ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 317/1726/26

Провадження № 3/317/702/2026

08 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Запорізькій області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення з електронним протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 616351 від 16.03.2026 відносно ОСОБА_1 , в якому вказано, що 16.03.2026 о 13 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Lixiang L6» номерний знак НОМЕР_2 по трасі Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя», 475 км., Запорізького району Запорізької області, при цьому, будучи особою відносного якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, постановою державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.05.2025 р. в межах виконавчого провадження ВП № 77618057, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, кваліфіковане за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

06.04.2026 р. особою, відносно якої складено протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 через канцелярію суду було подано клопотання про закриття провадження у справі. Обґрунтовуючи клопотання послався на те, що 16.03.2026 під час зупинки транспортного засобу, яким він керував, працівники поліції повідомили, що відносно нього державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, про що склали протокол. Однак, про існування вказаного обмеження він був не обізнаний. Постанову від 31.10.2025 р., якою встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, він не отримував ні поштою, ні в електронній формі через додаток «Дія», ні іншими засобами зв`язку. Крім того, послався на те, що заборгованість у сумі 31 224,97 за виконавчим провадженням № 77618057, яка стала підставою для застосування до нього такого тимчасового обмеження, була повністю погашена у грудні 2025. При цьому зазначив, що після отримання ним інформації про наявність такого обмеження, він негайно звернувся до державного виконавця, у провадженні якого перебуло виконавче провадження на що ним отримана постанова державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 20.03.2026 р., у виконавчому провадженні № 77618057, про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами стосовно нього. Про що, до клопотання ОСОБА_1 долучено відповідну постанову державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 20.03.2026 р., у виконавчому провадженні № 77618057, про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами (а.с.11-12, 13-14).

В судове засідання, призначене на 08.04.2026 р. ОСОБА_1 не з`явився за невідомою суду причиною, при цьому достовірно знаючи, що відносно нього складено протокол, який направлено до суду із зазначенням дати та часу його розгляду, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1).

Зважаючи на те, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної вимоги розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також враховуючи обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про розгляд судом протоколу складеного відносно нього, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності ОСОБА_1 що не суперечить ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, подане ОСОБА_1 письмове клопотання, суддя вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дотримання законності означає застосування як законів, так і заснованих на них інших правових актів.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом .

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно вимог ч. 3 ст. 126 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Відповідальність за порушення цієї заборони передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях особи складу правопорушення.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 та ст. 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Зі змісту електронного протоколу про адмінстрвине правопоршення серії ЕПР1 № 616351 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину порушення ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», якою забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з постанови державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.10.2025 р. встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі згідно виконавчого листа № 331/6035/24 виданого 12.03.2025, в межах виконавчого провадження ВП № 77618057 з примусового виконання виконавчого листа № 3317/6035/24 виданого 12.03.2025 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.10.2024 року і до закінчення навчання чи досягнення нею 23-річного віку (а.с.4).

При цьому, слід звернути увагу, що згідно з письмових пояснень стягувача за виконавчим провадженням - ОСОБА_2 від 06.04.2026 р., які долучені ОСОБА_1 до клопотання, останньою особисто підтверджено, що заборгованість по аліментах, яка обліковувалася у виконавчому провадженні № 78618057 про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів, станом на 2025 рік, була повністю погашена боржником у грудні 2025 року. Вона не має жодних претензій щодо несплати аліментів за цей період та на теперішній час, аліментні платежі надходять у встановленому порядку (а.с.15).

Виходячи з пояснень стягувача ОСОБА_2 , погашення заборгованості зі сплати аліментів відбулось ще у грудні 2025 року, що в даному випадку дає підстави вважати, що, фактично дія постанови державного виконавця від 31.10.2025 р., якою встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, досягла своєї мети і подальше обмеження прав ОСОБА_1 в керуванні ним транспортними засобами була безпідставною і такою, що порушувала його права.

Також, слід відзначити, що на час розгляду справи про адмінстривне правопорушення, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами стосовно ОСОБА_1 скасовано, про що свідчить постанова державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 20.03.2026 р., у виконавчому провадженні № 77618057 про скасування заходів примусового виконання у зв`язку з погашенням заборгованості (а.с.13-14).

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про встановлення відносно нього обмеження, на що й посилався сам ОСОБА_1 . В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримав постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, а відтак відсутня обов`язкова кваліфікуюча ознака правопорушення передбачена статтею, як прямий умисел на вчинення правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу, що на момент розгляду справи, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами стосовно ОСОБА_1 скасовано, що в даному випадку виклює склад адміністративного правопорешння, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

За статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 126, 245, 247, 251, 252, 278, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя: Д.О. Каряка