Справа № 344/4371/26
Провадження № 3/344/1470/26
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ч.3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року піддано адміністративному стягнення за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 51 КУпАП, повторно, протягом року вчинила дрібні викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Вказані адміністративні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 31 грудня 2025 року, близько 16 години 04 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні магазину «Єва», що по вулиці Коновальця, 100 у місті Івано-Франківськ вчинила крадіжку товарноматеріальних цінностей на суму 505 (п`ятсот п`ять) гривень, 72 копійки без ПДВ.

Окрім того, 16 січня 2026 року, близько 10 години 25 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні магазину «Копійочка», що по вулиці Південний бульвар, 20 у місті Івано-Франківськ вчинила крадіжку товарноматеріальних цінностей, а саме: ліхтарик, насіння соняшника, рукавиці, серветки, сумка шопер, шоколад, брелок, тональний крем, загальна вартість яких становить 1 551 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят одна) гривня, 30 копійок без ПДВ.

Також, 25 січня 2026 року, близько 13 години 05 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні магазину «Sinsay», що по вулиці Бельведерська, 32-Б у місті Івано-Франківськ вчинила крадіжку товарноматеріальних цінностей, а саме: штани жіночі, светр жіночий на суму 847 (вісімсот сорок сім) гривень 50 копійок без ПДВ.

Окрім того, 01 лютого 2026 року, у період часу з 15:54 по 15:56 ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні магазину «YUKI», що по вулиці Мазепи, 168 у місті Івано-Франківськ вчинила крадіжку товарноматеріальних цінностей, а саме: дублянку на суму 1 999 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок без ПДВ.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , якій судом роз`яснені її права, передбачені ст. 268 КУпАП щодо можливості отримання кваліфікованої правової допомоги від такого права відмовилася та вказала, що самостійно братиме участь у судовому засіданні. Під час судового розгляду ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнала та дала пояснення які підтверджують обставини та відповідають опису подій, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення, щиро розкаялася, просила суворо не карати та призначити їй стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП. Окрім того, ОСОБА_1 у судовому засіданні заявила клопотання про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справ, оскільки нею такі обставини не оспорюються та просила обмежитися її поясненнями.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прийшов до наступних висновків.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

За таких обставин судом встановлено порядок дослідження доказів у даних адміністративних справіх та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вище протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протоколи підписані уповноваженою особою. Зауважень щодо правильності складання протоколів та достовірності відображеної в них інформації ОСОБА_1 у судовому засіданні не висловлювала.

Так, в протоколах, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеного у ч.3 ст.51 КУпАП, за якими складено протоколи.

Ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Ч.2 ст. 51 КУпАП, встановлено відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.3 ст.51 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Враховуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,у суду відсутні сумніви у добровільності позиції ОСОБА_1 , а тому суд вважає, що вина у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.3 ст. 51 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою, другою статті 51 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Обставиною, що пом`якшує покарання є визнання вини. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Положенням ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

А тому враховуючи вищенаведене, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених адміністративних правопорушень, з метою виконання вимог ст.1 КУпАП суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.3 ст. 51 КУпАП із врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП у вигляді штрафу.

Окрім того, суд покладає на ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн., який згідно ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст.51, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справу єдиний унікальний номер 344/4371/26, провадження справи номер 3/344/1470/26, справу єдиний унікальний номер 344/4374/26, провадження справи номер 3/344/1471/26, справу єдиний унікальний номер 344/4375/26, провадження справи номер 3/344/1472/26 та справу єдиний унікальний номер 344/4533/26, провадження справи номер 3/344/1542/26.

Об`єднаним справам присвоїти єдиний унікальний номер 344/4371/26, провадження справи номер 3/344/1470/26.

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушень, передбачених ч.3 ст. 51 КУпАП.

Із врахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф може бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення згаданого вище строку, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.В.Тринчук