Номер провадження 3/754/1130/26
Справа №754/4110/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2026 року

суддя Деснянського районного суду м. Києва Банах О.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Деснянського УП ГУНП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 51 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2026 до Деснянського районного суду м. Києва від Деснянського УП ГУНП в м. Києві надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 березня 2026 року серії ВАД № 742709, 02 березня 2026 року близько 10 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 65/1, в магазині ТЦ «Епіцентр» громадянин, ОСОБА_1 здійснив крадіжку товару на суму 1230 грн. 40 коп. без ПДВ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 51 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбуватиметься в Деснянському районному суді м. Києва.

Проте, будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином повідомленим за допомогою направлення судових повісток за номером телефону, який вказано у протоколі, на виклик суду у судове засідання, призначене на 26.03.2026 не з`явився та провадженням щодо себе не цікавився.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 51 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення такої особи від явки на виклик суду, цю особу органами Національної поліції може бути піддано приводу.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 26.03.2026 вирішено застосувати до ОСОБА_1 привід з метою забезпечення його явки до суду на 14.04.2026 о 10 год. 20 хв., виконання постанови покладено на Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Однак, Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України вимоги постанови не виконало, явку ОСОБА_1 на 14.04.2026 о 10 год. 20 хв. не забезпечило.

Таким чином, суд ужив всіх можливих заходів для повідомлення особи про розгляд її справи.

Відповідно до положень ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Беручи до уваги неведене, суд вважає за необхідне, з метою дотримання строків розгляду справ, розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Крім того, суддя розцінює неявку ОСОБА_1 , як спосіб затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, а тому вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності останнього.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, суд при розгляді даної справи враховує позицію Верховного Суду, відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18, де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти росії» від 05.02.2004 року).

Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність у судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Розгляд справи у розумні строки, з одного боку, забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого - своєчасне вжиття заходів, спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

Отже, беручи до уваги наведені вище вимоги, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов таких висновків.

Згідно із ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідальність за ч.3 ст. 51 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення особою порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а саме за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Дослідивши матеріали справи та письмові пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновків, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 51 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №742709 від 02 березня 2026 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення. У протоколі ОСОБА_1 , власноруч написав, що більше красти не буде, тобто фактично вину визнає;

- довідкою ДОП Деснянського УП ГУНП у м. Києві майора поліції Янковської С., про проведення перевірки по заяві громадянина ОСОБА_2 , з якої вбачається, що опитаний ОСОБА_1 пояснив, що 02.03.2026 року приблизно о 10 год. 00 хв. зайшов до магазину «Епіцентр», за адресою м. Київ, вул. Бальзака 65/1 з метою вчинення крадіжки, а саме: «L.O.L Minions», в кількості 2 штук, знайшов їх у магазині та поклав до карману куртки з лівої сторони та направився до виходу із магазину. Після чого був затриманий службовою особою. Вину визнає, щиро кається;

-рапортом прийняття та реєстрації заяви про вчинення крадіжки від 02.03.2026;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.03.2026;

-даними письмових пояснень ОСОБА_2 від 02.03.2026;

-даними письмових пояснень ОСОБА_1 від 02.03.2026, у яких він визнає вину повністю;

-даними довідки про вартість товару; від 02.03.2026;

-даними зберігальної розписки від 02.03.2026, написаної ОСОБА_2 ;

- даними постанови Подільського районного суду м. Києва від 14.11.2025 у справі №758/8351/25, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП та якою підтверджується повторність вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 291, 51 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 51 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, сплачується за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві, код бюджетної класифікації доходів - 21081100, Одержувач: УК у Деснянському районі/Деснянський район, Банк одержувача - Казначейство України (ЕАП); код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок отримувача UA0026004.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а саме 10200 (десять тисяч двісті ) гривень 00 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Банах О.Л.