Провадження № 33/801/285/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП -

в с т а н о в и л а :

Відповідно до протоколу, серії ЕПР1 №454193 від 15.09.2025 року, 15.09.2025 року о 01 год 21 хв у м. Вінниці по вул. Київській, 49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом Vevi VV3050 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки проводився із застосуванням приладу « Драгер 6810 АРАМ 3564 тест 4679 результат позитивний 1,56% проміле. Велась безперервна відеофіксація на камери 467729, 472795. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1. ст.130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду від 19.02.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та неправильне застосування норм права, просить оскаржувану постанову скасувати ,а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Послався на те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, направлення та акт огляду, долучені до матеріалів справи, не відповідають формі, встановленій чинним законодавством України, а відтак ,не можуть вважатися належними та допустимими доказами. ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки електросамокат «Vevi VV3050» не являється транспортним засобом у розумінні законодавства, а отже, особа, яка ним керує, не зобов`язана на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд на стан сп`яніння. Разом із тим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 фактично керував транспортним засобом. Зокрема, відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції та їхні рапорти не можуть вважатися достатніми доказами, оскільки не відображають повної та безперервної картини події.

Перевіривши і дослідивши матеріали справи, постанову суду в межах доводів

апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, виходив із того, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються сукупністю досліджених у справі доказів : протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції, результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», чеком із відповідними показниками, направленням на огляд, а також відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які відображають обставини зупинки та проведення огляду. Оцінюючи зазначені докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, суд дійшов висновку про їх належність, допустимість та достовірність, а також узгодженість між собою. При цьому суд виходив із того, що електросамокат є транспортним засобом у розумінні чинного законодавства, а тому ОСОБА_1 як особа, що ним керувала, є суб`єктом відповідальності за вказаною нормою.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до протоколу ,серії ЕПР1 №454193 від 15.09.2025 року, 15.09.2025 року о 01 год 21 хв у м. Вінниці по вул. Київська, 49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобм електросамокатом Vevi VV3050 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки проводився із застосуванням приладу Драгер 6810 АРАМ 3564 тест 4679 результат позитивний 1.56% проміле. Велась безперервна відеофіксація 467729, 472795. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1. ст.130 КУпАП (а.с.2)

Згідно з чеком Драгера в результаті огляду ОСОБА_1 встановлено вміст 1,56 проміле алкоголю(а.с.4)

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. ЮЩЕНКА Вінницької обласної ради » у результаті огляду проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. Огляд проводився за допомогою «ALCOTEST DRAGER 6810», результати складають 1,56 проміле. (а.с.5)

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Результат огляду на стан сп`яніння 1,56 проміле. ОСОБА_1 з результатами згоден.(а.с.6)

З рапорта працівника поліції вбачається ,що близько 01 год 21 хв було зупинено електросамокат «Vevi VV3050» під керуванням водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході спілкування з водієм, виявлено ознаки алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови.(а.с.7)

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ч.ч. 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 16 ЗУ «Про дорожній рух» дійсно передбачено обов`язок водія транспортного засобу не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджені Правила дорожнього руху, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (пункт. 1.1).

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що в правилах окремо визначаються такі терміни як «транспортні засоби» та «механічні транспортні засоби», а розділ 2 Правил передбачає обов`язки і права водіїв саме механічних транспортних засобів.

Так, якщо транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, то механічний транспортний засіб це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Відтак , не всі транспортні засоби є механічними транспортними засобами, а поняття транспортний засіб є значно ширшим, і включає, для прикладу, велосипеди транспортні засоби, крім крісел колісних, що приводяться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому, а особа, яка керує велосипедом, є не водієм, а велосипедистом.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки електросамокат «Vevi VV3050» не відноситься до транспортних засобів у розумінні законодавства є обгрунтованими.

Підпункт «а» пункту 2.9 ПДР України розміщений в розділі 2, який має назву «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів», а відтак поширюється лише на водіїв механічних транспортних засобів, яким електросамокат «Vevi VV3050» не є, так як він обладнаний двигуном потужністю 1000 Вт, що є меншим 3 кВт.

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що електросамокат «Vevi VV3050» не відноситься до механічних транспортних засобів у розумінні Правил дорожнього руху України, а отже, особа, яка ним керує, не може вважатися водієм у значенні норм, що регулюють відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння. Відповідно, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки обов`язковою ознакою складу цього правопорушення є саме керування механічним транспортним засобом. За таких обставин у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною нормою.

При цьому помилковим є посилання суду першої інстанції на постанову КЦС ВС від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22, оскільки Верховний Суд у вказаній постанові розтлумачив ст. 1187 ЦК України, проте не робив жодних висновків щодо віднесення/невіднесення електросамоката певної потужності до категорії «механічних транспортних засобів» й не ототожнює поняття «механічного транспортного засобу» й «джерела підвищеної небезпеки», а лише дійшов висновку про те, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна.

За таких обставин інші доводи апеляційної скарги правового значення не мають.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає ,що оскаржувана постанова суду є незаконною і підлягає скасуванню ,з ухваленням нової постанови - про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2026 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук