Справа № 138/542/26
Провадження №:3/138/139/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., за участю секретаря Цибульської Т.І., розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли від Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, ном. тел. НОМЕР_1 ,-

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №748903 від 17.02.2026 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, згідно якого, 17.02.2026 о 09 год. 00 хв. по АДРЕСА_2 , останній умисно висловлював погрози, образи, нецензурну лайку в сторону своєї сестри ОСОБА_2 , та погрожував фізичною розправою, умисно штовхнув, чим завдав шкоду її психічному та психологічному здоров`ю.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суду дав покази, згідно яких точного числа не пам`ятає, потерпіла кормила на вулиці, неподалік його будинку безпритульних собак. Собаки, яких кормила потерпіла і собаки, яких розводить ОСОБА_1 зціпились між собою. ОСОБА_1 підійшов їх розборонити і нагнати безпритульних собак. В цей момент потерпіла підійшла до ОСОБА_1 і намагалася нанести відром удар останньому. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, намагаючись перешкодити потерпілій схопив її за руку, остання не втрималась і впала, так як на вулиці було дуже слизько. ОСОБА_1 впав слідом за потерпілою. Нецензурно в адресу потерпілої не висловлювався, дійсно проти того, щоб сестра розводила безпритульних собак, неприязні відносини у них давно.

Потерпіла ОСОБА_2 суду дала покази, згідно яких точного числа не пам`ятає, вийшла на вулицю накормити безпритульних собак. До потерпілої на вулиці підійшов її брат ОСОБА_1 , став висловлювати претензії з приводу того, що вона кормить собак, штовхнув останню, від чого вона впала на землю, він на неї. Точно не пам`ятає чи впала від удару чи тому, що була ожеледь. Падаючи інтуїтивно схопила ОСОБА_1 за комір, при падінні махнула відром. Свідком вказаних подій була сусідка. Підтвердила, що у них з братом неприязні відносини.

Свідок ОСОБА_3 суду дав покази, згідно яких проживає по сусідству з ОСОБА_1 .. Точного числа не пам`ятає, жінка покликала подивитися як Хомуточенки сперечаються на вулиці. Підтвердив, що початку суперечки не бачив. Бачив як потерпіла замахнулася відром на ОСОБА_1 останній схопив її за руку, вони разом впали.

Свідок ОСОБА_4 поліцейський СРПП, суду дав покази, згідно яких свідком суперечки не був. Приїхав на виклик потерпілої. Протокол склав на основі пояснень потерпілої та свідка, на якого вказала потерпіла.

Свідок ОСОБА_5 суду дала покази, згідно яких проживає по сусідству з потерпілою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Неприязних відносин з вказаними особами немає. Точного числа не пам`ятає, вийшла на веранду, побачила, що ОСОБА_6 розмовляють на підвищених тонах. Про що саме розмовляють та чи висловлювався ОСОБА_1 нецензурною лайкою в адресу потерпілої не чула через гавкіт собак. Повернулася до будинку. Вийшла вдруге, потерпіла та ОСОБА_1 лежали на землі, трималися один за одного. Підтвердила, що на вулиці того дня була ожеледиця. Зі слів потерпілої стало відомо що суперечка сталася через собак. Підтвердила, що пояснення з її слів писав поліцейський, але свідок їх підписала не читаючи.

В підтвердження вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП надано та досліджено в судовому засіданні: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №748903 від 17.02.2026, в якому викладено обставини правопорушення; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.02.2026; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 ; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Дослідивши зміст протоколу з додатками, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Сам по собі факт словесних образ, автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, позаяк, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 не визнаючи себе винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, стверджує, що того дня потерпіла спровокувала конфлікт. При цьому, не заперечує, що неприязні відносини у них давно через собак.

Покази потерпілої ОСОБА_2 суд оцінює критично, виходячи з того, що вона є особою зацікавленою, враховуючи, що у них був раніше конфлікт.

Свідок ОСОБА_4 не був очевидцем події. Протокол складав фактично зі слів потерпілої.

Покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не спростовують позицію захисту, оскільки вони не були очевидцям події з самого початку.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суду не надано, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими доказами не є беззаперечним доказом на доведення вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та докази, долучені до протоколу, містять у собі суперечливі та сумнівні відомості, що не узгоджується з стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, в частині того, що докази про що небуть можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП в ході судового розгляду не здобуто, тому вважаю недоведеною вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що провадження по справі слід закрити за недоведеністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.173-2, п.1 ч. 1 ст. 247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, (протокол серії ВАД №748903 від 17.02.2026) закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: І.М.Савкова