Номер провадження 3/754/1119/26
Справа №754/4087/26
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2026 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Тарасенко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 лютого 2026 року о 07 год. 30 хв., по просп. Червоної Калини, 85 у м.Києві, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п. п. 10.4, 13.1 Правил дорожнього руху, перед поворотом ліворуч не зайняв крайнє положення, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб - автомобіль марки «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Крім того, ОСОБА_1 21 лютого 2026 року о 07 год. 30 хв., по просп. Червоної Калини, 85 в м.Києві, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП з автомобілем марки «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце події, чим порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні 17 березня 2026 року ОСОБА_1 свою вину не визнав, дав показання суду, що не мав у своєму користуванні автомобіль марки «Audi A3».

У подальші судові засідання, призначені на 31 березня, 14 квітня 2026 року не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Враховуючи викладене, судом визнано за можливе проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 10.4 Правил дорожнього руху, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10а Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до норм ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст.251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

1/ протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 604999 від 03 березня 2026 року, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

2/ даними, що містить схема ДТП;

3/ письмовими поясненнями водія транспортного засобу - автомобіля марки «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 від 22 лютого 2026 року, згідно яких 20 лютого 2026 року нею було залишено на парковці магазину "Новус" її автомобіль, який не мав жодних видимих механічних пошкоджень, 21 лютого 2026 року приблизно о 16 год. 00 хв. нею було виявлено подряпини та легкі вм`ятини на задньому бампері з лівого боку та на задній частині кузова. Переглянувши записи з камери відеоспостереження, було встановлено, що автомобіль марки «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_1 ,здійснив наїзд на її автомобіль, після чого поїхав з місця;

4/ даними, що містить рапорт інспектора взводу 2, роти 2 батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції від 22 лютого 2026 року;

5/ письмовими поясненнями власника транспортного засобу - автомобіля марки «Audi A3», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 від 26 лютого 2026 року, згідно яких свій автомобіль він дав в користування гр. ОСОБА_1 , однак останній залишив зазначений автомобіль 26 лютого 2026 року на Севастопольській площі.

6/ відеозаписом з камери відеоспостереження, яка знаходиться на парковці ТЦ «Новус» по просп. Червоної Калини, 85 в м. Києві, на якому зафіксовано момент ДТП між автомобілями «Audi A3» та «Mazda», залишення місце ДТП автомобілем марки «Audi A3».

Вказані докази повністю відповідають обставинам справи, та узгоджуються між собою.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4 КУпАП, оскільки він будучи учасником дорожнього руху порушив п.п. 10.4, 13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого, в порушення вимог п. 2.10 а, Правил дорожнього руху залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчинених ним адміністративних правопорушень, дані про особу порушника та вважає за необхідне притягнути його за скоєні адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі передбаченому в санкціях ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчинених правопорушень, особі порушника та ступеню йоговини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 36, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.), за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, - адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (три тисячі чотириста грн.).

Остаточно за сукупністю призначених стягнень накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. (три тисячі чотириста грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять грн. шістдесят коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя -