Провадження № 3/734/346/26 Справа № 734/125/26
ПОСТАНОВА

іменем України

31 березня 2026 року селище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Патрульної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участі адвоката Вичікова В. В.

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 25 грудня 2025 року о 14 годині 35 хвилин, с. Кіпті, дорога М-01 98 км (Чернігівського району Чернігівської області), керував транспортним засобом Alfa Romeo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкіряного покриву обличчя, очі, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Адвокат Вичіков В.В. не заперечував проти розгляду справи за відсутності його підзахисного. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Адвокат Вичіков В. В. просив закрити провадження у справі, мотиви закриття викладені в клопотанні, поданому до суду. В судовому засіданні адвокат Вичіков В. В. підтримав подане ним клопотання та просив суд його задовольнити.

Суд, заслухавши доводи сторони захисту, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З переглянутого в судовому засіданні запису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений на посту в населеному пункті Кіпті. Працівник поліції поцікавився чи не вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, на що отримав негативну відповідь. Після цього у ОСОБА_1 поцікавилися чи не вживав він наркотичних засобів (відповіді на відео не чутно). Водієві ОСОБА_1 пропонують витягнути руки вперед (з метою перевірки наявності однієї з ознак наркотичного сп`яніння), однак встановити на відео тремтіння пальців рук не вдається, оскільки камера знаходиться в рухомому стані. Також працівником поліції було запропоновано двічи ОСОБА_1 заплющити та відкрити очі, що було останнім зроблено. Будь-яких коментарів при цьому співробітник правоохоронного органу не робить та не повідомляє про наявність ознак наркотичного сп`яніння. Після цього починається розмова про те, що у випадку, якщо водій вживав, наприклад, протягом останніх трьох місяців наркотичні засоби, це обов`язково буде відображено в аналізі. По спливу певного часу знову працівник поліції просить водія заплющити та відкрити очі, після чого повідомляє про наявність в нього ознак сп`яніння, не повідомляючи при цьому яких саме. О 14:46 год. працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що в нього є 2 варіанти: 1) пройти огляд: якщо будуть виявлені наркотичні речовини, він буде відсторонений він керування транспортним засобом і автомобіль буде доставлений на штрафмайданчик; 2) відмовитися від проходження огляду і буде складено протокол на ст. 130 КУпАП. Потім знову починається розмова про тривалість виведення з організму людини наркотичних засобів. О 14:49 год. працівник поліції повідомляє, що у випадку, якщо водій ОСОБА_1 вживав протягом місяця заборонені речовини, тому є сенс їхати: покаже, що у вас ще досі є. В той же час повторно працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про два варіанти.

КУпАП не містить визначення поняття провокація, як і в цілому національне законодавство. Натомість Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зробив дефініцію такого поняття та критерії для розмежування законних дій співробітників поліції від провокації до вчинення злочину.

У рішеннях ЄСПЛ, ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено те, що притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок провокації (підбурювання) із сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

За результатами переглянутого відео суд дійшов висновку, що працівники поліції у лаконічній формі схиляли водія до відмови від проходження огляду, повідомивши, що наркотичні речовини тримаються в організмі людини протягом трьох місяців і впливають та психічний стан і на реакцію. Тримання в організмі людини заборонених речовин протягом певного часу є фактом, але в контексті розмови сприймається як твердження того, що якщо водій ОСОБА_1 протягом трьох місяців вживав наркотичні засоби результати аналізу покажу наявність заборонених речовин і буде вбачатися склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Вдруге працівники поліції спровокували водія до відмови від проходження огляду, коли повідомили право відмови від такого огляду (14:46 год., 14:49 год.). І хоча співробітники правоохоронного органу не мають право примусово доставляти осіб для проведення огляду, інформування водія про право відмови так само формує у нього хибне уявлення про наслідки непроходження відповідного огляду на вимогу працівника поліції.

В результаті вказаних дій уповноваженої особи у ОСОБА_1 було сформовано хибне уявлення як про процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, так і про юридичну відповідальність у разі визнання водія винуватим у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

А тому, сукупність встановлених обставин вочевидь не слугує підтвердженням провини ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП,

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів із моменту її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя Олена БУЗУНКО