Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/278/26
Єдиний унікальний №733/576/26
Постанова

Іменем України

14 квітня 2026 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (м. Ічня) Прилуцького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ічня Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ,

за ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

Згідно протоколу, 02 квітня 2026 року приблизно о 13-30 год ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 вчинив насильсьво в сім`ї стосовно своєї дочки ОСОБА_2 , в адресу якої висловлювався нецензурною лайкою та принижував, у результаті чого була завдана шкода психічному здоров`ю останньої.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надавши заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, з протоколом не згоден, так як нецензурними словами в адресу своєї дочки не висловлювався.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 ч. 1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП перебачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, органом поліції наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 941112 від 09.04.2026 року, письмові пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 та форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 14.03.2026 року.

Однак, досліджені судом матеріали справи не містять доказів, які б вказували на доведеність факту вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 стосовно своєї дочки ОСОБА_2 .

Так, із письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 02.04.2026 року вона перебувала у дворі свого будинку, коли прийшов її батько ОСОБА_1 , який вчинив сварку та принижував її.

Як убачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , 02.04.2026 року приблизно о 14-00 год його дочка хотіла залишити у нього дитину, але він відмовився, після чого у них виник конфлікт, під час якого його дочка лаялася на нього, однак він не лаявся.

Суд враховує, що відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 та принижував її, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи взагалі не містять, оскільки у письмових поясненнях останньої зазначено, що ОСОБА_1 принижував її, але не зазначено у чому саме це проявилося. Окрім того, лайка не завжди може супроводжуватися нецензурною лайкою.

Свідки даної події відсутні.

При цьому надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення суд констатує, що останній містить лише інформацію про вчинене правопорушення сформульоване працівником поліції і такий протокол без підтвердження іншими достатніми та належними доказами не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 .

Крім того, суд розглядає протокол у межах викладеної у ньому фабули правопорушення, в якій зазначено, що саме висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лайкою та приниження його дочки ОСОБА_2 завдало шкоди її психічному здоров`ю.

Таким чином матеріалами справи не доведено вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства стосовно своєї дочки ОСОБА_2 .

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

За таких обставин провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною вище статтею.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП, суд

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. М. Овчарик