Справа № 146/354/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2026 р. селище Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від ГУ ДПС у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , голови ліквідаційної комісії КП «Марківське»,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 2 березня 2026 року №186 ОСОБА_1 будучи головою ліквідаційної комісії КП «Марківське» вчинила порушення ведення податкового обліку, а саме порушила ст. 14, ст. 44, ст. 46, ст. 57, ст. 57-1, ст. 134, ст. 135, ст. 137, ст. 176, ст. 255, ст. 269, ст. 270, ст. 271, ст. 286 ПК України № 2755-VІ від 2 грудня 2010 року (зі змінами) в результаті чого занижено податок на прибуток на 3233 грн, за 2024 рік на 1453 грн; за 2025 рік на 1780 грн, занижено частину чистого прибутку в сумі 5298 грн за період з 2019 року по 2025 рік; занижено земельний податок на 3699,50 грн ( за період з 2021 року по 2023 рік), занижено рентну плату за спецводокористування на 1620,64 грн (2019-ІІ квартал 2020).

Гр. ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснила, що вона працює начальником КВЕП «Вапнярка водоканал» з 1 травня 2024 року, 23 січня 2026 року КВЕП «Вапнярка водоканал» визнано правонаступником КП «Марківське». Оскільки вона лише у вересні 2025 року призначена головою ліквідаційної комісії КП «Маврківське», тому не може нести відповідальність за правопорушення, які були вчинені в період до її призначення.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, оцінюючи вищевказані фактичні обставини справи на предмет їх відповідності зазначеним судом вимогам чинного законодавства, констатує наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачиться на користь особи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

За змістом ч. 1 ст. 163-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Строки накладення адміністративного стягнення врегульовано ст. 38 КУпАП. Виходячи з положень ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Оскільки порушення порядку ведення податкового обліку у зв`язку з неналежним веденням обліку доходів та витрат відбувається в конкретному податковому періоді, то воно вважається скоєним у момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово - господарської діяльності особою податкової звітності за відповідний період. Якщо в наступному періоді дана особа знову неправильно веде облік доходів та витрат і, як результат, неправильно складає податкову звітність це вже вважається новим правопорушенням. Воно може бути або тотожним попередньому правопорушенню, або зовсім іншим.

Обставини, що стала підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення мала місце у певні звітні періоди 2019 року, 2020 року, 2021 року, 2022 року, 2023 року, 2024 року та 2025 року, тобто в конкретному податковому періоді, та вважаються скоєним у момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово - господарської діяльності особою податкової звітності за відповідний період, а отже на день розгляду судом справи, закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень ч. 2, 5 ст. 38 КУпАП, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд позбавлений процесуальної можливості встановити об`єктивну істину у справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки дана адміністративна справа підлягає закриттю, відповідно судовий збір з правопорушника не стягується.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, 40-1, ст. ст. 221, 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд.

Суддя: О. В. Пилипчук