ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/53/26 Головуючий у 1-й інстанції Данилів О.М.
Провадження № 33/817/222/26 Доповідач - Галіян Л.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 р. м. Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. ознайомившись з апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_1 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2026 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпіла просить поновити строк апеляційного оскарження, а оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Ознайомившись з апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_1 та матеріалами адміністративної справи, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження апелянту слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У даному випадку апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження.

Як вбачається з постанови судді першої інстанції, справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності розглянута з участю потерпілої ОСОБА_1 та у її присутності було постановлено оскаржувана постанова 12 березня 2026 року, їй було роз`яснено строк та порядок її оскарження.

При цьому, згідно постанови суду ОСОБА_1 під час судового розгляду надавала свої покази та долучила до матеріалів справи доказ.

Разом з тим апеляційна скарга подана потерпілою тільки 02 квітня 2026 року, отже скарга подана з пропуском встановленого ст. 294 КУпАП строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, потерпіла ОСОБА_1 вказує, що копію постанови суду вона одержала тільки 26 березня 2026 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

В даному випадку постанова була винесена відносно ОСОБА_2 , а апелянт ОСОБА_1 у справі зазначена потерпілою.

Частиною 2 ст.285 КУпАП встановлено, що копія постанови потерпілому в той же строк вручається або висилається на його прохання.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що потерпіла ОСОБА_1 зверталася до суду першої інстанції із проханням про надання копії рішення, як це передбачено ч.2 ст.285 КУпАП, та не наведено доводів, що саме перешкодило їй звернутися із таким проханням та отримати раніше повний текст судового рішення, зокрема протягом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, посилання потерпілої ОСОБА_1 на те, що строк апеляційного оскарження розпочинається з моменту одержання нею копії постанови, а вона її отримала тільки 26.03.2026 року, згідно її заяви наявної у матеріалах справи, не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та суперечить вимогам ч.2 ст.294 КУпАП.

Слід зазначати, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод».

Тому, зважаючи на обставини пропуску процесуального строку та мотиви, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, обґрунтовуючи поважність причин, вважаю, що визнати їх такими немає підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2026 року відмовити.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2026 року повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя