Справа № 583/1616/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2026 року м. Охтирка Сумська область

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №623877 від 25.03.2026 та серії ЕПР1 №623981 від 25.03.2026,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.03.2026 року о 14 год. 23 в м.Охтирка по пров.Кириківський,12 керував мопедом Діно, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotester 6820 Драгер, згідно з яким результат становить 2,02 проміле алкоголю в крові. Своїми діями порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 25.03.2026 року о 16 год. 13 хв на польовій дорозі поблизу автодороги Р-46 Харків-Охтирка, 106 км, керував мопедом Діно, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 25.03.2026 року о 16 год. 13 на польовій дорозі поблизу автодороги Р-46, Харків-Охтирка, 106 км, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, повторно протягом року, керував мопедом Діно, номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України. Своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Крім повного визнання своєї провини ОСОБА_1 , факт скоєння правопорушень підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №623877 від 25.03.2026 та серії ЕПР1 №623981 від 25.03.2026,

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 25.03.2026 року,

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,

- результатом тесту №353 до протоколу від 25.03.2026 року, згідно з яким огляд проведено 25.03.2026 року та виявлено 2,02 проміле алкоголю в крові,

- відеозаписом події.

До протоколу ЕПР1 №623877 від 25.03.2026 додано оптичний диск з відеозаписом, який ретельно перевірено та досліджено судом, яким підтверджується, що 12. 25.03.2026 року о 14 год. 23 в м.Охтирка по пров.Кириківський,12 інспектором поліції зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Alcotester 6820 Драгер, на що останній погодився, згідно з яким результат становить 2.02 проміле алкоголю в крові.

До протоколу серії ЕПР1 №623981 від 25.03.2026, який ретельно перевірено та досліджено судом, яким підтверджується, що 25.03.2026 року о 16 год. 13 на польовій дорозі поблизу автодороги Р-46 Харків-Охтирка, 106 км інспектором поліції зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Вказані відеозаписи до протоколів суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ, якими підтверджується вина ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, такими, що не викликають жодних сумнівів.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєному доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

Суд, проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що правопорушення мало місце, вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження у суді поза розумним сумнівом.

З матеріалів справи встановлено, що посвідчення водія у ОСОБА_1 відсутнє, однак суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення неюправил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Каральна мета такого додаткового стягнення досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу обов`язків за ухилення від відбування додаткового стягнення.

З урахуванням зазначеного і судової практики, що склалась упродовж останнього часу, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

При цьому об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду в постанові від 04 вересня 2023 року (справа №702/301/20) звертала увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення. Обґрунтовуючи доводи, наведені у вказаній постанові Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду дійшла висновку, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія не виключає можливість застосування до нього такого стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами (Постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20).

При призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, зокрема те, що ОСОБА_1 скоїв грубе порушення правил дорожнього руху, тому вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення, із застосуванням ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу в межах санкції статті за вчинене правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП суд зазначає наступне.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постанова про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП складена 25.03.2026 року о 16 год 57 хв, в свою чергу протокол про притягнення ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП складено 25.03.2026 року о 16 год 53 хв. За таких обставин, суд зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки відсутня така кваліфікуюча ознака як повторність.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, що є частиною національного законодавства, суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд здійснює розгляд протоколу виключно в межах пред`явленого особі обвинувачення за кваліфікацією, яка визначена працівником поліції та зазначена у протоколі, під час якого суддя встановлює наявність або відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення передбаченого конкретною частиною статті або статтею КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги на відсутність відомостей про повторне вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2-4 ст. 126 КУпАП протягом року, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 36, 40-1, 126, 130, 283, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати матеріали справ стосовно ОСОБА_1 за № 583/1616/26 провадження 3/583/629/26 за ч.1 ст.130 КУпАП та за № 583/1617/26 провадження 3/583/630/26 за ч.1 ст.130 КУпАП та за № 583/1618/26, провадження 3/583/631/26 за ч.5 ст.126 КУпАП в одне провадження з адміністративних правопорушень та присвоїти даній справі № 583/1616/26 провадження 3/583/629/26.

Визнати винуватим ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із застосуванням ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) в доход держави, що підлягає сплаті на рахунок: UA0018001, отримувач ГУК Сумській обл./Сумська обл./21081300, код за , код бюджетної класифікації доходів 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 665,60 грн. на користь держави, що підлягає сплаті на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір п. 5.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О. Ярошенко