопорушень, обставини, при яких вони вчинені, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, відношення цієї особи до вчинених правопорушень та ступінь вини, суддя вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, необхідним і достатнім буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, однак у максимальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення №503/375/26 та №503/378/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження та присвоїти справі єдиний унікальний номер 503/375/26.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення, за правилами ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, у виді штрафу, в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк