КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 758/4908/25
провадження № 33/824/2227/2026
ПОСТАНОВА

08 квітня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 26 вересня 2025 року в складі судді Ларіонової Н.М. в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 483 МК України,

встановив:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 26 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 59 791,46 грн, що становить 200 відсотків вартості товару, без конфіскації товарів. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 60560 грн.

03.11.2025 ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 26 вересня 2025 року подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що копію повного тексту оскаржуваної постанови було отримано ОСОБА_1 28.10.2025 на електронну пошту.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» (Osman v. Тhe United Kingdom) та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, та добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі.

Процедура оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована положеннями Глави 24 КУпАП.

Порядок перегляду постанови судді у справах про адміністративне правопорушення регулюється положеннями статті 294 КУпАП, частиною другою якої визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 26.09.2025 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

З оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що адміністративна справа була розглянута за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Деркача Д.В. Також зазначено, що в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Деркач Д.В. підтримав письмове пояснення, подав додаткове пояснення та просив провадження у справі просив закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП. ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позицію адвоката.

Тобто ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Деркач Д.В. були обізнані про розгляд даної справи та прийняття судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження постанови є 06.10.2025.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу лише 03.11.2025.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 вказує на те, що він отримав копію постанови лише 28.10.2025 на електронну пошту.

Однак, положення ст. 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії, а, відтак, посилання на дату ознайомлення зі змістом постанови чи отримання копії оскаржуваної постанови не може бути достатньою підставою для поновлення строку на її оскарження.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 не навів поважних причин, з яких він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

В матеріалах справи наявна постанова Подільського районного суду міста Києва від 26 вересня 2025, у якій роз`яснено порядок та строки оскарження постанови, а саме протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Апеляційний суд враховує, що з огляду на присутність в судовому засіданні і обізнаність з результатами розгляду справи ОСОБА_1 мав можливість подати апеляційну скаргу в межах процесуального строку для подання апеляційної скарги до 06.10.2025 включно, однак допустив нічим не обґрунтоване зволікання до 03.11.2025.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Деркач Д.В. були присутні під час винесення оскаржуваної постанови, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся лише 03.11.2025, а також, враховуючи відсутність доказів існування істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга відповідно до вимог ст. 294 КУпАП підлягає поверненню особі, що її подала.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 26 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, що її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк