ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 683/3799/25

Провадження № 33/820/159/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в залі суду, за участі секретаря Мельничук К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 січня 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, директора ТОВ «Місце вільних людей», проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з конфіскацією продукції торгівлі, а саме алкогольних напоїв вилучених 02.12.2025 року,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 02.12.2025 року о 13 год. 24 хв. в м. Старокостянтинів по вул. Ессенська, 2, в приміщенні закладу «Місце вільних людей», перебуваючи на посаді директора ТОВ «Місце вільних людей», здійснила продаж алкогольних напоїв без наявності ліцензії на здійснення такої діяльності, чим порушила вимоги ч. 3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме здійснила реалізацію алкогольного напою віскі «Ballantine's Finest» 50 гр вартістю 135 грн на загальну суму 270 грн, чим порушила вимоги ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на суворість покарання, просить змінити постанову суду, обмежившись усним зауваженням без конфіскації товарів.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вона щиро розкаялася, визнала свою вину та раніше до будь-якої юридичної відповідальності не притягувалася. Крім того, вона самостійно виховує та утримує двох малолітніх дітей, у зв`язку з чим накладений судом першої інстанції штраф не відповідає її фінансовим можливостям та обов`язку щодо забезпечення дітей.

ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах провадження відсутні докази надання можливості скористатися правовою допомогою адвоката, що є істотним процесуальним порушенням її конституційного права на правовий захист.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити з підстав, викладених у ній. Пояснила, що попередня ліцензія на торгівлю алкогольними напоями у закладі «Місце вільних людей» закінчилася ще в листопаді 2025 року. Після того як 02.12.2025 року були виявлені порушення та щодо неї складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 164 ч. 1 КУпАП, вона негайно 16.12.2025 року отримала нову ліцензію на торгівлю алкогольними напоями у цьому ж закладі «Місце вільних людей». Зазначила, що нею були усунуті недоліки, та в подальшому вона не допускатиме таких порушень.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Згідно ст.294 п.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів, яким суд дав правильну правову оцінку та учасником провадження не оспорюється, тому в апеляційному порядку постанова суду в цій частині не переглядається.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд виходить з того, що права, передбачені ст. 268 КупАП давати пояснення, висловлювати свою правову позицію, подавати докази, приймати участь в їх дослідженні та ін. були відновлені під час апеляційного перегляду провадження.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами сторони захисту щодо можливості закриття провадження у справі у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що такі вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).Визначення тяжкості адміністративного правопорушення нормами КУпАП не передбачено.

Згідно «Примітки» до ст. 22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.

Законодавцем не встановлено заборони щодо можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1КУпАП, оскільки такої заборони у примітці до ст. 22 КУпАП немає.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості вчиненого правопорушення, а також його наслідкам.

Звільнення особи від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення є не обов`язком, а дискреційними повноваженнями юрисдикційного органу, посадової особи, що здійснюється ними відповідно до вимог ст. 24 КУпАП на стадії розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення. У зв`язку з чим зазначений орган або посадова особа зобов`язані ретельно розглянути і проаналізувати всі сторони вчиненого порушення, оцінити обстановку його вчинення, наслідки, що настали, переконатися, що цим правопорушенням не заподіяно значної шкоди суспільству, державі або окремим громадянам. Також слід ураховувати особистість правопорушника, обставини, що обтяжують чи пом`якшують його вину, наявність інших умов, що дозволяють досягти виховної і превентивної мети усного зауваження.

Зазначені положення кореспондуються з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 17 постанови від 03.06.2005 № 8, згідно яких, суди, вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

В ході апеляційного розгляду даного провадження встановлено, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину у вчиненні правопорушення визнала повністю, запевнила суд у недопущенні подібних правопорушень у майбутньому.

Крім того, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, що полягало у здійсненні протягом нетривалого часу торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії, а також максимально термінове усунення допущених порушень шляхом отримання такої ліцензії. Разом з тим, суд бере до уваги майновий стан ОСОБА_1 , наявність у неї на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом із нею а також те, що вчинене діяння не спричинило значної шкоди державним інтересам.

Отже, з урахуванням наведених обставин, характеру та обставини вчинення адміністративного правопорушення, його наслідків для суспільства, відомостей, що характеризують її особу, апеляційний суд вважає доцільним закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. ст.164 ч.1 КУпАП та, відповідно до ст.22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 січня 2026 рокуухвалену щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 164 ч.1 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення за ст. 22 КУпАП, і обмежитися усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 КУпАП закрити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя: