Справа №443/455/26
Провадження №3/443/221/26
ПОСТАНОВА

іменем України

01 квітня 2026 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною 5 статті 126 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 18.02.2026 о 21 год 32 хв у м.Жидачів, вул. Гніздичівська, 2, керував транспортному засобі «Mersedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому Жидачівським районним судом Львівської області був позбавлений права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 5 статті 126 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, надав суду пояснення, які відповідають викладеним у протоколі обставинам. Щиро розкаявся у вчиненому.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, виходячи з такого.

Диспозицією частини 4 статті 126 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до диспозиції частини 5 статті 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Вимогами підпункту «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306 (далі ПДР) встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №595321 від 18.02.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 18.02.2026 о 21 год 32 хв у м.Жидачів, вул. Гніздичівська, 2, здійснюючи рух на транспортному засобі «Mersedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був позбавлений судом права керування транспортним засобом (а.с.4);

довідкою ст. інспектора САП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області та постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.11.2025, якими встановлено, що згідно з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 притягався 11.10.2025 до адміністративної відповідальності за скоєння 11.10.2025 правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення; 26.11.2025 притягався Жидачівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за скоєння 11.10.2025 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, з накладенням на ньго адміністративного стягнення (а.с.3, 8-10);

долученим до матеріалів відеозаписами на носії інформації (компакт-диску), які повністю згоджуються з викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №595321 від 18.02.2026 обставинами (а.с.4);

поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення, даними ним у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються з матеріалами справи, повністю підтверджують достовірність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин та в яких він визнав вину у вчиненні зазначеного правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані документи, відеозаписи, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності зазначені вище докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд зазначає, з урахуванням приписів частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху судом не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилученням транспортного засобу.

Зважаючи на відсутність доказів на підтвердження належності ОСОБА_1 на праві приватної власності транспортного засобу марки ««Mersedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він керував 18.02.2026, тому суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією частини 5 статті 126 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Накладення судом на ОСОБА_1 визначеного судом адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Також, суд враховує, що відповідно до вимог частини 3 статті 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Так, згідно з довідкою з ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 19.02.2026 та постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.11.2025 на ОСОБА_1 накладено стягнення за частиною 2 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців 3 (три) дні та без оплатного вилученням транспортного засобу. Зазначена постанова суду набрала законної сили 08.12.2025, відтак на час ухвалення цієї постанови ОСОБА_1 відбув стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у кількості 3 місяці 25 дні. Отже, невідбута ним частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.11.2025 складає 3 роки 3 місяці 8 днів і така підлягає приєднанню до стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

З огляду на те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, про що свідчить відповідне посвідчення серії НОМЕР_3 від 02.07.2021, а також зважаючи на приписи статті 5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилученням транспортного засобу.

На підставі частини 3 статті 30 КУпАП до стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, приєднати невідбуту частину стягнення, накладеного згідно з постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.11.2025, та остаточно на ОСОБА_1 накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 8 (вісім) років 3 (три) місяці 8 (вісім) днів та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів