Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року м. Рівне

Справа № 564/5156/25

Провадження № 33/4815/411/26

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,

з участю ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Туровича С. М.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що працівники поліції порушили вимоги законодавства щодо оформлення матеріалів справи. Поліцейським не було роз`яснено йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП. На запитання поліцейського про вживання ним ( ОСОБА_1 ) наркотичних засобів, він визнав, що напередодні вживав коноплю, але почуває себе нормально та може керувати транспортним засобом і тому спочатку відмовився їхати у лікарню для проходження медичного огляду, думав, що його відпустять. Поліцейський почав оформляти адміністративні матеріали та запропонував йому поставити підписи у протоколі, на що він вже неодноразово просив поїхати на відповідний огляд у лікарню. Тобто, ще до повного оформлення матеріалів він клопотав їхати у лікарню на обстеження, але поліцейські проігнорували його вимоги. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом події. Також вказує, що до обставин, що пом`якшують відповідальність відноситься щире каяття. Він зупинився на вимогу поліцейських, вів себе досить коректно та спокійно, відразу ж визнав, що вживав наркотичні засоби, але почував себе досить нормально. Суд не взяв до уваги ту обставину, що пом`якшує відповідальність, що він добровільно мобілізувався у ЗСУ - 01.03.2022 року, де перебуває по теперішній час, і за цей час брав безпосередню участь у бойових діях, що підтверджується відповідною довідкою військової частини. Вважає, що суд зобов`язаний був взяти до уваги факт його мобілізації у ЗСУ. Судом не враховано практику ЄСПЛ. З огляду на зазначене просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна

скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 536925 від 10.12.2025 року водій ОСОБА_1 цього дня о 15 год. 50 хв. в на А/д Городище-Рівне-Старокостантинів, керував транспортним засобом «Volkswagen -VW», н.з. НОМЕР_1 ,з ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість ходи, мови, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. В протоколі міститься відмітка, що проводилась відеофіксація на технічний засіб: 860204, ОСОБА_1 вказав, що пояснення по суті порушення надасть в суді, протокол ОСОБА_1 підписано, копію протоколу ним отримано, про що засвідчено його підписом.

Згідно Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що ОСОБА_1 10.12.2025 року о 15 год. 57 хв. направлено в заклад охорони здоров`я КП «РОЦПЗН». У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння (дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість ходи, мови, неприродна блідість обличчя). У графах «Огляд проводився за допомогою», «Результати огляду» вказано «Огляд не проводився, відмовився від огляду», у графі «Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» вказано «Не доставлявся» (а.с. 6).

Також в матеріалах справи містяться: рапорт (а.с. 3), відомості щодо посвідчення водія ОСОБА_1 (а.с. 4), відомості адмінпрактики відносно ОСОБА_1 (а.с. 5), відповідь КНП «Костопільська БЛІЛ» № 3024/01-10/25 від 06.11.2025р.(а.с. 7), зобов`язання (а.с. 8), довідка (а.с. 9), відеодиск (а.с. 10).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.Диск із відеофіксацією події долучено до матеріалів справи (а.с. 10).

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння.

Такий висновок ґрунтується на фактичних обставинах справи та не спростовується наведеними в апеляційній скарзі доводами.Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує, що спочатку відмовився від огляду у лікарні, оскільки думав, що його відпустять. ОСОБА_1 визнав, що напередодні події він вживав коноплю. Також ОСОБА_1 вказав, що коли поліцейський запропонував йому поставити підписи у протоколі, то він вже неодноразово просив поліцейських поїхати на відповідний огляд у лікарню (а.с. 35).

Доводи ОСОБА_1 про те, що ще до повного оформлення адміністративних матеріалів він клопотав (просив) поліцейських їхати у лікарню на обстеження, але вони проігнорували його вимоги, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського щодо проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, - чітко відмовився, а вже згодом погодився на такий огляд, у період, коли поліцейський завершував складати протокол, що не спростовує вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто у відмові від проходження огляду на стан сп"яніння на вимогу працівника поліції.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав, що на вимогу поліцейських він зупинився, вів себе досить коректно та спокійно, відразу ж визнав, що вживав наркотичні засоби, але почував себе досить нормально (а.с. 36). Тобто ОСОБА_1 визнає, що вживав наркотичні речовини, керував транспортним засобом та відмовився від проведення огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

На відеозаписі події чітко зафіксована неодноразова відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі (відеозапис на 13:03 хв., 13:43 хв., 14:43 хв.), що підлягає встановленню під час розгляду даної справи, і підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису немає (а.с. 10).

Також водій ОСОБА_1 неодноразово пропонує поліцейському якось домовитися, просить увійти в положення, оскільки йому потрібно скоро їхати на Донбас, повторно вказав, що на вихідних вживав коноплю. Пояснив, що він військовий, водій, і йому не можна бути без прав (а.с. 10).

Покликання ОСОБА_1 про те, що він добровільно мобілізувався у ЗСУ - 01.03.2022 року, де перебуває по теперішній час, і за цей час брав безпосередню участь у бойових діях, і вказаний факт пом`якшує його відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговує на увагу, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Застосовуючи до ОСОБА_1 такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції порушили вимоги законодавства щодо оформлення матеріалів справи, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Об"єктивних причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння судом не встановлено.

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки постанови суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.