Справа № 932/2482/26
Провадження № 3/932/583/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Сітніков Т.Б., за участю секретаря судового засідання Кривошеєнко В.С., прокурора Голеньких В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Національної поліції України Департамент внутрішньої безпеки Донецьке управління, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянина України, який працював дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , якому роз`яснені права, згідно зі ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу ГУНП в Донецькій області № 46 о/с від 04.02.2020 року ОСОБА_1 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Приморського відділення поліції Центрального відділу поліції та присвоєно спеціальне звання старший сержант поліції.

Наказом ГУНП в Донецькій області № 321 о/с від 25.07.2022 року ОСОБА_1 призначено дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до наказу ГУНП у Донецькій області № 35 від 24.01.2023 року ОСОБА_1 , звільнено з 24.01.2023 року.

Відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з 2-7 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких Законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами 7-14 ст. 45 цього Закону).

Пунктом 2-7 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану, подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року (Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану, набрав чинності 12 жовтня 2023 року).

Так, ОСОБА_1 будучи відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам ч. 1 ст. 45, п. 2-7 р.ХІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме 08 грудня 2025 року о 16:04 год., без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування за 2023 рік (щорічна декларація), шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції, яку повинен був подати до 31 січня 2024 року, чим не виконав вимоги ч.1 ст. 45, п.2-7 р.ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Він же, ОСОБА_1 будучи відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам ч. 1 ст. 45, п. 2-7 р.ХІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме 08 грудня 2025 року о 15:35 год., без поважних причин подав декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування (декларація «при звільненні»), шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції, яку повинен був подати до 31 січня 2024 року, чим не виконав вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45, п.2-7 р.ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Встановлено, що вищевказані протоколи про адміністративні правопорушення складені відносно однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи те, що адміністративні справи взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним та не роблячи при цьому передчасних висновків щодо вини особи, вважаю необхідним зазначені адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП (2 матеріали) об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер № 932/2482/26, відповідно до нумерації провадження, яке надійшло раніше.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні правопорушення за обставин зазначених в протоколах, пояснив, що забув вчасно подати декларацію.

Прокурор Голеньких В.В. у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти стягнення в межах санкції даної частини статті.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та думку прокурора Голеньких В.В., дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1. підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно з 2-7 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких Законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами 7-14 ст. 45 цього Закону).

Пунктом 2-7 р. ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану, подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року (Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану, набрав чинності 12 жовтня 2023 року).

Статтею 12 Закону № 1700-VІ передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти (п. 5 ч. 1), нормативно-правові акти Національного юстиції України та агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції включаються до Єдиного державного реєстру нормативно правових актів (абз. 1 ч. 9), рекомендаційні роз`яснення, методичні рекомендації Національного агентства загального характеру розміщуються на офіційному веб-сайті Національного агентства не пізніше наступного робочого дня після їх затвердження (абз. 6 ч. 9).

Згідно абзацу 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією, є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно - правову відповідальність.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 1, абз. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 2 ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції», будучи відповідно до п.п. «з» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно без поважних причин подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції вищевказані декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Слід зазначити, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом».

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог, передбачених ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вина якої у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, які не оспорюються й самим ОСОБА_1 , доходжу висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірах, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що буде цілком відповідати обставинам справи, та, у свою чергу достатнім для попередження вчинення ним інших правопорушень в подальшому, сприятиме профілактиці даного виду правопорушень.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто 665,60 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за № 932/2482/26 (провадження №3/932/583/26)та за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за № 932/2483/26 (провадження №3/932/584/26), з присвоєнням об`єднаній справі номеру № 932/2482/26 (провадження №3/932/583/26).

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Одеса, громадянина України, визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що дорівнює 850,00 грн.).

Штраф слід перерахувати за наступними реквізитами: призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, номер рахунку (IBAN) UA0004569, ГУК у Дн-кiй обл/Днiпр.р-н/21081100, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕПА), ККДБ: 21081100, призначення платежу Адміністративні штрафи та інші санкції "00" Без деталізації за відомчою ознакою.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Одеса, громадянина України, судовий збір в дохід держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп., який слід перерахувати на наступні реквізити: номер рахунку (IBAN) UA0026001, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕПА), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя Т.Б. Сітніков