КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Тарасенка Ігоря Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2026 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник потерпілого ОСОБА_1. 24 лютого 2026 року подав апеляційну скаргу, а також порушив питання поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що копію оскаржуваної постанови суду він отримав лише 17 лютого 2026 року.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2026 року була винесена за відсутності потерпілого ОСОБА_1 . У матеріалах справи відсутні докази вручення ОСОБА_1 копії постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2026 року. З матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився лише 18 лютого 2026 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слід вважати поважнимивизначені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2026 року і строк підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1. просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи. Приймаючи оскаржувану постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходи по суті лише з пояснень самого ОСОБА_2 , який вказував, що він рухався на зелений сигнал світлофора. Натомість, з отриманого ним в УПП м.Києва ДПП відеозапису з камер відеоспостереження вбачається, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ГАЗ 2705-288», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на перехрестя вже на жовтий сигнал світлофора, що призвело до зіткнення транспортних засобів. При цьому у ОСОБА_2 було достатньо часу для зупинення транспортного засобу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Приймаючи постанову про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатньо фактичних даних про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Апеляційний суд не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, на розгляд суду УПП у м. Києві ДПП було надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 529997 від 02 грудня 2025 року. Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 02 грудня 2025 року о 17:41, керуючи транспортним засобом «ГАЗ 2705-288», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві на пр. Науки, 69, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху та проїхав перехрестя пр. Науки з вул. Військова на забороняючий жовтий сигнал світлофора та здійснив зіткнення з транспортним засобом «TeslaModel 3», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Цим ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3б, 8.7.3ґ ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення було долучено схему місця ДТПвід 02 грудня 2025 року, а також письмові пояснення учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Закриваючи провадження в справі суд першої інстанції по суті виходив з самих лише пояснень ОСОБА_2 . Разом з тим, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності потерпілого ОСОБА_1 . До матеріалів справи було долучено довідку про доставку повідомлення про виклик в судове засідання у додаток Viber на ім`я ОСОБА_1 . Проте вказана довідка не може бути належним і достатнім доказом повідомлення ОСОБА_1 та його обізнаності про розгляд справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції не вжив заходів щодо повного дослідження обставин справи, зокрема, щодо виїзду ОСОБА_2 на перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофора.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, зіткнення транспортних засобів «ГАЗ 2705-288», д.н.з. НОМЕР_1 , та «TeslaModel 3», д.н.з. НОМЕР_2 , мало місце 02 грудня 2025 року о 17:41 на регульованому перехресті пр. Науки та вул. Військової. На момент ДТП водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TeslaModel 3», д.н.з. НОМЕР_2 , по пр. Науки, здійснював поворот наліво на вул. Військова. Водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ГАЗ 2705-288», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по пр. Науки в зустрічному напрямку прямо.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ГАЗ 2705-288», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху та проїхав перехрестя пр. Науки з вул. на забороняючий жовтий сигнал світлофора та здійснив зіткнення з транспортним засобом «TeslaModel 3», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 2.3б, 8.7.3ґ ПДР.

До апеляційної скарги захисник ОСОБА_1. додав диск з відеозаписом з камери вуличного відеоспостереження, на якому зафіксовано сам момент ДТП за участі транспортних засобів «ГАЗ 2705-288», д.н.з. НОМЕР_1 , та «TeslaModel 3», д.н.з. НОМЕР_2 . Апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи в суді першої інстанції. Відтак, вказаний відеозапис підлягає дослідженню апеляційним судом.

З вказаного відеозапису вбачається, що водій транспортного засобу «TeslaModel 3», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 виїхав на перехрестя для повороту наліво на зелений сигнал світлофора, проте, у зв`язку з щільним трафіком, не встиг завершити маневр на зелений сигнал. І лише після того, як на світлофорі загорівся жовтий, він почав завершувати свій маневр повороту ліворуч, тоді ж і відбулося зіткнення з транспортним засобом «ГАЗ 2705-288», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у зустрічному напрямку по пр. Науки на значній швидкості в крайній правій смузі руху. З відеозапису вбачається, що транспортний засіб «ГАЗ 2705-288», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух на перехрестя вже на жовтий сигнал світлофора, що згідно з п. 8.7.3ґ ПДР є забороняючим. Крім того, до жовтого сигналу світлофор показував зелений миготливий сигнал, що інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух, тобто, жовтий або червоний.

Отже, водій транспортного засобу «ГАЗ 2705-288», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 мав передбачати зміну сигналу світлофора на забороняючий та очевидно, що мав можливість зупинити транспортний засіб.

Пояснення ОСОБА_2 , що він здійснював рух перехрестям на зелений сигнал світлофора, не відповідають дійсним обставинам справи, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для закриття провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, подія, у зв`язку з якою ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні правопорушення, мала місце 02 грудня 2025 року. Відповідно, строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 закінчилися 02 березня 2026 року.

Враховуючи викладене, постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2026 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2026 року.

Апеляційну скаргу адвоката Тарасенка Ігоря Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2026 року про закриття провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та прийняти нову постанову.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.