КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/35371/25

Суддя в суді першої інстанції: Литвин О.А.

Провадження № 33/824/1903/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., за участю секретаря судового засідання Марченка М.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60 коп. (а.с. 35-36).

Не погодившись з вказаною постановою, 09 січня 2026 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі закрити (а.с. 46-50).

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначав, що дізнався про оскаржувану постанову лише 27.12.2025 року під час ознайомлення з позовною заявою у справі № 910/14496/25, яка перебуває упровадженні Господарського суду м. Києва (а.с. 46-47).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що він керуючи автомобілем марки «Нісан», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у правій смузі по бульв. Тараса Шевченка без зміни напрямку руху. В авто було два пасажири. ОСОБА_1 рухався прямо, не здійснюючи жодних маневрів щодо повороту, перестроювання. Ліворуч рухався паралельно автобус громадського транспорту, що повністю перекривав видимість регулювальника та його сигналів, чиї сигнали були поза зоною видимості водія ОСОБА_1 . Зазначені обставини також мають свої підтвердження у відеозаписах, що надані до суду.

Також, суд не прийняв до уваги те, що на місці ДТП були свідки - пасажири автомобіля «Нісан», д.н.з. НОМЕР_1 , в протоколі відсутня інформація про покази свідків, та суд не здійснював їх виклик.

Протокол про адміністративне правопорушення від 17.02.2016 року за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі зазначаються прізвища та адреси свідків, якщо вони є.

Суд не врахував, що регулювальник вибрав місце свого розташування таким чином, що він був видимий усім учасникам дорожнього руху.

Суд першої інстанції підійшов формально до встановлення обставин, передбачених ч. 2 ст. 33 КУпАП, обмежившись лише прямою вказівкою про їх наявність у постанові та виклавши лише їх зміст, оскільки матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення не містять жодних об`єктивних даних та доказів, які б могли підтвердити викладені у постанові суду обставини.

Посилався на те, що оскільки він є військовослужбовцем, то відповідно до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» встановлення ступеня вини у зазначеній ДТП впливає на його обов`язки по відшкодуванню шкоди, що спричинена ДТП перед державою та третіми особами (а.с. 46-50).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

06 квітня 2026 року від ОСОБА_2 до суду надійшли письмові заперечення в яких просив апеляційну скаргу відхилити, оскаржувану постанову залишити без змін( а.с. 59-65).

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б. підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Інші особи до суду не прибули, про розгляд справи судом були сповіщені на зазначені ними адреси. Факт належного сповіщення ОСОБА_1 його захисник - адвокат Конюшко Д.Б. підтвердив в суді про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 72).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

За змістом ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання прокурора, особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Поряд з цим, з метою реалізації права на апеляційне оскарження, частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлена можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Так, за змістом положень вказаної частини другої статті 294 КУпАП передбачена можливість, у разі пропущення особою десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, поновлення такого строку судом за відповідним клопотанням апелянта.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була постановлена Шевченківським районним судом м. Києва04 вересня 2025 року за відсутності ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що про оскаржувану постанову дізнався лише 27.12.2025 року під час ознайомлення з позовною заявою у справі № 910/14496/25, яка перебуває упровадженні Господарського суду м. Києва.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що ОСОБА_1 повідомлявся судом першої інстанції проте у справі відсутні докази отримання ним судових повісток (повідомлень) (а.с. 33-34).

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду з поважних причин, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 413028, 26.06.2025 року о 19 годині35 хвилин, в м. Київ, на перехресті бульв. Тараса Шевченка та вул. Є. Чикаленка, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Нісан», д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність, не оцінив дорожню обстановку, не відреагував на її зміну, не виконав вимогу сигнала регулювальника, та проїхав перехрестя на забороняючий сигнал, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 8.10 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 2).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 413028 підписаний відповідальною особою, яка його склала.

До протоколу додані, зокрема: дані протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; дані письмових пояснень; дані схеми місця ДТП; дані рапорту; дані відеозапису, який міститься на DVD-R диску (а.с. 16-24, 27, 28, 29, 30, 31).

Пунктом 8.10 ПДР України передбачено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно ст. 124 КУпАП порушенняучасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями водіїв, підтверджується, що 26.06.2025 року о 19 год. 35 хв. у м. Києві на перехресті бульвару Т. Шевченка та вул. Є. Чикаленка сталася дорожньо-транспортна пригода за участі названих вище транспортних засобів.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що саме ОСОБА_1 порушив п. 8.10 ПДР України та за наслідками працівники поліції правомірно склали відносно нього протокол за ст. 124 КУпАП (а.с. 31).

З тих підстав апеляційний суд відхиляє твердження в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції односторонньо оцінив докази та не звернув увагу, що працівниками поліції не вказано в протоколі свідків та не було допитано їх в судовому засіданні.

Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 26.06.2025 року вбачається, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п. 8.10 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів.

Будь-яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП судом не встановлено.

Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували цей висновок, а також відповідних додаткових доказів у скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано, а тому висновок судді районного суду у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.

В апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що обставини справи не відповідають фактичним обставинам справи, проте доказів на підтвердження вказаного ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції апелянтом надано не було.

Отже, відсутні підстави для скасування постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 04 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець