Провадження № 33/824/1249/2026 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

14 квітня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , інших учасників ДТП -Мелкумяна М.Л. та Соколової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2025 року, -

встановив:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, або, як альтернативу, направити справу на новий розгляд. Крім цього, в апеляційній скарзі також вказано про необхідність поновлення пропущеного з поважних причин строку на апеляційне оскарження постанови від 04.12.2025 року, оскільки 04.12.2025 року у судовому засіданні суддею не було оголошено вступну та резолютивну частини постанови, копія постанови поштою апелянту не надсилалась та не вручалась, а при неодноразових особистих зверненнях апелянта до суду першої інстанції у видачі копії постанови було відмовлено, що пояснювалось її неготовністю та значним навантаженням судді. Крім того, звернув увагу на той факт, що повний текст постанови було зареєстровано в ЄДРСР 25.12.2025 року, забезпечено загальний доступ 29.12.2025 року, і саме 29.12.2025 року апелянт отримав вперше реальну можливість ознайомитись з повним текстом постанови через підсистему «Електронний суд», що підтверджується карткою руху документа.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав заявлене клопотання, просив задовольнити;

іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який при вирішенні вказаного питання поклався на розсуд суду;

іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , яка заперечувала проти задоволення клопотання ОСОБА_1 ;

перевіривши доводи клопотання, та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Згідно з ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За змістом положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.

При цьому обставини, зазначені у цьому клопотанні, які перешкодили вчасно оскаржити рішення суду, повинні бути обґрунтовані, переконливі та підтверджені. Подаючи апеляційну скаргу після пропуску строку на апеляційне оскарження, сторона справи повинна навести достатні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду у визначений КУпАП строк, а отже вплинули на право сторони реалізувати конституційні засади, які визначають право на оскарження судового рішення.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження, що виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як вбачається із матеріалів справи, 04 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва ухвалив постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень., а отже останнім днем 10-денного строку на апеляційне оскарження є 15 грудня 2025 року (оскільки останній день апеляційного оскарження припав на вихідний день 14 грудня 2025 року, то останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день).

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду подана та зареєстрована вперше 06.01.2026 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2025 року було повернуто у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 поза межами строку апеляційного оскарження, а клопотання про поновлення пропущеного строку із обґрунтуванням поважних причин його пропуску подано не було.

Повторно апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 02.02.2026р. через систему «Електронний суд» та до скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Доводи ОСОБА_1 , які викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та підтримані ним в суді апеляційної інстанції про те, що він не був ознайомлений зі змістом прийнятого судом рішення, є безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається з оскаржуваної постанови та пояснень учасників, наданих в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні в суді першої інстанції, яке відбулось 04 грудня 2025 року, надавав свої пояснення в судовому засіданні та був ознайомлений з прийнятим судом рішенням.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 04.12.2025 року було сплачено штраф в сумі 850 грн. та судовий збір в сумі 605 грн., 60 коп. згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2025 року, що підтверджується відповідними квитанціями. Вказані обставини також свідчать про обізнаність ОСОБА_1 з прийнятим судом рішенням.

Інших доводів, які б обгрунтовували поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження клопотання не містить та не наведено таких доводів і в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що апелянтом не наведено переконливих доводів щодо наявності поважних причин, які позбавили ОСОБА_1 можливості оскаржити постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2025 рокув межах передбаченого законом строку, приходжу до висновку, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 04.12.2025 року, у зв`язку з чим, відсутні підстави для поновлення цього строку.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2025 рокупідлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2025 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька