Єдиний унікальний номер 389/479/26
провадження №3/389/90/26
Постанова

іменем України

27 березня 2026 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Ябчик Наталія Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №589838 від 12 лютого 2026 року, ОСОБА_1 , 12.02.2026 року о 18:05 год. по вулуці Героїв Чорнобиля у місті Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова та почервоніння очей). Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager №6820 та в закладі охорони здоров`я КНП "Знам`янська міська лікарня ім. А.В.Лисенка" відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З даним протоколом ОСОБА_1 ознайомлений, права останньому роз`яснено.

Представник ОСОБА_1 адвокат Солонько О.С. подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за їх відсутності. Також, подав клопотання, в якому просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, виходжу з наступного.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Віповідно до ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст.62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

Частина 1 статті 130 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, підставою притягнення особи, як суб`єкта правопорушення, до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, визначеного відповідною статтею.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, спеціальний водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Відтак, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за такі види адміністративного правопорушення, об`єктивною стороною яких є: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, кожне з перелічених діянь становить об`єктивну сторону окремого складу адміністративного правопорушення, за яке може бути передбачена відповідальність вказаною нормою КУпАП.

Відповідно до Указу Президента України № 64 від 24 лютого 2022 року, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відтак, підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справах за ст.130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, дослідженим відеозаписом від 12 лютого 2025 року, наявного в матеріалах справи, не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.9).

Так, при відтворенні судом даного відеозапису встановлено, що 12.02.2026 року о 18:19 год., зазначений вище автомобіль стоїть без руху, двигун не працює, а сам відеозапис починається о 18:18 год., коли в протоколі час керування 18:05 год. (а.с.1).

Крім того, даним відеозаписом зафіксовано, як сам інспектор на запитання ОСОБА_1 відповів, що здійснює відносно останнього перевірку на підставі ст.32 ЗУ «Про Національну поліції України», оскільки він щойно вийшов з подвір`я домоволодіння.

Оскільки, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення відеозаписом не зафіксований, вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується жодним доказом, окрім протоколу про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відтак, за даних обставин, вважаю, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може розглядатись, як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в такому протоколі.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п.282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Оскільки, матеріали справи не містять належних, достатніх та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , 12.02.2026 року о 18:05 год. по вулуці Героїв Чорнобиля у місті Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області, вважаю факт порушення останнім вимог п.2.5 Правил дорожнього руху не доведеним, відповідно, і не доведено події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи, що при розгляді справи встановлено відсутність події та складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Разом з цим, слід зазначити відносно посилання представника ОСОБА_1 адвоката Солонька О.О. на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було порушено права ОСОБА_1 передбачені ст.268 КУпАП, а саме право на юридичну допомогу. Так, Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст.130 КУпАП, не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні протоколу не суперечить інтересам правосуддя, оскільки ОСОБА_1 реалізував право на подальший захист прав і свобод особи в суді. Крім того, останній не наполягав на залученні адвоката після роз`яснення працівників поліції щодо можливості скористатись послугами даного під час розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо в суді. З приводу чого ОСОБА_1 висловив згоду, зауваживши про намір в подальшому скористатись послугами адвоката для ознайомлення з матеріалами справи в суді та захисту його прав і свобод.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.7, 9, 130, 247, 279, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.М. Ябчик