КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/1777/2026
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року місто Київ

справа №375/3051/25

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

при секретарі Олешко Л.Ю.,

за участю:

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Антонюка Ігоря Володимировича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Антонюка Ігоря Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 11 лютого 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 11 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Антонюк І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 11 лютого 2026 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що невідомо якусаме інформацію містить відеозапис, який міститься в матеріалах справи, ким його зроблено, на який пристрій та коли було зроблено.

Вказував, що невідомий відеозапис без будь-яких ознак ідентифікації (дати, часу, назви пристрою та ким було здійснено) не можна вважати належним, тому всю подальшу процедуру огляду не можна вважати дійсною без підтвердження фіксації руху (керування) транспортного засобу особою що притягується до адміністративної відповідальності.

Зазначав, що недоведення факту керування трансортним засобом підтверджує про відсутність складу адміністративного правопорушення, що передбачене ст.130 КУПАП.

Посилався на те, що військовослужбовець ОСОБА_1 , згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння і тому за приписами ч.3 ст.266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до прядку, встановленого ч.2-7 ст.266-1 КУпАП.

Вказував, що установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий, тому вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч.9 ст.266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам та порядку встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.

Зазначав, що судом першої інстанції було не в повній мірі досліджено докази, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, використано не належні докази на підставі яких винесено правове рішення та використання усієї процедури огляду та протоколу про вчинення адміністративного правопорушення є порушенням норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

У судовому засіданні захисник-адвокат Антонюк І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника-адвоката Антонюка І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.9 а) ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №536219, 09 грудня 2025 року о 22:23 год. в селищі Рокитне по вулиці Володимира Піти, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Touran д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння - 0,71% проміле, з результатом огляду погодився, від проходження огляду в медичному закладі категорично, відмовився. Чим порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2025 року серії ЕПР1 №536219;

даними проведеного тесту за допомогою приладу DRAGER ALCOTEST 7510, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 0,71%;

актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП сержантом поліції Хоменком Р.Р.;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 грудня 2025 року;

рапортом поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП сержанта поліції Хоменка Р.Р., в якому зазначено, що 09 грудня 2025 року о 22:23 год. під час несення служби перебуваючи у вільному патрулюванні в складі Вулкан 0815 в селі Рокитне по вулиці Володимира Піти біля будинку було зупинено транспортний засіб Volkswagen Touran д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . В ході спілування та перевірки водія по базі ІПНП у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або ж у найближчому медичному закладі, на що водій погодився пройти огляд на місці. Результат огляду позитивний 0,71 проміле з котрим водій згоден, від проходження в медичному закладі категорично відмовився. На ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №536219 за ч.1 ст.130 КУПАП. Транспортний засіб залишено на місці зупинки без порушень ПДР України. Подія зафіксована на нагрудні БК Моторола №476759, №476465;

відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції №476759, №476465, відеореєстратором 70МАІ.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що невідомий відеозапис без будь-яких ознак ідентифікації (дати, часу, назви пристрою та ким було здійснено) не можна вважати належним доказом, тому всю подальшу процедуру огляду не можна вважати дійсною без підтвердження фіксації руху (керування) транспортного засобу особою що притягується до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, ст.251 КУпАПвстановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення. При цьому, вказаною нормою закону не встановлено вичерпний перелік документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами.

З вказаних відеозаписів вбачається, що на них відображені події, що описані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №536219від 09 грудня 2025 року, зазначені номери відеозаписів, дата та час здійснення даних записів. Підстави вважати вказані відеозаписи неналежними та недопустимими доказами у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на них зафіксовані той самий транспортний засіб і та ж особа, які вказані у зазначеному вище протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, вказані відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, відеозаписи, що містяться в матеріалах справи та які містять фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, є належними доказами у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст.251 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 , згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння і тому за приписами ч.3 ст.266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до прядку, встановленого ч.2-7 ст.266-1 КУпАП виходячи з наступного.

За змістом ст.266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Частиною 4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Як встановлено, ОСОБА_1 був зупинений 09 грудня 2025 року о 22:23 год. в селищі Рокитне з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто поза межами території будь-якої військової частини. Доказів про те, що він керував транспортним засобом поза військовою частиною за наказом відповідного командира або перебуваючи у відрядженні, не надано.

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння проводиться на підставі ст.266 КУпАП.

У ч.2 ст.266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст.266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представника військової служби правопорядку не повинні запрошувати. Відповідно до ч.1 ст.15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст.266 КУпАП. Те що ОСОБА_1 є військовослужбовцем не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9 а) ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Антонюка Ігоря Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 11 лютого 2026 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.