Справа № 344/2928/26
Провадження № 33/4808/291/26
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю адвоката Ванжули Я.В.

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Халупка Сергія В`ячеславовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, за наступних обставин.

Так, 06 лютого 2026 року близько 11 год. 34 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Надрічна, 48, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Alcotest Drager 6810 Arcd-0457», результат позитивний та становить 1,67 % проміле. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Адвокат Халупко С.В. в апеляційній скарзі просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Вважає, що рішення суду незаконним і необґрунтованим, оскільки суд не надав належної правової оцінки ряду суттєвих обставин, зокрема відсутності доказів законності зупинки транспортного засобу, істотних суперечностей у доказах, порушення процедури огляду та недоліків відеофіксації. Також суд обмежився формальним викладенням обставин справи без належного аналізу доводів захисту.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що працівники поліції мали законні підстави для зупинки транспортного засобу відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Вказує, що протокол, акт огляду, відеозаписи та результати тесту є похідними від первинної процесуальної дії, а саме зупинки транспортного засобу і у разі визнання цієї дії незаконною всі подальші докази автоматично втрачають свою допустимість.

Звертає увагу, що час проведення тесту, зазначений у роздруківці приладу Drager (10:21), не відповідає часу нібито керування транспортним засобом (11:34), що є істотним порушенням процедури.

Також вказує, що матеріали справи не містять належного підтвердження того, що перед проведенням огляду було дотримано обов`язкову 20-хвилинну паузу, а також що особу було належним чином поінформовано про порядок проведення огляду та її права.

Наголошує, що суд зробив висновок про наявність керування виключно на підставі відеозаписів, однак не навів жодного аналізу цих записів. Не встановлено момент початку руху транспортного засобу, не доведено безперервність керування, а також не ідентифіковано особу як водія саме в момент руху. У матеріалах справи відсутні належні та беззаперечні докази того, що особа здійснювала рух транспортного засобу. Відеозаписи, на які посилається суд, не були досліджені належним чином, а їх зміст не отримав належної оцінки.

Адвокат Ванжула Я.В. з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено. Просив задовольнити апеляційну скаргу та розглядати її без участі ОСОБА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції обмежився формальним викладенням обставин справи без належного аналізу доводів захисту не є слушним, оскільки суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні здійснив аналіз сукупності доказів по справі, надав оцінку обставинам та виніс законне і обґрунтоване рішення з належною мотивацією.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 лютого 2026 року серії ЕПР1 №584455 (а.с. 1) 06 лютого 2026 року близько 11 год. 34 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Надрічна, 48, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора «Alcotest Drager 6810 Arcd-0457», результат позитивний та становить 1,67 % проміле. Цим порушив вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором 1 взводу 2 роти УПП батальйону УПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Веселовським Р.Я. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та дав пояснення на окремому аркуші (а.с. 7) відповідно до яких вбачається, що він того дня під великим стресом і на емоціях керував транспортним засобом і на вул. Надрічній побачив автомобіль який рухався на лівій полосі і який різко повернув праворуч і зв`язку з чим він щоб уникнути зіткнення зробив маневр який не передбачений ПДР. Не вважає себе винним у вказані ситуації.

Крім того ОСОБА_1 підтвердив підписом, що пояснення написані з його слів вірно.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2), щодо ОСОБА_1 засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810» - 1,67 ‰ проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле). ОСОБА_1 підписав роздруківку.

Твердження апелянта про те, що час проведення тесту, зазначений у роздруківці приладу Drager (10:21), не відповідає часу керування транспортним засобом (11:34), що є істотним порушенням процедури - не впливає на висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9. а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані розбіжності є технічною неполадкою приладу, яку виявили працівники поліції під час оформлення процесуальних документів. Працівники поліції пояснили, що вказані розбіжності не впливають на результат вимірювання і запропонували ОСОБА_1 пройти повторний огляд у медичному закладі, якщо останній вважає вказану технічну несправність істотною, проте ОСОБА_1 відмовився від такого, погодився з результатом приладу та підписав роздруківку з результатом огляду.

Крім того суддя при прийнятті рішення бере до уваги всі наявні в матеріалах справ докази та досліджує їх в своїй сукупності, тому вказані розбіжності не є підтвердженням безпідставності огляду, оскільки такі відомості зазначені в інших процесуальних документах, якими доведено що ОСОБА_1 є водієм та керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: поведінка що не відповідає обстановці, порушення мови, виражене тремтіння рук пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Драгер Алкотест 6810», з результатом 1,67 ‰ проміле, з результатом огляду ОСОБА_1 погодився та підписав акт.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП ПНЦ ІФ ОР (а.с. 4), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння поведінка що не відповідає обстановці, порушення мови, виражене тремтіння рук не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки такий огляд було проведено на місці зупинки, з яким він погодився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 11), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух транспортного засобу марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 , який виїжджаючи на головну дорогу не надав перевагу в русі транспортним засобам, які там рухались у зв`язку з цим працівники поліції, що рухались попереду на службовому автомобілі, під`їхали до вказаного транспортного засобу. Після зупинки працівники поліції підійшли до транспортного засобу марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 та почали спілкуватись з водієм, який на вимогу працівників поліції надав документи для перевірки. Після перевірки документів у водія ОСОБА_1 працівники поліції запропонували ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння на місці, або у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці. Далі зафіксовано процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, шляхом продування спеціалізованого приладу. З результатом 1,67 ‰ проміле ОСОБА_1 погодився, проходити повторний огляд у медичному закладі не захотів. Далі працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Далі зафіксовано складання процесуальних документів. Після складання процесуальних документів, працівники поліції оголосили ОСОБА_1 складені процесуальні документи, роз`яснили останньому його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також під час цього ОСОБА_1 помітив що час проведення тесту, зазначений у роздруківці приладу не відповідає часу керування транспортним засобом про що вказав працівникам поліції. Працівники поліції виявили технічну несправність приладу у зв`язку з чим був надрукований інший час. Також працівники поліції пояснили, що вказані розбіжності не впливають на результат вимірювання і запропонували ОСОБА_1 пройти повторний огляд у медичному закладі, якщо останній вважає вказану технічну несправність істотною, проте ОСОБА_1 відмовився від такого і погодився з результатом приладу. Далі ОСОБА_1 підписав складені документи та отримав їх копії.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що відеозаписи є фрагментарними і не безперервними не є слушним, оскільки досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Також не є слушним твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що працівники поліції мали законні підстави для зупинки транспортного засобу відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», не встановлено момент початку руху транспортного засобу, не доведено безперервність керування, а також не ідентифіковано особу як водія саме в момент руху.

Відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції зафіксовано рух транспортного засобу марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 , який порушив ПДР України. Вказане порушення було зафіксовано працівниками поліції, що рухались попереду на службовому автомобілі, у зв`язку з чим працівники поліції, під`їхали до вказаного транспортного засобу для з`ясування причин порушення ПДР України водієм транспортного засобу марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 .

Далі відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано, як вони одразу після зупинки працівники поліції підійшли до транспортного засобу марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 та почали спілкуватись з водієм, який на вимогу працівників поліції надав документи для перевірки і яким був саме ОСОБА_1 . В подальшому ОСОБА_1 в спілкуванні з працівниками поліції не заперечував факту керування транспортним засобом та порушення ним ПДР України, пояснював причини створення аварійної ситуації та просив суворо його не карати.

Вважаю, що в даному випадку відсутні підстави вважати, що транспортним засобом марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 керував не ОСОБА_1 .

Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутня постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України не впливає на висновки суду, оскільки вказані обставини не підлягають встановленню, адже предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, з результатами якого ОСОБА_1 погодився.

Також працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти повторний огляду у медичному закладі, але від такої пропозиції ОСОБА_1 відмовився.

Твердження апелянта про порушення процедури огляду не знайшло свого підтвердження, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Отже за результатами апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Халупка Сергія В`ячеславовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло