г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1203/24
Номер провадження 3-в/213/14/26
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши подання начальника відділення поліції №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП справа №213/1203/24, провадження №3/213/793/24, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник відділення поліції №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням, в обґрунтування якого зазначає, що постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб. Постанова звернута до виконання. З часу надходження постанови суду до відділення поліції №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області проведеними вичерпними заходами співробітниками відділення поліції щодо виконання постанови місце знаходження ОСОБА_1 не було встановлено, що підтверджується рапортами від 27.05.2024, 28.06.2024, 26.07.2024, 25.08.2024. Крім того, згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.12.2024 №1/11589, ОСОБА_1 був призваний на військову службу до лав Збройних Сил України по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 . Вказані обставини свідчать про неможливість виконання постанови з об`єктивних причин. Тому, враховуючи викладене, вважає, що доцільним є припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаного винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП або заміни на інший вид адміністративного стягнення.

Суд, дослідивши матеріали подання, справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Постанова набрала законної сили 29 квітня 2024 року.

29 квітня 2024 року постанова направлена до відділення поліції №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.

Провадження по виконанню постанови про застосування адміністративного арешту передбачено главою 32 КУпАП, зокрема ст. 336 КУпАП, за положеннями якої постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Частинами 1, 2 ст. 300 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України. Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленими законами України.

Згідно вимог ст. 304 КУпАП України питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Проте, перелік питань, пов`язаних із виконанням постанов викладений в главі 25 КУпАП, зокрема відстрочка, припинення, давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, серед них питання щодо заміни адміністративного арешту іншим адміністративним стягненням не передбачено.

В зв`язку з чим, при розгляді даного подання, суддя вважає за необхідне застосувати аналогію права, а саме ст. 537 КПК України, оскільки КУпАП не врегульоване питання щодо заміни адміністративного арешту іншим адміністративним стягненням.

Так, відповідно до п.п. 10) та 14) ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: ) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судом встановлено, що адміністративне стягнення у виді арешту на ОСОБА_1 накладено 16 квітня 2024 року. При цьому, 24.09.2024 ОСОБА_1 призваний до Збройних Сил України під час мобілізації в особливий період, направлений для проходження військової служби до частини НОМЕР_1 , у зв`язку із чим виконання адміністративного стягнення у виді арешту є неможливим.

Згідно з ст.305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Однією із важливих складових принципу правової визначеності та основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

У рішенні від № 15-рп/2004 від 2 листопада 2004 року КСУ вказано, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті, перед усім, ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Враховуючи все вищевикладене, а також те, що чинним законодавством не передбачено заміну адміністративного арешту на штраф, суддя, з метою забезпечення виконання судового рішення, вважає за необхідне застосувати аналогію закону при вирішенні питання щодо можливості заміни адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на штраф.

Керуючись, ст. ст.300,303,304 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника відділення поліції №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП справа №213/1203/24, провадження №3/213/793/24 - задовольнити.

Замінити адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, накладеного постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Попов.