Провадження № 3/127/1032/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2026м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Бернади Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченої частиною першою статті 483 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , як декларант, вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу (як підстави для переміщення товарів) документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості переміщуваного товару. Зокрема, до митного оформлення за електронною митною декларацією (далі ЕМД) від 19.06.2024 № 24UA07U7 реєстраційні документи на товар транспортний засіб марки Volkswagen моделі Tiguan VIN НОМЕР_1 наданий рахунок-фактуру № 2115 від 28.05.2024, згідно з яким заявлена фактурна вартість переміщуваного транспортного засобу складає 46000 норвезьких крон, що складає 174606,8 грн.

Однак, згідно з повідомленням директорату Королівства Норвегія від 28.05.2025 за № 25/08195-5 транспортний засіб марки Volkswagen моделі Tiguan VIN НОМЕР_1 був проданий за 49600 норвезьких крон.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі. Разом з тим, її захисник проти здійснення судового розгляду за відсутності його підзахисної не заперечував. Підтримав подане до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діянні його підзахисної складу правопорушення.

Представник митниці в судовому засіданні просила накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті, тобто штраф з конфіскацією переміщуваного товару та конфіскацією автомобіля.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підтримав подане до суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки наданими суду матеріалами не підтверджена винуватість його підзахисної у вчиненні правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Гладкої О.І., думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 458 Митного кодексу України (далі МК) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Зі змісту частини другої статті 458 МК випливає, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною першою статті 483 МК адміністративна відповідальність, передбачена цією нормою, настає у разі переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

З матеріалів справи випливає, що 19.06.2024 особа, уповноважена на роботу з митницею - громадянин України ОСОБА_2 на підставі договору доручення від 17.06.2024 року №05/49 підготував та подав до відділу митного оформлення №1 митного поста «Вінниця» Вінницької митниці електронну митну декларацію (далі за текстом - ЕМД) типу «ІМ 40 ДЕ» №24UA07U7 на товар «Автомобіль легковий, б/в, марка VOLKSWAGEN, модель - TIGUAN, календарний рік виготовлення - 2009 рік, модельний рік виготовлення - 2010 рік, дата першої реєстрації - 29.12.2009, кузов № НОМЕР_1 , двигун - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 1968 см3, потужність двигуна - 103 кВТ, номер двигуна - немає даних, колісна формула - 4x4. кількість місць для сидіння згідно свідоцтва про реєстрацію - 5, для використання по дорогах загального призначення. Торговельна марка: VOLKSWAGEN. Фірма-виробник: VOLKSWAGEN. Країна виробництва: DE».

Заявлена фактурна вартість 46000 норвезьких крон (згідно з курсом НБУ, станом на дату прийняття до митного оформлення ЕМД, - 174606,80 грн.), митна вартість 199893,89 грн., одержувач ОСОБА_1 .

З метою виявлення ризиків та механізмів ухилення від сплати митних платежів, у відповідності до вимог ст.2 Угоди між Урядом України та Урядом Королівства Норвегія про взаємодопомогу в митних справах від 14.02.2007, митницею листом від 31.01.2025 за №7.12-1/20-03/4/681 на адресу Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби України ініційовано направлення проекту запиту до митних органів Королівства Норвегія про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки та інформації відносно ряду фактів митного оформлення, продажу, зняття з реєстрації та вартості транспортних засобів, які надходили на мою адресу.

17.06.2025 на адресу Вінницької митниці листом Департаменту міжнародної взаємодії Держмитслужби від 16.06.2025 року №26/26-04/7/1369 направлено лист Митного та податкового директорату Королівства Норвегія від 28.05.2025 за №25/08195-5 (вх. Держмитслужби від 28.05.2025 за №14865/11/26), яким повідомлено, що вказаний вище транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель - TІGUAN, VIN-код НОМЕР_1 , був проданий за 49600 норвезьких крон та про неможливість знайти експортну декларацію на даний транспортний засіб.

Митне оформлення транспортного засобу здійснювалось відповідно до товаросупровідних документів, зокрема, рахунку-фактури №2115 від 28.05.2024 з іноземною компанією «ILIA AS» (Ra terrasse 3. 1663 Rolvsoy, Norway), згідно з якою вартість даного товару становить - 46000 норвезьких крон.

Відповідно до інформації АСМО «Інспектор», транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель - TIGUAN, VIN-код НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України 18.06.2024 через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці безпосередньо мною.

З метою проведення опитування та надання підтверджуючих документів щодо вартості цього транспортного засобу, на мою адресу 30.06.2025 митницею направлено запрошення №7.12-2/20-03/10/3916.

21.07.2025 ОСОБА_1 надіслано на адресу Вінницької митниці пояснення, до якого додано копію листа іноземної компанії «ILIA AS», де наведено уточнення опису вартості транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, модель - TIGUAN, VIN-код НОМЕР_1 у рахунку-фактурі №2115 від 05.06.2024 і зазначено, що до вартості транспортного засобу 46000 норвезьких крон додана вартість зимових шин на дисках 3600 норвезьких крон. В зв`язку з чим, загальна ціна на транспортний засіб разом з зимовими шинами на дисках становить - 49600 норвезьких крон (згідно з курсом НБУ, станом на дату прийняття до митного оформлення ЕМД - 188271,68 грн.).

Враховуючи викладене, Вінницькою митницею встановлено, що транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель - TIGUAN, VIN-код НОМЕР_1 , митне оформлення якого здійснено за ЕМД від 19.06.2024 №24UA07U7, був переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документу, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, а саме рахунку-фактури №2115 від 28.05.2024.

Оцінюючи доводи сторін судового провадження, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до частини першої статті 318 Митного кодексу України (далі - МК), митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або ж перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені статтею 335 МК.

Згідно з частиною восьмою статті 264 МК, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у декларації.

За змістом приписів статті 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим же Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У свою чергу, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних та суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Тобто, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. В іншому випадку, відсутність однієї із ознак складу правопорушення, за загальним правилом, виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Згідно з частино першою статті 483 МК відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Виходячи зі змісту цієї статті, склад правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, у тому числі й шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості.

Отже, об`єктом правопорушення, передбаченого частиною першою статті483 МК, є охоронюваний МК та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, з-поміж іншого, й шляхом подання до митного органу України документів, які містять неправдиві дані.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 за №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» надані вичерпні визначення, таких понять як «підробка» та «незаконно одержані документи», зокрема, підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості стосовно суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості або ж вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені або в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

У протоколі про порушення митних правил №0319/UA4010000/2025, складеному 22.09.2025, митний орган визначив, що транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, VIN-код НОМЕР_1 , митне оформлення якого здійснено за ЕМД від 19.06.2024 за №24UA07U7, був переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документу, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, а саме рахунку-фактури №2115 від 28.05.2024.

Однак, вказаний протокол про порушення митних взагалі не містить деталізації та розкриття поняття «документу, що містить неправдиві відомості» у розрізі конкретних обставин справи.

Зокрема, в протоколі про порушення митних правил від 22.09.2025 зазначено, що митне оформлення транспортного засобу здійснювалось на підставі товаросупровідних документів, зокрема, рахунку-фактури №2115 від 28.05.2024 з іноземною компанією «ILIA AS» (Ra terrasse 3. 1663 Rolvsoy, Norway), згідно з якою, вартість цього товару становить - 46000 норвезьких крон.

У той же час, митним органом зазначено, що відповідно до листа Митного та податкового директорату Королівства Норвегія від 28.05.2025 №25/08195-5, згаданий транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, VIN-код НОМЕР_1 , нібито проданий за 49600 норвезьких крон.

Будь-яких посилань на інші належні та достатні докази, які б підтверджували вартість даного транспортного засобу (чи складові його вартості) митним органом не наведено. Як зазначено у згаданому листі Митного та податкового директорату Королівства Норвегія, експортна декларація на транспортний засіб взагалі відсутня.

Інформація, яка була отримана митними органами України від Податкового директорату Королівства Норвегія, містить відомості лише про загальну суму - 49600 норвезьких крон, однак не розкриває складових цієї суми.

Водночас, як випливає з наданих суду матеріалів ОСОБА_1 21.07.2025 надіслано на адресу Вінницької митниці пояснення, до якого я додала копію листа іноземної компанії «ILIA AS», де наведено уточнення опису спірної вартості транспортного засобу марки у рахунку-фактурі №2115 від 05.06.2024 та чітко зазначено, що до вартості транспортного засобу - 46000 норвезьких крон також була додана вартість комплекту зимових шин на дисках - 3600 норвезьких крон, у зв`язку з чим, загальна ціна на транспортний засіб разом з зимовими шинами на дисках становить 49600 норвезьких крон (згідно з курсом НБУ, станом на дату прийняття до митного оформлення ЕМД, - 188271,68 грн.).

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зауважив, що комплект зимових шин на дисках не є конструктивною частиною транспортного засобу, будь-яким чином не впливає на його ідентифікацію, не встановлений стаціонарно та може бути відокремлений від автомобіля без жодної шкоди для нього.

Зазначені предмети, відповідно до митного законодавства України, можуть декларуватися як окремий товар та не включаються автоматично до митної вартості згаданого транспортного засобу. Отже, сума у 3600 норвезьких крон не є частиною вартості цього автомобіля, а становить вартість іншого товару.

Як зазначив захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у цій справі докази, так і пояснення, надані його підзахисною митному органу, не лише не суперечать одне одному, а й навпаки логічно узгоджуються між собою.

Інформація ж іноземного компетентного органу, яка фактично покладена в основу наявності підстав для притягнення мене до адміністративної відповідальності, не має наперед установленої доказової сили, а підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами у справі. Митним органом не було витребувано, наприклад, договір купівлі-продажу з деталізацією складових ціни, не спростовано інформаційний лист іноземної компанії «ILIA AS», включаючи і наданій мною пояснення, та не доведено, що вся сума 49600 норвезьких крон стосується виключно вартості автомобіля.

Митний орган ототожнив загальну ціну, повідомлену Податковим директоратом Королівства Норвегія з митною вартістю автомобіля, що, у даному випадку, на переконання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є помилковим та безпідставним.

Отже, опис об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК, щодо приховування від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документу, тобто рахунку-фактури №2115 від 28.05.2024, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, суперечить іншим обставинам. Зокрема, ОСОБА_1 надіслала на адресу Вінницької митниці пояснення, до якого додала копію листа іноземної компанії «ILIA AS», де було наведено уточнення опису вартості транспортного засобу і зазначено складові його вартості. Також з наданих суду матеріалів випливає, що відповідна декларація Податковим директоратом Королівства Норвегія митним органам України надана не була у зв`язку з її відсутністю.

Представник митниці заперечуючи проти обставин, повідомлених захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, здійснила посилання на лист голови правління ILIA AS, яким надані роз`яснення щодо загальної вартості автомобіля та комплектуючих до нього. Разом з тим, зазначений лист містить посилання на розмову від 15.07.2024, натомість документи для митного оформлення були подані 19.06.2024. Суд вважає слушними зауваження захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на те, що її підзахисною були надані пояснення щодо вартості ввезеного транспортного засобу - 46000 норвезьких крон, а також окремо вартості комплекту зимових шин на дисках - 3600 норвезьких крон, що у сумі не суперечить вартості, яка вказана у листі Митного та податкового директорату Королівства Норвегія від 28.05.2025 №25/08195-5.

У прецедентній практиці ЄСПЛ, зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Крім того, у справі «Гайдашевський проти України» (заява № 11553/21, рішення від 06.02.2025) ЄСПЛ звернув увагу на те, що шукаючи докази винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за власною ініціативою та засуджуючи заявника на основі доказів, отриманих таким чином, суд створив враження плутанини між ролями прокурора та судді та, відповідно, дав підстави для законних сумнівів щодо неупередженості суду за об`єктивною перевіркою.

Отже, суд вважає, що судовий розгляд має бути здійснений в межах обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Натомість здійснення аналізу щодо наявності чи відсутності іншого складу правопорушення, ніж зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідатиме наведеним вище приписам.

Сукупність наявних у справі доказів не доводить винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом. Натомість ці докази допускають альтернативне, логічне та документально підтверджене пояснення обставин справи, що виключає можливість притягнення останньої до адміністративної відповідальності за частино першою статті 483 МК.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що висновки митного органу щодо вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості переміщуваного товару, об`єктивними даними не підтверджена, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтею 471 МК, статтями 283-284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 483 Митного кодексу України, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: