ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/1126/25Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В.
Провадження № 33/817/153/26 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Вальчук М.М. на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2026 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпроАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Згідно постанови ОСОБА_1 , 16.11.2025 року о 23 год. 09 хв. на 3 км. 850 м. автодороги Т20-12 Ланівці-Теофіполь керувала транспортним засобом марки CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі КНП «Лановецька міська лікарня», відмовилась, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Вальчук М.М. просить постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2026 року - скасувати, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами жодних підстав, які могли би бути підставою для зупинки її транспортного засобу, згідно із ст.35 ЗУ "Про національну поліцію";

працівники поліції запропонували водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не повідомивши останній виявлених у неї ознак сп`яніння;

рапорт працівників поліції не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як поліцейський є зацікавленою особою;

Заслухавши доводи захисника Вальчук М.М., яка просила проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції в цьому випадку не дотримався вказаних вимог закону і залишив поза увагою, не встановивши обставин, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 р. №3353-ХІІ передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.2.3 "д" Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

На вимогу поліцейського відповідно до п.2.4 цих Правил водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

При цьому, статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" (далі за текстом Закон про поліцію) передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Даний перелік, зокрема, передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

В оскарженій постанові судом першої інстанції встановлено і в апеляційній скарзі не оспорюється, що ОСОБА_1 , 16.11.2025 року о 23 год. 09 хв. на 3 км. 850 м. автодороги Т20-12 Ланівці-Теофіполь керувала транспортним засобом марки CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 .

Також, з матеріалів справи встановлено, що в рапорті працівника поліції єдиною підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 вказано те, що у поліції була інформація про те, що вказаним автомобілем керує водій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Перевіркою доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису встановлено, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції підставою для зупинки автомобіля зазначили лише наявність у них такої інформації.

Однак, окрім рапорту поліцейського СРПП відділення поліції № 1 (м.Ланівці) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області від 17.11.2025 року (а.с.3), матеріали цієї справи не містять будь-яких інших відомостей про надходження такого повідомлення, яке би підтверджувало наявність у працівників поліції визначених ст.35 Закону про поліцію підстав для обмеження права особи на свободу пересування і зупинки автомобіля під її керуванням.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами наявність жодної з визначених ст. 35 Закону про поліцію підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 16.11.2025 року о 23 год. 09 хв.

Також, з матеріалів справи не вбачається і судом першої інстанції не встановлено жодних відомостей, в тому числі визначених Інструкцією з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27 квітня 2020 року № 357, щодо фіксування інформації про правопорушення або подію за участю транспортного засобу марки CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 , в системі ІПНП та/або журналах з присвоєнням записам порядкових номерів.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що у працівників поліції була наявна, отримана у встановленому законом порядку, інформація про можливу причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, яка згідно п.3 ч.1 ст. 35 Закону про поліцію підлягала перевірці і могла бути законною підставою для зупинки транспортного засобу в даному випадку.

Така інформація наявна лише в рапорті поліцейського Мельничука А. від 17.11.2025 року і жодними об`єктивними даними не підтверджена, оскільки у справі відсутні будь-які інші об`єктивні відомості про надходження працівникам поліції інформації щодо автомобіля марки «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_1 , чи його водія, яка би підлягала перевірці.

Суд першої інстанції взяв до уваги цей рапорт і вказав його як єдиний доказ законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 .

Однак, з такою оцінкою апеляційний суд не погоджується, оскільки у розумінні статті 251 КУпАП рапорт працівника поліції за відсутності інших об`єктивних даних не може вважатися достатнім доказом законності дій працівників поліції.

Отже, в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 згідно з ст. 35 Закону про поліцію.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Отже, внаслідок порушення права особи на свободу пересування і зупнку автомобіля без визначених законом підстав судом не можуть бути визнані як допустимі докази, що були зібрані посадовими особами поліції під час оформлення щодо ОСОБА_1 матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в цій справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вальчук М.М. задовольнити.

Постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 , скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя