Справа № 583/732/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 березня 2026 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця

за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установила:

13.02.2026 стосовно ОСОБА_1 до суду надійшли адміністративні матеріали за №583/732/26, провадження №3/583/394/26 про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, №583/733/26 провадження №3/583/395/26 про притягнення до відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, №583/734/26, провадження №3/583/396/26 про притягнення до відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що дані адміністративні матеріали про адміністративні правопорушення стосуються однієї особи, одночасно розглядаються одним і тим же судом, суд вважає за доцільне об`єднати їх в одне провадження.

Так ОСОБА_1 09.02.2026 об 11.50 год. по вул. Київській, 2 в м. Охтирка Сумської області, керував автомобілем «Hyundai Santa FE», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку на місці з використанням газоаналізатора алкотестер Драгер 6820 або в лікарні категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також ОСОБА_1 09.02.2026 об 11.50 год. по вул. Київській, 2 в м. Охтирка Сумської області, керуючи автомобілем «Hyundai Santa FE», д.н.з. НОМЕР_1 , під час об`їзду припаркованого автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , що в користуванні ОСОБА_2 , допустив з ним зіткнення, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду уповноважений орган Національної поліції. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень ніхто не отримав, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а власники матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1, п 2.10 (а) Правил дорожнього руху. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною у протоколах проадміністративне правопорушення, що підтверджується його підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

У даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду.

Слід зауважити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою, в даному випадку справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 та 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення до таких не відноситься, тому вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , при цьому права останнього не порушуються, оскільки будучи обізнаним про наявність стосовно нього цієї справи, він до суду не з`являвся, тобто свідомо уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, доходжу наступного висновку.

За приписами ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідальність за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, що передбачено п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №586964 від 09.02.2026, серії ЕПР1 №586950 від 09.02.2026, серії ЕПР1 №586980 від 09.02.2026; схемою місця ДТП, яка сталася 09.02.2026 в м. Охтирка по вул. Київській, 2; фототаблицею; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджуються переглянутими у судовому засіданні відеозаписами з нагрудної бодікамери працівника поліції.

Так з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме керуючи автомобілем «Hyundai Santa FE», д.н.з. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , що ним не заперечувалося. Відразу після ДТП водія автомобіля ОСОБА_1 не було на місці її вчинення та останній був розшуканий через певний проміжок часу. Також з відеозапису вбачається, що після того, як ОСОБА_1 був розшуканий, працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у нього маються ознаки такого сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився.

Отже, на відеозапису в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважаю зазначені вище докази переконливими, оскільки вони узгоджуються між собою, є належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду не виникає.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєному доведена у судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази в їх сукупності є вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

Згідно з вимогами ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, при призначенні стягнення враховую характер кожного з вчинених правопорушень, їх суспільну небезпечність та наслідки, до яких вони призвели, або могли призвести, особу порушника, його вік, стан здоров`я, ступінь вини, а також грубе порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, з метою забезпечення виконання винесеної постанови, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів та зміцнення законності, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, за правилами ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі, який складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме (3328,00 грн х 0,2) = 665,60 грн.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4, ст.ст. 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

Адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 за №583/732/26, провадження №3/583/394/26 про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, №583/733/26 провадження №3/583/395/26 про притягнення до відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, №583/734/26, провадження №3/583/396/26 про притягнення до відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі №583/732/26, провадження №3/583/394/26.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в прибуток держави, що підлягає сплаті на рахунок населений пункт: Сумська область/м.Суми, отримувач: ГУК Сум.обл./Сумська обл./21081300, код отримувача: 37970404, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA0018001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування податку: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з дня набрання чинності постановою суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, що підлягає сплаті на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір п. 5.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко