Провадження № 33/801/269/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

розглянувши (в режимі відеоконференції) апеляційну скаргу захисника Максименко Юлії Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2026 по справі № 127/41151/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2026 по справі № 127/41151/25 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Як зазначено в постанові суду, 29.12.2025 о 16:05 год в м. Вінниця по вул. Пирогова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Citroen C5 Aircross» індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на промені світла, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу під час безперервної відеофіксації на портативні відеореєстратори, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисником Максименко Ю.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх № 2921 від 26.02.2026), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що : (1) судом першої інстанції поверхово досліджено докази; (2) захиснику не було забезпечено можливості взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, суд не виходив із захисником на зв`язок; не було надано доступ до матеріалів справи в електронному вигляді; (3) працівниками поліції було незаконно зупинено автомобіль ОСОБА_1 ; (4) працівниками поліції порушено процедуру огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, втомленість не є підставою для огляду водія на стан наркотичного сп`яніння; (5) направлення, яке міститься в матеріалах справи, не відповідає встановленій законом формі; (6) на відеозаписі не зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; (7) відеозапис є неповним, містить перериви в часі, тому протокол про адміністративне правопорушення повинен був бути складений в присутності свідків.

11.03.2026 захисником Максименко Ю.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому судовому засіданні в м. Харкові 18.03.2026 о 14:00 год /а. с. 67-68/.

Суд задовольнив дане клопотання адвоката та розгляд справи, призначеної на 18.03.2025 об 11:00 год, відкладено апеляційним судом на 25.03.2026 об 11:00 год.

16.03.2026 до апеляційного суду надійшли клопотання Максименко Ю.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про визнання доданих до справи відеозаписів недопустимими та недостовірними доказами, про долучення пояснень ОСОБА_1 до матеріалів справи та про надання доступу до матеріалів справи у підсистемі « Електронний суд».

25.03.2026 до апеляційного суду надійшло клопотання Максименко Ю.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про відкладення розгляду справи 25.03.2026 року через зайнятість в цей самий день захисника в іншому судовому процесі, який призначено на 10:00 год.

Апеляційний суд, ознайомившись із поданим повторно клопотанням захисника про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про відмову в його задоволенні враховуючи встановлені частиною четвертою статті 294 КУпАП строки розгляду справи апеляційним судом, та те, що причини повторної неявки захисника в судове засідання є неповажними. Постановою Вінницького апеляційного суду від 20.03.2026 задоволено клопотання захисника Максименко Ю.П. про розгляд справи в режимі відеоконференції, однак захисник об 11 год (час на який призначено розгляд справи) не перебувала у мережі підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС та не виходила на з`єднання із апеляційним судом в режимі відеоконференції, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання відділу забезпечення діяльності судової палати у цивільних справах Вінницького апеляційного суду від 25.03.2026 ОСОБА_2 .

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження(ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 7.07.1989).

Зважаючи, що ОСОБА_1 повторно, будучи належним чином повідомленим про судове засідання не з`явився до суду без зазначення причин своєї неявки, а його захисник Максименко Ю.П. будучи двічі заздалегідь повідомленою про судові засідання не спланувала свою зайнятість аби забезпечити участь у даній справі, яка була призначена раніше, апеляційний суд приходить висновку, що причини неявки ОСОБА_1 та його захисника Максименко Ю.П. є неповажними.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, строки розгляду справи в суді апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, причини повторної неявки якої визнано апеляційним судом неповажними, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, зокрема щодо охорони прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (частина шоста статті 294 КУпАП).

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про те, що захиснику не було забезпечено судом першої інстанції можливості взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, справу розглянуто у відсутності захисника Андрєєвського Р.Р., що є порушенням вимог статті 268 КУпАП.

У справі відсутні докази про те, що судом першої інстанції було вирішено клопотання захисника Максименко Ю.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про розгляд справи в режимі відеоконференції /а. с. 18/.

Зазначене порушення є обов`язковою підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 294 КУпАП.

Приймаючи нову постанову апеляційний суд виходить з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП підтверджується наступними зібраними у справі докази :

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 554173 від 29.12.2025, відповідно до якого 29.12.2025 о 16:05 год в м. Вінниця по вул. Пирогова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Citroen C5 Aircross» індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на промені світла, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу під час безперервної відеофіксації на портативні відеореєстратори, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України /а. с. 2/;

-витягом з адмінпрактики щодо ОСОБА_1 /а. с. 3/;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.12.2025 /а. с. 4/;

-рапортом інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції ст. лейтинанта поліції Ткаченка В. від 29.12.2025 /а. с. 9/, відповідно до якого під час несення служби 29.12.2025 о 16:05 год у складі наряду «Юнкер-106» спільно з лейтенантом поліції Колосюком В.О. в м. Вінниця по вул. Пирогова, 135 було зупинено автомобіль «Citroen C5 Aircross», індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення ПДР України. В ході спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме : (1) дуже розширенні зіниці, які не реагують на світло; (2) неприродна блідність обличчя; (3) виражене тремтіння пальців рук. Водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановлено законом порядку в повному обсязі.

-відеозаписом з місця події /а. с. 6/ (час 16:10 по 18:33), з якого вбачається, що :

працівниками поліції зупинено автомобіль «Citroen C5 Aircross», індивідуальний номерний знак НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), за кермом якого перебував ОСОБА_1 .. Під час спілкування з водієм , працівниками поліції в нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (втомлений вигляд, блідність обличчя, зрачки очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук) (час 16:10 по 16:16). На неодноразові вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в лікаря нарколога ( період часу 16:10 - 17:07) ОСОБА_1 не реагував, продовжував розмовляти по телефону, не надавав чіткої відповіді на неодноразову вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, просив надати ще трохи часу, почекати поки приїде інша людина. Таку поведінку водія працівники поліції розцінили, як ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Працівниками складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до пункту 1.3, 1.9, 2.5 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції порушено процедуру огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, а втомленість не є підставою для огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, суд відхиляє, оскільки апелянтом не зазначено, які саме норми ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку від 17.12.2008 № 1103, не були дотримані працівниками поліції. Та обставина, що ОСОБА_1 був втомлений, а тому підстав для проходження ним огляду не було, апеляційний суд відхиляє з огляду на п. 2 Порядку № 1103, відповідно до яких огляду підлягають водії, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів , згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункт 3 розділу І Інструкція № 1452/735).

З відеозапису з місця події видно, що працівниками поліції ОСОБА_1 , повідомлялись наявні у нього характерні ознаки (втомлений вигляд, блідність обличчя, зрачки очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук), які були підставами вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Закон не передбачає можливості висунення особою, яку зупинили працівники поліції, умов проходження огляду на стан сп`яніння, а тому у ситуації, яка розглядається, немає підстав вважати, що ОСОБА_1 , навівши умови, за яких він може пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (трохи зачекати має приїхати його знайомий), фактично погодився пройти такий огляд (постанова ВП ВС від 20.05.2020 у справі № 9901/413/19).

Працівники поліції неодноразово пропонували водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в лікаря нарколога, однак своїми діями (просив працівників поліції почекати іншу особу, яка мала приїхати, ще трохи зачекати) ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Тривале не надання чіткої відповіді на запитання щодо наміру пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ухилення від проходження огляду, були вірно розцінені працівником поліції, як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (пункт 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 9.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735)).

З огляду на зазначене, дії працівників поліції відповідали вимогам статті 266 КУпАП та положенням пункт 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735.

Аргументи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було незаконно зупинено автомобіль ОСОБА_1 , суд не вважає такими, що виключають його адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 1.3, 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 не спростовано наявність в його діях складу інкримінованого правопорушення, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що направлення, яке міститься в матеріалах справи, не відповідає встановленій законом формі, апеляційний суд також не вважає такими, що свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, про що свідчить його поведінка на місці зупинки та ігнорування неодноразовим вимог працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

З наведених вище підстав апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на відеозаписі не зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відеозапис є неповним, містить перериви в часі, тому протокол про адміністративне правопорушення повинен бути складений в присутності свідків, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки на відеозаписі зафіксовано фактичні дні, які мають значення для справи, ці дані не спростовані захисником та ОСОБА_1 .. Отже ці доводи апеляційної скарги не дають підстав не брати до уваги фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).

Апеляційний суд зазначає, що захиснику Максименко Ю.П., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , була надана можливість доступу до матеріалів справи в електронному вигляді, забезпечено можливість захиснику захищати інтереси ОСОБА_3 у справі.

Невизнання в апеляційній скарзі вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, така позиція суперечить зібраним у справі доказам.

Відповідно до вимог статей 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо виду стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, апеляційний суд враховує положення статті 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що з метою його виховання, поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, необхідним та достатнім буде стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Максименко Юлії Петрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2026 по справі № 127/41151/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота