Справа № 296/2024/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2026 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Дідоренко А.Е., розглянувши письмове клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 19 березня 2026 року по справі №296/2024/26,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить розстрочити сплату штрафу в розмірі 34000,00 грн, накладеного за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 перебуває у важкому матеріальному становищі й всю суму одним платежем здійснити не може, просить розстрочити на 12 місяців.

Дослідивши зміст заяви про розстрочку виконання судового рішення, матеріали справи про адміністративне правопорушення за №296/2024/26 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними й громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами й громадянами.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 19.03.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 подав суду клопотання, в якому просить розстрочити сплату призначеного йому штрафу на 12 місяців, оскільки останній не має можливості сплатити його одним платежем.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження`передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 30-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Таким чином, наведена норма пов`язує можливість розстрочення чи відстрочення виконання рішення, зокрема, у «виняткових випадках» за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Попри відсутність вичерпного законодавчого переліку підстав для надання відстрочки, розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, суд, керуючись критерієм настання обставин, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення, у кожній конкретній справі з врахуванням всіх особливостей ситуації, вирішує питання про їх наявність чи відсутність, а також вирішує питання про наявність чи відсутність причин, які перешкоджають виконанню рішення суду та за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Крім того, варто зазначити, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності й застосовується в першу чергу з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, адміністративне стягнення не має на меті лише кару, воно не має стати для особи непосильним тягарем, адже в такому разі справжня його мета не буде досягнута.

З наданого ОСОБА_1 клопотання вбачається наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють здійснення оплати штрафу в сумі 34000 грн протягом строку встановленого Законом.

Крім цього, суд зазначає, що розстрочення сплати штрафу у сумі 34 000 грн строком на 12 місяців є неможливим, оскільки це призведе до переплати суми штрафу, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід розстрочити виплату ним штрафу терміном на 10 місяців, зі щомісячною сплатою частини штрафу до повного погашення заборгованості в сумі 34000 грн.

Керуючись ст.ст. 283, 304 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплату суми штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривні, призначеного постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 19.03.2026 за ч.2 ст.130 КУпАП, на 10 (десять) місяців зі сплатою штрафу щомісячно рівними частинами по 3400 (три тисячі чотириста) гривень, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя А. Е. Дідоренко